АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/3125/2015 Слідчий суддя суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.303 КПК України Суддя-доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 (в інтересах ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року, повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва та слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві у кримінальному провадженні №0000921, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана після закінчення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого чи прокурора та заявник адвокат ОСОБА_8 в своїй скарзі не порушував питання про поновлення строку на оскарження, а також не зазначив поважності причин пропуску строку. Крім того скаргу подано особою, яка немає права подавати скаргу та до скарги не долучені документи, які б свідчили про те, що володільцем майна, про повернення якого зазначається у скарзі, є ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 (в інтересах ОСОБА_7 ), подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2015 та повернути скаргу на бездіяльність прокурора та слідчого у
кримінальному провадженні №0000921 до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті. При цьому зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Посилання слідчого судді про значний проміжок часу з моменту вилучення майна, не відповідає вимогам КПК України, оскільки КПК України не містить такого поняття для визначення строків на оскарження. Крім того, слідчий суддя не взяла до уваги доводи, які могли суттєво вплинути на її висновки. Адвокат вказує про неодноразові звернення до прокуратури Шевченківського району м. Києва з клопотанням про повернення транспортних засобів власниці, які не були розглянуті прокурором. Постанову про відмову в задоволенні клопотань ним та потерпілою ОСОБА_7 не було отримано, а отже бездіяльність прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні має триваючий характер.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, з наведених у ній доводів та підстав, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Доводи адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, про незаконність прийнятого слідчим суддею рішення є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на діючому законі.

Слідчий суддя постановляючи ухвалу про повернення скарги адвокату ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва та слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві у кримінальному провадженні №0000921, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, виходив з того, що скарга подана особою, яка не має на це права; адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою з пропуском визначеного десятиденного строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності та не ставив питання перед судом про поновлення йому строку на оскарження. Крім того, суду не надані документи на підтвердження права власності на вилучене майно ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів скарги, а саме з її змісту, адвокат ОСОБА_6 , 20 жовтня 2015 року, в порядку ст.303 КПК України, звернувся зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва та слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. При цьому зазначає про події, які відбулися у жовтні 2012 року, а саме те, що працівниками МВС України, було затримано та вилучено автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп «SCHMITZ SPR27» д.н.з. НОМЕР_2 , а також свідоцтва про реєстрацію цих транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка
полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України може бути оскаржена володільцем тимчасово вилученого майна.

З матеріалів скарги вбачається, що в порушення вимог ст.303 КПК України, скаргу було подано адвокатом ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на підставі договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, що не передбачено КПК України, під час здійснення кримінального провадження, оскільки бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, може бути оскаржена володільцем тимчасово вилученого майна.

ОСОБА_7 , як володілець тимчасово вилученого майна, звертаючись за захистом цивільного права мала право уповноважити, відповідно до положень ст.ст. 237, 244 ЦПК України, в тому числі адвоката, на представництво її інтересів.

А отже суд дійшов правильного висновку про те, що скаргу подано особою, яка не має на це права, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів, з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів за скаргою вбачається, що вилучення майна у ОСОБА_7 мало місце у жовтні 2012 року (під час дії КПК України в редакції 1960 року), коли на підставі постанови слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві по кримінальній справі №10-32145 було затримано та вилучено транспортні засоби: автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп «SCHMITZ SPR27» д.н.з. НОМЕР_2 та реєстраційні документи на них. В той же час, достовірно володіючи інформацією у 2014 році, що після набрання чинності КПК України 2012 року, дану кримінальну справу зареєстровано та внесено до ЄРДР за №0000921, тобто розслідування по провадженню проводиться на підставі вимог КПК України 2012 року та строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, її повернення або відмова у відкриття провадження вирішується в порядку строку ч.1 ст.304 КПК України (в редакції 2012 року).

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про повернення скарги на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо 1) скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу; 2)скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з тим, слідчий суддя постановляючи рішення про повернення скарги, як на одну із підстав, послався на ненадання адвокатом ОСОБА_6 документів на підтвердження права власності на майно: автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп «SCHMITZ SPR27» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 .

Із зазначених в ч.2 ст.304 КПК України підстав, які є вичерпними, вбачається, що ненадання документів на підтвердження права власності на майно, не є підставою для повернення скарги особі, яка її подала.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне виключити з ухвали слідчого судді посилання, як на підставу повернення скарги, ненадання адвокатом ОСОБА_6 документів на підтвердження права власності на майно ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 322 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 (в інтересах ОСОБА_7 ) задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва та слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві у кримінальному провадженні №0000921, які полягають у неповернення тимчасово вилученого майна змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали слідчого судді посилання, як підставу повернення скарги ОСОБА_6 , ненадання правовстановлюючих документів на вилучене майно.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4