Справа № 166/1143/15-к Провадження №11-сс/773/271/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000182,

В С Т А Н О В И В :
28 серпня 2015 року старший слідчий СВ Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ратнівського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000182 щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 28 серпня 2015 року клопотання було задоволено частково, накладено арешт на частину зазначеного в клопотанні майна, а саме - на ніж з чохлом та частину пляшки з полімерного матеріалу з відрізаним дном.

Таке рішення було мотивоване тим, що, як в ході досудового розслідування, так і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, встановлено наявність обґрунтованих підстав вважати, що саме ця частина вилученого майна може зберігати на собі сліди вчиненого злочину й потребує експертного дослідження, а інша не відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, вказує на її незаконність через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя задовольнивши частково клопотання слідчого та наклавши арешт лише на частину майна зазначеного в ньому, в той же час не взяв до уваги, що вилучені під час обшуку автомобіль «Mercedes - Benz», пневматична гвинтівка, а також квитанція про поштове відправлення посилки відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України й можуть свідчити про причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення інших злочинів, та бути засобом забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого і накласти арешт на все майно, зазначене в останньому.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав останню та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами останньої, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина 2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170 173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ж ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Дані вимоги закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно були дотримані.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09 червня 2015 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000182 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
27 серпня 2015 року ОСОБА_8 було оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка є обгрунтованою.
Як вбачається з пояснень даних підозрюваним ОСОБА_8 в ході судового засідання, вилученим під час проведеного обшуку автомобілем «Mercedes - Benz», він лише користується і не є його власником.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З свідоцтва про реєстрацію легкового автомобіля «Mercedes - Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та агентського договору № 31/01/2015/1 вбачається, що вищезазначений автомобіль належить підприємству «WO Trust OU», зареєстрованого в м. Талліні, Республіка Естонія й був наданий підозрюваному ОСОБА_8 для користування в службових цілях.

Дане підприємство «WO Trust OU», яке є власником вказаного транспортного засобу, до суб`єктів, зазначених в ч. 1 ст. 170 КПК України, не відноситься й жодного кримінального провадження щодо нього у Єдиному реєстрі досудових розслідувань не зареєстровано, а тому слідчий суддя правомірно відмовив в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Крім цього, як вбачається із ухвали, слідчий суддя задовольнивши частково клопотання слідчого та наклавши арешт лише на частину майна зазначеного в ньому, в той же час правомірно встановив, що вилучена під час проведення обшуку в ОСОБА_8 квитанція щодо відправки товару, а також пневматична гвинтівка ніякого відношення до обставин вчинення інкримінованого підозрюваному злочину немає.

Будь яких доказів, що, як автомобіль «Mercedes - Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , так і квитанція про поштове відправлення посилки та пневматична гвинтівка відповідає критеріям, зазначеним в ст. ст. 167, 170 КПК України, стороною обвинувачення суду надано не було.

За таких обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених у апеляційній скарзі прокурора немає, а тому, керуючись ст. ст. 170, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: