Справа № 676/4447/15-к
Провадження № 1-кп/676/331/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2015 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,
Хмельницької області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницькій області від 14.05.2014 року за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.
в с т а н о в и в :
До судовим слідством ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він біля 5 год. 29 травня 2015 року неподалік с. Жванець Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області в порушення вимог п.п.14, п.11 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою кабінету міністрів України № 1126 від 18.07.1998 року, п.п.3.14, 3.15 п.3, п.п.4.4, 4.5 п.4 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого наказом державного комітету рибного господарства № 19 від 15.02.1999 року, а також наказу Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Хмельницькій області № 14 від 16.03.2015 року, не маючи дозволу на зайняття рибним добувним промислом, під час нересту риби, забороненим знаряддям лову - рибальською сіткою, розміром - 12 м. довжини, шириною 1 м., вічком 4х4 см., в результаті незаконного рибного добувного промислу виловив з Дністровського водосховища 14 штук ляща, чим заподіяв істотної шкоди рибним запасам України.
24 грудня 2015 року між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України. Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, сторони погодили покарання ОСОБА_4 в межах санкції передбаченої ч.1 ст. 249 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, з конфіскацією знарядь і засобів промислу. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 , про визнання винуватості та просить суд її затвердити, при цьому пояснив, що угода з його сторони є добровільною і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_4 , пояснив, що повністю визнає вину в інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаюється, укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинувачен ого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним ; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 249 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч.2 ст. 473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна,умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду рибним запасам України, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом - не встановлено.
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання,узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371,373-375,474-475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік з конфіскацію знарядь лову і засобів промислу та всього добутого.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - не обирався.
Речових доказів по справі немає.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов в суді не заявлено.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 КПК України.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1