печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Царевич О.І., за участю секретаря Гуцинюка Я.І., особи, яка подала скаргу ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв'язку скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Дану скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він 12.08.2013 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована за вих. номером М-9275 із Київського СІЗО № 13. Однак його заява не була внесена до ЄРДР, натомість він отримав відповідь про її пере направлення до прокуратури м. Києва.

В зв'язку з викладеним просить слідчого суддю за результатами його скарги зобов'язати службових осіб Генеральної прокуратури України зареєструвати відомості з його заяви від 12.08.2013.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, також зазначивши, що ним направлялась заява про вчинення злочинів суддею Дніпровського районного суду м. Києва,а тому, виходячи з вимог ст. 48 Закону України «Про судоустрій України та статус суддів», внесення відомостей до ЄРДР із вказаної заяви повинно бути здійснене виключно Генеральною прокуратурою України, а не прокуратурою м. Києва, просив скаргу задовольнити.

Прокурор Генеральної прокуратури України в судове засідання з розгляду скарги не з'явився, надавши на адресу суду письмові заперечення, які оголошені в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

Слідчим суддею, з урахуванням думки особи, яка подала скаргу, положень ст. 306 КПК України, поданих заперечень, визнано можливим розгляд скарги у відсутність прокурора Генеральної прокуратури України.

Вивчивши матеріали скарги, долучену прокурором до заперечень копію супровідного листа про перенаправлення заяви ОСОБА_1, заслухавши думку особи, яка подала скаргу, приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено з матеріалів скарги, заява ОСОБА_1, яка одержана Генеральною прокуратурою України щодо можливих кримінальних правопорушень, на яку у своїй скарзі посилається особа, яка її подала, за супровідним листом від 19.08.2013 перенаправлена до прокуратури м. Києва - для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що проінформовано заявника, що відповідає п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_1 до прокуратури м. Києва за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Одночасно слідчий суддя не погоджується з доводами особи, яка подала скаргу щодо незаконності перенаправлення заяви до прокуратури м. Києва, тобто з порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки відповідно до ч.3 ст. 48 вказаного Закону, судді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором України або його заступником. Таким чином будь - яких вказівок щодо неможливості прийняття заяв про можливе вчинення кримінального правопорушення суддею, іншим органом досудового розслідування - чинне законодавство України не містить.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов'язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь - яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяви до прокуратури м. Києва.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя