АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001468 від 01.12.2014 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року,
за участю сторони обвинувачення: слідчого ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 29 липня 2015 року про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні № 0001468 від 01.12.2014 року, оскільки така постанова в порядку ст. 303 КПК України оскарженню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя посилався на те, що оскаржуване рішення слідчого не входить до вичерпного переліку рішень та бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, потерпілі в межах строку апеляційного оскарження подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді як не обґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 29.07.2015, визнати бездіяльність слідчого такою, що не відповідає вимогам КПК в зв`язку з неналежним розглядом клопотання, та зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 задовольнити їх клопотання № 15 від 27.07.2015.
На обґрунтування своїх вимог апелянти посилаються на те, що слідчим, хоч і в межах встановленого законом строку, їх клопотання № 15 не було вирішено відповідно до вимог ст. 220 КПК України, а ухвалена слідчим постанова є фактично відмовою в задоволенні їх прохання про проведення слідчої дії.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілих, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення слідчого ОСОБА_7 , який уважав законною та обґрунтованою винесену ним постанову від 29.07.2015 про задоволення клопотання в частині, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Із наданих апеляційному суду матеріалів убачається, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 27 липня 2015 року як потерпілі у кримінальному провадженні № 0001468 від 01.12.2014 звернулися до слідчого в цьому провадженні з клопотанням № 15 про здійснення одночасного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з питань, які мають значення для повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин кримінального правопорушення, тобто про вчинення однієї слідчої дії.

Як пояснили в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілі, вони уважають, що їх клопотання всупереч вимогам ч. 2 ст. 220 КПК України належно вирішено не було, оскільки ухвалена слідчим 29 липня 2015 року постанова не відповідає вимогам закону, постанова про повну чи часткову відмову в задоволенні їх клопотання слідчим не виносилася, а тому вони уважають, що слідчим допущена бездіяльність, оскарження якої передбачено п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

29 липня 2015 року слідчим було ухвалено постанову, якою клопотання потерпілих було задоволено в частині.
Проте, ця постанова не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, оскільки її мотивувальна частина не містить мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, враховуючи, що потерпілими порушувалося питання про проведення однієї слідчої дії, а резолютивна частина не містить відомостей про місце та час ( строки) виконання рішення, про особу, якій належить виконати постанову.
Невідповідність постанови вимогам ч.2 ст. 220 та ч.5 ст. 110 КПК України унеможливлює однозначне розуміння обґрунтованості прийнятого слідчим рішення та змісту прийнятого процесуального рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що клопотання потерпілих належно відповідно до вимог кримінального процесуального закону вирішено не було, а, отже, слідчим була допущена бездіяльність, тобто нездійснення процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк розгляд клопотання потерпілих у строки, встановлені ч.1 ст. 220 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що прийняте слідчим суддею рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою потерпілих є передчасним, ухвалено без повного та всебічного з`ясування обставин, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Згідно до положень п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, яка полягає у нездійснення інших процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, слідчий, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, чи прокурор, який здійснює повноваження у конкретному кримінальному провадженні, що визначений керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Зі змісту ст. 220 КПК України слідує, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язані розглянути клопотання потерпілого про виконання будь яких процесуальних дій у визначений законом строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, а якщо такі підстави відсутні винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, копія якої вручається, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається особі, яка заявила клопотання.

Оскільки слідчим у кримінальному провадженні не виконані вимоги ст. 220, ч.5 ст. 110 КПК України, а ухвалена ним постанова не містить необхідних відомостей про підстави та мотиви прийнятого рішення, колегія суддів уважає, що слідчим не було вирішено клопотання потерпілих в законному порядку та у визначені терміни, тобто допущено бездіяльність, яка підлягає оскарженню в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що постанова слідчого підлягає скасуванню та слідчого належить зобов`язати вчинити процесуальну дію розглянути у встановленому порядку клопотання потерпілих про проведення одночасного допиту свідків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 29 липня 2015 року про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні № 0001468 від 01.12.2014 - скасувати.
Постанову слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві від 29 листопада 2015 року про часткове задоволення клопотання потерпілих у кримінальному провадженні № 0001468 від 01.12.2014 - скасувати.
Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0001468 від 01.12.2014 в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України, розглянути клопотання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про проведення слідчої ( розшукової) дії одночасний допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку відповідно до положень ч.4 ст. 424 КПК України не підлягає.

С У Д ДІ:

________________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/796/2263/2015, Категорія КПК: ст. 303
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1