Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1686/15-к
Провадження № 1-кп/376/110/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" жовтня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження

№ 0000263 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільча Поліського району Київської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

встановив:

Суд визнав доведеним, що 23 квітня 2015 року, близько 10 години, неподалік будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 розпочав сварку з ОСОБА_6 в ході якої штовхнув останнього. Від поштовху ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю. Під час падіння останній тримався за ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_4 не втримавши рівновагу, також впав зверху на ОСОБА_6 .. Внаслідок падіння в останнього виник перелом лівої стегнової кістки.
Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв шкоду ОСОБА_6 з необережності, не передбачаючи настання зазначеної шкоди для здоров`я іншої особи, хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 277/Д від 22.07.2015 року В ОСОБА_6 , 1977 р.н., виявлені наступні ушкодження : закритий перелом лівої стегнової кістки. Дане ушкодження належить до категорії середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуу скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, визнав повністю і показав суду, що ОСОБА_6 знав досить тривалий час та підтримував з останнім дружні стосунки. ОСОБА_6 був схильний до вживання алкогольних напоїв, хворів мав нестійку ходу в наслідок травми ноги.

23.04.2015 року близько 10 години він проходячи по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , побачив, як на причепі сидить його знайомий ОСОБА_6 .. Підійшовши до нього він привітався та звернув увага на те, що ОСОБА_6 підстригся і він рукою провів йому по волоссі та почав над ним кепкувати. ОСОБА_6 взявши його за плечі почав підніматись з причепа, але не втримав рівновагу і почав падати він також не втримавши рівновагу, оскільки ОСОБА_6 тримав його за одяг впав на нього зверху. Коли він піднявся то почув, як ОСОБА_6 скаржиться на сильний біль в нозі та не може підвестися. Подумавши, що ОСОБА_6 під час падіння сильно забився, він попрохав в ОСОБА_7 візок на якому завіз ОСОБА_6 додому.

Цивільний позов не визнає в повному обсязі, оскільки наміру спричинити тілесних ушкоджень не мав. В тому, що сталося щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що вона проживає в АДРЕСА_3 . Поруч із її будинком розташована літня кухня у якій проживав її син ОСОБА_6

23.04.2015 року у вечірній час коли вона прийшла додому то почула, як з літньої кухні її гукає син. Прийшовши до нього вона побачила, що останній лежить та скаржиться на сильний біль у нозі. Після чого вона визвала швидку медичну допомогу, яка доставила її сина до Сквирської ЦРЛ. Після проведення медичного обстеження йому діагностували перелом лівої стегнової кістки та провели операцію. Ліки вона купувала особисто за власні кошти, оскільки її син ніде не працював і не мав самостійного заробітку. Під час перебування у лікарні від сина довідалась, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_4 . Перелом у сина зростався дуже погано, тривалий час він не міг пересуватись, сина мучив постійний біль у нозі, тощо. Не витримавши фізичних страждань її син ОСОБА_6 , 1977 р.н. повісився 17.07.2015 року.

На лікування сина вона витратила 9 318 грн., які просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .. Крім матеріальної шкоди її було завдано і моральної (немайнової) шкоди розмір, якої вона оцінює в 15 000 грн.. При визначені міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що його знайома ОСОБА_7 попрохала його допомогти їй завантажити гній за винагороду.

23.05.2015 року близько 7-ої години він пройшовши до будинку ОСОБА_7 , який розташований в АДРЕСА_2 та взявши автомобільного причепа пішов в кінець земельної ділянки де розташований гній та почав його навантажувати. Потім до нього підійшов його знайомий ОСОБА_6 , який сів на причіп і почав з ним розмовляти. Близько 10-ої години до них підійшов ОСОБА_4 , який почав жартувати над ОСОБА_6 .. Потім він побачив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 лежать на землі при чому ОСОБА_4 лежить зверху на ОСОБА_6 .. Момент самого падіння він не бачив та не чув, щоб хлопці перед падінням між собою сварилися. Далі ОСОБА_4 підвівся, а ОСОБА_6 залишився лежати на землі, скаржившись при цьому на сильний біль у нозі. Потім ОСОБА_4 попрохав у ОСОБА_9 візок, у який вони разом положили ОСОБА_6 і ОСОБА_4 повіз останнього додому, а він залишився навантажувати гній.

Діяння обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на обвинуваченого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

У справі потерпілою ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової та моральної (немайнової) шкоди. Позивач просить стягнути з обвинуваченого на її користь 9 318 грн.. понесені витрати на лікування, та 15 000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України у хвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного.

Суд знаходить позовні вимоги потерпілої ОСОБА_3 такими, що підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи зі змісту позовної заяви та усних пояснень Позивача, матеріальна шкода, завдана їй неправомірними діями Відповідача полягає у витратах, пов`язаних з придбанням ліків, на лікування сина.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем не надано належних і допустимих доказів про те, що її син ОСОБА_6 перебував на лікуванні та потребував медикаментозного лікування, а тому суд не може прийняти до уваги копії товарних чеків, накладних про придбання медичних препаратів та виробів.

Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а в разі завдання шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Статтею 23 ЦК Українипередбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року вказує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

П.9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації ( останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди, тощо)

Беручи до уваги те, що моральна (немайнова) шкода була завдана потерпілій внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 та виразилась у переживанні за здоров`я сина та подальшого його самогубства, одночасно враховує ступінь вини відповідача, а саме те, що кримінальне правопорушення було вчинене з необережності, його матеріальний стан і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить можливим частково задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди і вважає потрібним стягнути на користь позивача 5 000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 370,374 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 128 КК України два роки обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_3 5 000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1