Справа № 1-75
Провадження №355
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Нешик Р.І.

суддів Рупака А.А., Пікановського Б.В.

з участю прокурора Меєчка О.М.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи старшого помічника Козятинського транспортного прокурора Сувалова В.О. на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 лютого 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, судимого

-21 серпня 2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 (пяти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки;

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.309 ч.1, 307 ч.2 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.309 КК України 6 (шість) місяців арешту;

за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст.69 КК України 2 (два) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів покарання призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2009 року за ч.1 ст.121 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід змінено з підписки про невиїзд на утримання під вартою.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнуто з засуджених на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області 600 (шістсот) гривень 96 копійок судових витрат за проведення експертизи.

Вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_1 на початку травня місяця 2009 року в місті Біла Церква Київської області у свого вітчима ОСОБА_3 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який переніс до свого помешкання, де незаконно зберігав без мети збуту. 05 травня 2009 року ОСОБА_1 зустрів свого знайомого ОСОБА_2, з яким разом прийшов додому, де на прохання останнього безоплатно збув 8,28 грам наркотичного засобу (канабісу). Наступного дня ОСОБА_1 та ОСОБА_2 електропоїздом прибули в місто Козятин, де працівники міліції під час особистого огляду виявили та вилучили у ОСОБА_1 8,31 грам наркотичного засобу канабісу, а у ОСОБА_2 8,28 грам цього ж наркотичного засобу, які вони зберігали без мети збуту.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку відносно ОСОБА_1 через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та повернення справи на новий судовий розгляд. На думку прокурора при призначенні покарання суд не врахував, що ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, не приймає участі у вихованні малолітньої дитини, схильний до вчинення злочинів, що підтверджується вироком суду. Також на думку прокурора суд дійшов хибного висновку про активне сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.

Вирок щодо ОСОБА_2 не оскаржено.

Заслухавши доповідача, прокурора Меєчка О.М., який підтримав доводи апеляції, міркування засудженого ОСОБА_1 про законність та обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих злочинів. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляції не заперечуються.

Водночас наведені в апеляціях прокурора та потерпілої доводи про порушення закону при призначенні засудженому покарання є обґрунтованими. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Крім того, відповідно до ч.1 ст.69 КК України призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, допускається за наявності декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Проте зазначені вимоги закону судом не дотримані, а звільнення призначення покарання з застосуванням ст.69 КК України є явно несправедливим внаслідок мякості. Зокрема судом враховано, що ОСОБА_1 під час досудового та судового слідства давав послідовні та правдиві показання, наркотичні засоби збув в незначній кількості, має на утриманні малолітню дитину, хворіє (глухота 5 ступеню). Проте висновки суду про послідовність та правдивість показань ОСОБА_1 є сумнівними, оскільки під час досудового слідства він частково визнавав свою вину, заперечуючи причетність до збуту наркотичних засобів (а.с127). Крім того судом не доведено, що засуджений приймає активну участь у вихованні малолітньої дитини. Також наявність малолітньої дитини та наявність хвороби є обставинами, що характеризують особу ОСОБА_1, однак не є обставинами, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. При цьому суду слід було взяти до уваги, що злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_1 вчинив відразу після подій, за які його засуджено за ч.1 ст.121 КК України вироком Білоцерківського міськрайонного суду.

За наведених обставин вирок суду підлягає скасуванню. Оскільки в апеляції прокурора не ставиться питання про постановлення нового вироку, справа підлягає поверненню на новий судовий розгляд.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на той факт, що ОСОБА_1 хворіє на глухоту 5-го ступеню. З огляду на вказане під час нового розгляду справи слід зясувати питання про необхідність призначення перекладача для глухонімих.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи старшого помічника Козятинського транспортного прокурора Сувалова В.О. задовольнити.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 лютого 2010 року щодо ОСОБА_1 за ст.ст.309 ч.1, 307 ч.2 КК України скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості, справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити утримання під вартою.

Вирок суду щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді:

З оригіналом вірно: