Справа №216/6140/15-к
Пров.№ 1-кп/216/492/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Кривому Розі

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000044 від 31.10.2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області ,громадянина України, має середньо-спеціальну освіту,не одруженого, проживає в громадянському шлюбі , на утриманні дітей не має , раніше не судимого ,мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
З 23 вересня 2013 року солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 (наразі польова пошта НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де займає посаду навідника танкового взводу 1 танкової роти НОМЕР_3 танкового батальйону.

Будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини, будучи придатним для проходження військової служби, з метою тимчасового ухилення від військової служби та проведення часу на власний розсуд, 3 жовтня 2014 року вирішив не з`являтися вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на тимчасове ухилення від проходження військової служби, солдат ОСОБА_4 о 08 год. 00 хв. 3 жовтня 2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин та тимчасово ухилявся від військової служби без поважних причин до 08 год. 20 хв. 10 жовтня 2014 року, а також з 08 год. 00 хв. 14 жовтня по 08 год. 00 хв. 22 жовтня 2014 року тобто тривалістю менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року.
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу, солдат ОСОБА_4 з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини пп НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді навідника танкового взводу 1 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини пп НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551-ХІV, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, о 08 год. 00 хв. 3 жовтня 2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин та тимчасово ухилявся від військової служби без поважних причин до 08 год. 00 хв. 10 жовтня 2014 року, а також з 08 год. 00 хв. 14 жовтня по 08 год. 00 хв. 22 жовтня 2014 року, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 І свою провину в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення надав пояснення. , що він дійсно є військовослужбовцем за контрактом. З метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він не отримавши дозволу у командирів підрозділу ,усвідомлюючи, що він порушує порядок проходження військової служби , в зв`язку з сімейними обставинами ,які склалися у нього 3 жовтня 2014 року тимчасово ухилився від військової служби до 10 жовтня 2014 року. . 14 жовтня 2014 року знову на службу не вийшов та знаходився вдома до 22 жовтня 2014 року. Усвідомивши, що неправильно робить ,ухиляючись від служби, 22 жовтня 2014року повернувся до військової частини та приступив до виконання обов`язків і на теперішній час перебуває на службі. Самовільне залишення військової частини було вчинене ним без поважних на те причин. У скоєному злочині щиро кається.
Суд враховуючи,що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі ,щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції,на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів,що маються у кримінальному провадженні,щодо обставин,які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин) ,та обмежити обсяг доказів,що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів ,що характеризують його особу.

При цьому судом ,відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, встановлено ,що учасники судового процесу (зокрема обвинувачений )правильно розуміє значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції ,а також роз`яснено йому , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз пояснень обвинуваченого , та письмових доказів , які містяться у справі , надає підстав суду вважати вину ОСОБА_4 доведеною, а в його діях вбачати склад злочину , передбачений ч.2 ст. 407 КК України , а саме : нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю менше десяти діб, але більше трьох діб,вчиненні повторно протягом року.

Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем служби , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинуі вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді службового обмеження з щомісячним відрахуванням в доход держави .

Керуючись ст. ст. 368 ,370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді службового обмеження строком на 1 ( один) рік з щомісячним відрахуванням в доход держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення.
Запобіжний захід судом по даній справі не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний впродовж 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1