Справа № 171/2298/15-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинила аналогічний корисливий злочин.
Так, повторно 22.09.2015 року близько 15.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно викрала належний гр. ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Самсунг», моделі Е 1081Т, корпус білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 400 гр., після чого з місця злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь. В результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вище вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні вищевказаного злочину визнала повністю та показала, що в той день вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшла до потерпілого ОСОБА_4 , з яким також вживала спиртні напої. Потім вона взяла мобільний телефон потерпілого, який продала за 20 гр. незнайомим особам біля магазину «Смак», кошти витратила на придбання спиртних напоїв. На наступний день потерпілий вимагав у неї повернення телефону, але вона сказала, що телефон не брала, так як їй було соромно. В той день вона випила 2 пляшки горілки, тому деяких обставин не пам`ятає.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 22.09.2015 року до нього прийшла обвинувачена, з якою вони вживали спиртні напої. Мобільний телефон лежав у кімнаті на зарядці, його бачила обвинувачена. На наступний день він виявив, що телефону не має, і був впевнений, що його вкрала обвинувачена ОСОБА_5 , але остання це заперечувала. Через декілька днів працівники міліції повернули йому телефон. Обвинувачена повністю відшкодувала завдану шкоду поповнила рахунок, відновила сім-картку.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинувачену.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, а також дані про особу обвинуваченої, яка характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судима, злочин вчинила в період іспитового строку, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд також враховує думку потерпілого щодо призначення покарання, відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченої, тому суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена 12.03.2015 року Апостолівським р/с за ст.185 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Враховуючи, що ОСОБА_5 скоїла вищевказаний злочин після ухвалення вироку 12.03.2015 року, суд вважає за необхідне при призначенні їй остаточного покарання застосувати ч.1 ст.71 КК України, згідно з якою необхідно частково приєднати покарання, призначене вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року.
Речові докази по справі - мобільний телефон, повернутий потерпілому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне залишити за належністю.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року, і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Речовий доказ - мобільний телефон, повернутий потерпілому ОСОБА_4 , вважати повернутим за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілому .
Суддя: