Справа № 1 -90/2010
ВИРО К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі - Білошицькій І.Ю. з участю прокурора - Засовенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радомишль Житомир¬ської області справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст.. 89 КК України не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. І 85 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК У країни.

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2010 року близько 18 години в с. Веприн Радомишльського району Житомирської області підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за попередньою змовою між собою, таємно викрали з неогородженого подвіря ОСОБА_4 чавунну ванну вартістю 1500 гривень, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму. Викрадене майно продали в сусідньому селі Вишевичі незнайомій особі. Вилучені кошти використали для своїх потреб.

В судовому засіданні підсудні визнали себе винними у предявленому обвинуваченні і показали, що 14 лютого 2010 року ввечері вони вжили спиртні напої і ОСОБА_1 запропонував скоїти крадіжку ванни та здати її на металобрухт. Після цього вони вдвох пішли до господарства ОСОБА_4, достовірно знали про те, що в будинку ніхто не проживає, вони безперешкодно проникли до неогородженого подвіря і за будинком викрали чавунну ванну, яку перенесли через дорогу в інше господарство та поставили за парканом. На їхнє прохання ОСОБА_5 відвіз викрадену ванну в с. Вишевичі , де вони її продали. Вилучені кошти використали для своїх власних потреб.

Крім визнання вини самими підсудними, їх вина у скоєнні злочину повністю дове¬дена та стверджується показаними потерпілої, а також матеріалами справи, що були досліджені та оголошені в судовому засіданні.

Так. потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона є власником господарства № 32 по вул. Луговій в с. Веприн Радомишльського району Житомирської області. Будинок залишився їй у спадок після покійної свекрухи, а тому в ньому ніхто не проживає. Вона навідується до господарства чає від часу. 29 березня 2010 року вона виявила крадіжку ванни. Від мешканців села дізналася, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропонували односельцям купити у них ванну.

З довідки про вартість (а.с.16) видно, що вартість викраденої ванни складає 1500 гривень .

Протоколом огляду предметів підтверджується факт вивезення викраденої ванни до с. Вишевичі(а.с.21).

Дослідивши в судовому засіданні протоколи відтворення обстановки і обставин події від 20 квітня 2010 року (а.с.40-43; 44-46) суд ще раз переконався як саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скоїли крадіжку ванни із домогосподарства ОСОБА_4

Виходячи із викладеного суд вважає повністю доведеною вину підсудних у скоєн¬ні інкримінованого їм злочину і кваліфікує дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ). вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудних скоєння крадіжки в стані алкогольного спяніння.

Обираючи підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, особи підсудних. їх молодий вік, можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства, а тому суд призначає їм покарання у виді позбавлення волі та звільненням з випробуванням та покладенням обов'язків.

Речові докази суд повертає власнику.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст.323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст.75.76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом одного року він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції:

Повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, залишити попередню підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст.ст.75.76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом одного року він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції:

Повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання:

Періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції. Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили залишити попередню підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: гужову повозку залишити у власності ОСОБА_5.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом 15 діб після його проголошення.

Головуючий. суддя В.П. Коваленко