АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1153/15 Справа № 193/1048/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Софіївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та накладено арешт на майно, яке було вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: 58 пластмасових каністр ємністю 20 л. з вмістом на їх дні рідини, схожої на дизельне паливо, 2 гумових шланги та 5 лійок для зливу палива та 1 пластмасова каністра ємністю 20 л з надписом «ДТ».

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно є предметом кримінального правопорушення, а також те, що незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладання арешту на майно.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що рішення слідчого судді винесене з порушенням норм Кримінального процесуального Кодексу України, є необґрунтованим та не вмотивованим, оскільки на думку апелянта обшук слідчим був проведений незаконно, а тому і на вилучене в ході обшуку майно не може бути накладено арешт.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з наданих та досліджених колегією суддів матеріалів клопотання про арешт майна за кримінальним провадженням № 000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене при проведені 29 липня 2015 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ухвали слідчого судді.
У відповідності до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 170 КПК України слідує, що слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 167 цього Кодексу, за приписами якої тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з аналізу вказаних норм закону і обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене при проведенні 29.07.2015 року обшуку згідно ухвали суду на майно, з метою встановлення відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення,оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання,враховано правову підставу для накладення арешту за ознаками знаряддя вчення кримінального правопорушення, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.
Щодо посилань заявника в апеляційній скарзі стосовно того, що було вилучено його особисті речі, то доказів в підтвердження цього ним не надано і в апеляційній інстанції таких обставин не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчим суддею були дотримані зазначені вище норми кримінального процесуального закону, підстави для скасування оскаржуваної ухвал слідчого судді відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 173, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення .
Ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3