Провадження №1-кп/761/1051/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000687 від 22 січня 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 23 липня 2015 року за ч.4 ст. 358 КК україни до покарання у виді штрафу на користь держави у сумі 8358 КК україни до покарання у виді штрафу на користь держави у сумі 850 гривень

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.358, ч.1 ст. 361-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

У невстановлений слідством день та час, перебуваючи невстановленому слідством місці, ОСОБА_3 звернувся до свого знайомого ОСОБА_5 , який на той час перебував на посаді генерального директора ДП «ІРЦ» про працевлаштування, на що йому бул запропоновано посаду виконавчого директора ДП «ІРЦ». 08.05.2014 р., в денний час доби, перебуваючи в приміщенні ДП «ІРЦ», що по вут Мельникова, 81-А, ОСОБА_3 при невстановлених слідством обставина дізнався про кваліфікаційні вимоги до виконавчого директора ДП «ІРЦ», щ містяться у розділі 6 Посадової інструкції виконавчого директора ДП «ІРЦ», затвердженої наказом генерального директора ДП «ІРЦ» № 25 від 08.05.2014, де зокрема вказано, що «виконавчий директор повинен мати повну вищу освіту (освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста). Стаж роботи на керівній посаді не менше 5-ти років».
В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знав про свою невідповідність посаді виконавчого директора ДП «ІРЦ», у зв`язку з відсутністю необхідної освіти, виник кримінально-протиправний намір, направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 , виданого Національним технічним Університетом України 26.02.1996, із реєстраційним номером 26, де вказано, що ОСОБА_3 закінчив НТУ «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю електропостачання та електрозбереження, та рішенням державної екзаменаційної комісії від 08.02.1996 року йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста інженера-електрика, який отримав при невстановлених слідством обставинах.
Діючи із прямим умислом, направленим на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 08.05.2014, в денний час доби, перебуваючи в приміщенні ДП «ІРЦ», що по вул. Мельникова, 81-А, з метою підтвердження свого освітньо-кваліфікаційного рівня, надав інспектору з кадрів ДП «ІРЦ» ОСОБА_6 диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 , виданого Національним технічним Університетом України 26.02.1996, реєстраційний номер № 26, де вказано, що ОСОБА_3 закінчив НТУ «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю електропостачання та електрозбереження, та рішенням державної екзаменаційної комісії від 08.02.1996 йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста інженера-електрика, достовірно знаючи що такий університет не закінчував та освіту не отримував. Крім цього, в цей же час, ОСОБА_3 , заповнюючи особовий листок по обліку кадрів ДП «ІРЦ», вказав завідомо неправдиву інформацію про отримання ним відповдного освітньо-кваліфікаційного рівня.
08.05.2014 в денний час доби, ОСОБА_6 отримавши від ОСОБА_3 необхідний пакет документів, для працевлаштування до ДП «ІРЦ» на посаду виконавчого директора, серед яких диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 на його ім`я, підготовила наказ № 107-к від 08.05.2014 про прийняття ОСОБА_3 на посаду виконавчого директора ДП «ІРЦ», який в подальшому був підписаний генеральним директором підприємства ОСОБА_5 .
Відповідно до інформації Національного технічного університету КПІ №30/409 від 22.12.2014 ОСОБА_3 серед студентів, що закінчував університет у 1996 році не значиться. Диплом серії ЛВ БМ №0001322 від 28.02.1996 не видавався.
Відповідно до інформації ДП «Поліграфкомбінат «Україна» бланк диплома серії ЛВ БМ №0001322 не виготовлявся.
Крім цього, на ОСОБА_3 , що був призначеним на посаду виконавчого директора ДП «ІРЦ» згідно наказу по ДП «ІРЦ» № 107-к від 08.05.2014, відповідно до Посадової інструкції виконавчого директора ДП «ІРЦ», затвердженої наказом генерального директора ДП «ІРЦ» № 25 від 08.05.2014, покладалась відповідальність за розголошення інформації з обмеженим доступом (конфіденційної інформації та комерційної таємниці).
В цей же час ОСОБА_3 було підписано зобов`язання про непоширення інформації з обмеженим доступом (конфіденційну інформацію та комерційну таємницю) ДП «ІРЦ», відповідно до якого він зобов`язався на період трудових відносин та 3 років після їх закінчення: не розголошувати інформацію, що стане йому відома під час виконання трудових обов`язків; не передавати третім особам та не розкривати публічно інформацію з обмеженим доступом, без згоди на це керівника; у випадках намагання сторонніх осіб отримати інформацію з обмеженим доступом негайно повідомляти про це керівника.
У відповідності до вимог: ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» - не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди; ч. 1, ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною е інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно де передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.; ч 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» - відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційний номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття ті закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно.
Крім того, у невстановлений слідством день та час, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний намір, направлений на несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства. З метою реалізації свого кримінально-протиправного наміру ОСОБА_3 вирішив залучити до вчинення правопорушення іншу особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
15.10.2014 в невстановлений слідством час, перебуваючи в приміщені кафе «Кофе-хауз», що по вул. Мельникова в м. Києві, ОСОБА_3 , не маючи доступу до бази ЄДР, в частині закритої інформації у відповідності ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб підприємців», запропонував особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, робити щоденну вибірку реєстраційних дій, які вносились до ЄДР, після чого передавати отримані відомості йому, на що особа, мматеріали відносно якої виділені окреме провадження, погодилась. 17.10.2014, в денний час доби, перебуваючи в невстановленому місці, ОСОБА_3 з своєї електронної поштов скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на електронну поштову скриньку особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надіслав лист, в якому запропонував написати програмне забезпечення по новій послузі ЄДР-дайджест. Зокрема надати доступ стороіннім особам за паролем до інформації за наступними параметрами: дата вчинення дії у форматі «unixtime», ідентифікаційний код приватного підприємця чи юридичної особи та тип вчиненої реєстраційної дії. Крім цього ще раз попрохав особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, здійснювати щоденне вивантаження інформації ЄДР та надсилати на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей же день, перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_3 з електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надіслав ще один лист, в якому запропонував особі,матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, створити додаток до програми «1С підприємство» для розробленої ним послуги « ОСОБА_7 ».
Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, направлені на незаконне розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, захищеної відповідно до законодавства, ОСОБА_3 , в період часу з 19.10.2014 по 05.11.2014 в денний час доби, перебуваючи в невстановленому слідством місці, отримував на власну електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вивантажену інформацію щодо реєстраційних дій, серед яких містились номери облікових карток платників податків, яку в подальшому завантажував на інтернет сайт « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 чим сприяв розповсюдженню такої інформації.
06.11.2014 ОСОБА_3 , в денний час доби, перебуваючи в невстановленому місці, з власної електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надіслав на електронну поштову скриньку особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, « ІНФОРМАЦІЯ_3 » лист, в якому було надано посилання «https://baken.unsddir.com/login», куди необхідно завантажувати інформацію щодо реєстраційних дій ЕДР, а також логин «ігсігс» і пароль «ігсігс НОМЕР_2 ». Після цього особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, протягом часу з 06.11.2014 по 01.12.2014 в денний час доби, перебуваючи на робочому місці, за адресою АДРЕСА_2 здійснив вивантаження інформації щодо реєстраційних дій, серед якої містились номери облікових карток платників податків, яку в подальшому завантажував на інтернет сайт « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим сприяв розповсюдженню такої інформації.
Вказаними кримінально-протиправними діями ОСОБА_3 забезпечив розповсюдження інформації, яка у відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» є закритою.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 361-2 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру судових витрат, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав показання про те, що дійсно у травні 2014 року він влаштувався на посаду виконавчого директора ДП «ІРЦ», подавши до відділу кадрів завідомо підробний диплом. Також підтвердив, що дійсно, за домовленістю з ОСОБА_8 , останній здійснював вибірку та заванатаження на сайт інформації, яка має обмежений доступ. У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся та зобов`язався відшкодувати судові витрати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати:

