Провадження № 1-кп/161/586/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001210, що надійшов з прокуратури м. Луцька 07.08.2015 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:

1.06.02.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України надано іспитовий строк 2 роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 01.05.2015 близько 21.30 год., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з автомобіля «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований у вказаному дворі, жіночу сумку марки «Diesel» вартістю 2400 грн., в якій знаходились гаманець вартістю 800 грн., візитниця вартістю 400 грн., ніж марки «Victorinoks» вартістю 500 грн., косметичка, документи, ключі, дисконтні картки, зарядні пристрої до телефонів, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, мобільний телефон марки «IPhone 5S» вартістю 6500 грн., мобільний телефон марки «Nokia 301» вартістю 673,33 грн. /згідно висновку товарознавчої експертизи №170 від 24.07.2015/, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 11273,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинено повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_5 , вчиненому повторно, визнав повністю. Суду дав показання, що 01 травня 2015 близько 21.30 год., знаходячись в дворі поблизу будинку №14, що по пр. Молоді м. Луцька, з автомобіля «Шевроле Авео», який перебував у вказаному дворі, викрав жіночу сумку, в якій знаходились гаманець, візитниця, ніж, косметичка, документи, ключі, дисконтні картки, зарядні пристрої до телефонів, а також мобільний телефон марки «IPhone» та мобільний телефон марки «Nokia».

На даний час збитки потерпілій частково відшкодовані, в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 його винність у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в зв`язку з перебуванням у відрядженні. Матеріальні збитки їй не відшкодовані, однак будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Просить останнього суворо не карати.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, збитки потерпілій частково відшкодовані, остання будь-яких претензій до нього не має та просить суворо його не карати, однак, зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, вчинив новий корисливий злочин в період іспитового строку, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому суд призначає покарання в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, призначивши покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.02.2015 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 20.08.2015.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia 301», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , що переданий на зберігання потерпілій залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_5 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 (двадцять вісім) коп. судових витрат у справі за проведення судової товарознавчої експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: