В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2013 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Леміш О.М

при секретарі Химинець О.Я

за участю прокурора Трофіменков В.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.10.2013 року за №0001548, по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, угорця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Потерпіла ОСОБА_2 Василіїна ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканка Ужгородського району, м. Чоп, вул. Садова, 1, по кримінальному провадженні № 0001548, від 02.10.2013 року з одного боку, та підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець Ужгородського району, м. Чоп, вул. Берег, 43, та адвокат підозрюваного ОСОБА_3 з іншого боку звернулися до суду із письмовою угодою від 07.10.2013 р. про примирення.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_1О обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 23.12 ІНФОРМАЦІЯ_5, 29.09.2013 року, біля 23 год. 00 хв., знаходячись у кафе-барі Вікторія, що розташований в м. Чоп, по вул. Головній, умисно, таємно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки Samsung S-5230. ІМЕІ 59149, з сім картою мобільного оператора МТС, на рахунку на момент викрадення кошти відсутні, який належав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканці м. Чоп. вул. Садова, І, та знаходився на одному із столиків вищевказаного кафе залишений тимчасово власницею, після чого вимкнувши даний телефон зберігав у себе за місцем гроживання, допоки 03.10.2013 року вказаний телефон не був вилучений від нього працівниками Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області .

Згідно висновку експерта №23/462 від 11.10.2013 року, залишкова вартість мобільного телефонна марки Samsung 5-5230, наданого на дослідження, бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу станом цін на 29.09.2013 року (за умовами наявності задньої кришки) може становити 246 гривень, чим саме злочинними діями ОСОБА_1, було спричинено матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_2 на вказану суму.

Наведені умисні дії ОСОБА_1О були кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна крадіжка.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_1О беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, щиро розкаявся, погодився відшкодувати потерпілій шкоду та вибачитись перед нею..

ОСОБА_1О та потерпіла ОСОБА_2В погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за цей злочин в виді вигляді позбавлення волі строком на 2 року, на підставі ст. 75 КК України, звільнити в д відбування покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік, на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу органів КВС.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз'яснивши та з'ясувавши в обвинувачуваному повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_1О погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1О, згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, оскільки санкція передбачає покарання менш суворе ніж позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_4О та потерпілій ОСОБА_5О суд відповідно до ст.474 КПК України роз'яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз'яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов'язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_1О у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 07.10.2013 р. між потерпілою ОСОБА_2 Василіїна ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець Ужгородського району, м. Чоп, вул. Берег, 43, та адвокат підозрюваного ОСОБА_3 з іншого боку.

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2/ два/ роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік, на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу органів КВС.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий Леміш О.М