-за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу;

-за ч.1 ст.361-2 КК України як несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства. .

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію злочину, та дані про особу обвинуваченого, який одружений, не працює, є ветераном війни, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше судимий.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з обмеженням волі чи позбавленням волі, а застосувати відносно нього з урахуванням майнового стану винного, який не працює, однак має дохід, покарання у вигляді штрафу за вчинення сукпності кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у виді накладення арешту на майно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні скасувати.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови про визначення місця зберігання речових доказів від 20.04.2015 року: «ноутбук «Lenovo G580» S/N WB06819506, системний блок чорного кольору S/N 6719TGS024205, флкеш карту «Verbatim», жорсткий диск «AGESTAR», ноутбук «Lenovo G780», S/NСВ22257997, флеш карту «PRETEC» - повернути у володіння ОСОБА_3 .

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови про визначення місця зберігання речових доказів від 20.04.2015 року: договір між ОСОБА_3 та ВАТ «Укртелеком» з квитанціями, візитну картку ОСОБА_9 , візтину картку ОСОБА_10 , із зазначенням номеру телефона, диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 на ім*я ОСОБА_3 , виданий Національним технічним університетом Укаїни 26.02.1996 р., реєстраційний номер №26, документи з приводу діяльності сайту «Маячок», а саме: резюме комплексу послуг «Маячок», трифи на комплекс «Маячок», приклад виду в якому видається інформація залишити зберігатись у матеріалах справи.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20.04.2015 року - скасувати.

Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1