Провадження № 1-кп/638/483/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України -
в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Представник прокуратури вважав за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою.
Захисник підсудного просив суд при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою застосувати до його підзахисного менш сувору міру запобіжного заходу, оскільки прокурором не доведені ризики, на які він посилається в обгрунтування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також зазначив, що з урахуванням соціальних зв*язків підсудний може з*являтися до суду при обранні йому менш суворої міри запобіжного заходу.
Підсудний ОСОБА_5 просив суд застосувати до нього менш сувору міру запобіжного захожу ніж тримання під вартою оскільки між ним та потерпілою укладено угоду про примирення.
Стосовно підсудного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв*язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.06.2015року з встановленням терміну тримання під вартою до 04.08.2015року та визначенням суми застави в розмірі 50 000гривень, після чого строк утримання під вартою останнього продовжувався судом.
Положеннями ст. 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частина 1 статті 194 передбачає, що «суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».
Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 08.06.2015року ризиками, які дали суду підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою урозумінні положень ст.177 КПК України вказано про те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, а також, що останній раніше судимий, вчинив тяжке правопорушення (злочин).
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані прокурором документи, які підтверджують необхідність та достатність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд приходить до висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ті ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу відсутні.
Розглядаючи питання про продовження строків тримання під вартою суд приходить до висновку про обґрунтованість пред*явленої підозри ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину.
Окрім того, ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, які дають суду підстави для продовження строку тримання під вартою в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Обставини які вказують на те, що ОСОБА_5 може вчинити новий злочин є те, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
У відповідності з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу,крім наявності вище перелічених ризиків ,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального провадження, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вік та стан здоров*я обвинуваченого, міцність соціальних зв*язків обвинуваченого в місці його постійного проживання , наявність постійного місця роботи - не працює офіційно та офіційного доходу не має, наявність судимостей -раніш неодноразово засуджувався, розмір майнової шкоди, яка спричинена потерпілій та не відшкодована, приходить до висновку про те, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , на теперішній час судом не вбачається.

Керуючись ст. 331 КПК України, суддя, -
у х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України строк тримання під вартою в СІЗО м.Харкова терміном на 2 місяці, тобто до 24.02.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: