Справа №1-03-192/09 23.03.2010 02.09.2015
справа № 11- 172/2010 року головуючий суду 1 інстанції
категорія ч.4 ст.296 КК України суддя: ОСОБА_1
доповідач апеляційного суду
суддя: ОСОБА_2

23 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючого: ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_5
засудженого: ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2009 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше судимого 08.04.2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,
засуджено:
-за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі;
-за ч. 4 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2009 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області за проведення криміналістичної експертизи 202 грн. 82 коп.
За вироком суду 16.06.2009 року, ввечері в парку ім. Петровського в м. Миколаєві ОСОБА_6 знайшов вогнепальну зброю - пістолет «ZORAKI-MOD. 914-S», переніс на ріг вулиць Петровського і Сивашської дивізії, де зберігав його без належного дозволу в траві біля огорожі.
03.08.2010 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_6 взяв із собою вищевказаний пістолет і разом з іншими особами приїхав на територію бригади № 2 ВАТ «Радсад», розташованого поблизу с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області, де безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почав стріляти із пістолета в бік ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення лівого плеча, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Потерпілий ОСОБА_7 намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_6 , на що останній не реагував, демонстрував зброю та погрожував її застосуванням. Через деякий час ОСОБА_6 сів в автомобіль до осіб, які приїхали з ним, та з місця вчинення злочину скрився.
В апеляції засуджений ОСОБА_6 , визнавши себе винним повністю і не оспорюючи кваліфікацію дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. Стверджує, що здійснив постріл з метою попередження неправомірних дій з боку потерпілого ОСОБА_7 відносно себе та ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку апеляції, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_9 про залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 в незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, є обґрунтованими, відповідають дослідженим судом доказам, що як і кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, засудженим не оспорюються.
Покарання ОСОБА_6 суд призначив відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховуючи вчинення ним тяжкого злочину і злочину середньої тяжкості в період іспитового строку; особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання; пом`якшуючу покарання обставину щире каяття.
Твердження апелянта про вчинення ним злочину з метою попередження неправомірних дій з боку потерпілого ОСОБА_7 матеріалами справи не підтверджується і тому не може враховуватися, як пом`якшуюча покарання обставина.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних розмірах, передбачених санкціями ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи зі змісту ч.3 ст. 78 КК України, вчинення ОСОБА_6 нових злочинів в період іспитового строку колегія суддів розцінює, як порушення умов застосування ст. 75 КК України і тому вважає неприпустимим повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням, про що просив апелянт.
З огляду на наведене, апеляція засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду є законним і справедливим, який слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 365,366, КПК України, колегія суддів ,-
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2009 року у відношенні ОСОБА_10 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: