УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні 09 вересня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від

19 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області та мешканця АДРЕСА_1, судимого, востаннє - вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 березня 2012 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України та на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк

3 роки,

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 15 вересня 2014 року о 19.30 год. незаконно заволодів із корисливих мотивів належним ОСОБА_6 автомобілем ВАЗ 2107 вартістю 25 976 грн., який знаходився на АДРЕСА_2, відкотив цей автомобіль до берегу річки Мертвовод, де залишив, оскільки не зміг завести. Також ОСОБА_5 таємно викрав з цього автомобіля майно ОСОБА_6 на загальну суму 2 000 грн. та його важливі документи, а саме посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс, медичну довідку та інші.

Крім того, в період з 08 жовтня по 24 листопада 2014 року ОСОБА_5 вчинив у м. Вознесенську сім епізодів таємного викрадення чужого майна із проникненням у приміщення, спричинивши потерпілим матеріальних збитків, а саме: ОСОБА_7 на загальну суму 3 000 грн. та 1 820 грн., ОСОБА_8 - 6 279 грн., ОСОБА_9 - 889 грн., ОСОБА_10 - 7 870 грн., ОСОБА_11 - 3 000 грн. та 2 000 грн.

Крім того, 16 листопада 2014 року о 04.00 год. ОСОБА_5, заходячись біля магазину АТБ по вул. Жовтневої Революції у м. Вознесенську вчинив розбійний напад на неповнолітню потерпілу ОСОБА_12, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я, предметом, зовні схожим на ніж, примусив потерпілу піти з ним до берегу річки Мертвовод, де заволодів її майном загальною вартістю 5 527 грн.

Крім того, 17 листопада 2014 року о 04.00 год. ОСОБА_5 біля Вознесенської ЦРЛ відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 у сумі 457 грн.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 порушує питання про зміну судових рішень та пом'якшення покарання його підзахисному із застосуванням ст. 69 КК України. Зазначає, при призначенні покарання не враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування шкоди потерпілим та перебування на обліку у лікаря-нарколога.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржується.

З долучених копій судових рішень убачається, що суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у вчиненому розкаявся та попросив вибачення у потерпілих, які не мають до нього претензій, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та пом'якшуючу покарання обставину - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обтяжуючою покарання обставиною визнано рецидив злочину.

Отже, покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог

ст. 65 КК України. Зі змісту скарги убачається, що у скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що обране судом покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень ст. 414 КПК України. Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

Під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції доводи засудженого та його захисника належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3