АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/61/16 Справа № 204/61/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововязівка Павлоградського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013,

на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 .

В апеляції захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник вказує на те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є занадто суворим.

Так, адвокат вказує на те, що ОСОБА_7 не має на меті уникнути кримінальної відповідальності, оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та шкоду потерпілим відшкодував.

Поряд з цим, захисник зазначає, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, неофіційну роботу на будівельних об`єктах, а також міцну сім`ю, зокрема, мати, яка є інвалідом другої групи за захворюванням ішемічна хвороба серця, батька, а також дружину та малолітню дитину, що перебувають на його утриманні.

На думку адвоката, під час судового розгляду слідчим не було доведено жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а тому, з урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного є доцільним обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, є обґрунтованою, а ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - реальними.

За таких, обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, а також тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника, доводи захисника, який підтримав свою апеляцію, міркування підозрюваного, який підтримав позицію свого захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в провадженні Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 03 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

05 січня 2016 року, о 15.10 годині, в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, затримано ОСОБА_7

06 січня 2016 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Колегією суддів встановлено, що при обрані запобіжного заходу, у відповідності з вимогами ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини в обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Так, слідчим суддею об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_7 , вагомість доказів щодо обґрунтованої підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КПК України, перевірено наявність ризиків, визначених у клопотанні слідчого.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановлених судом ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та наявність ризиків переховування останнього від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

При цьому, доводи захисника про те, що слідчий суддя не надав належної оцінки даним про особу підозрюваного, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам встановленим кримінальним процесуальним законом, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4