Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________
Справа № 490/5584/15-к
1 - кп/490/440/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Очаківського району, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, з 24.03.2014р. проходить військову службу за мобілізацією на посаді електрозварника - коваля ремонтної роти військової частини польової пошти В - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22.08.2014р. солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем служби за мобілізацією, не маючи будь - яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби о 08 год. 00 хв. самовільно, без дозволу командування залишив місце служби - військову частину польова пошта В - НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В період часу з 22.08.2014 р. по 23.03.2015р., солдат ОСОБА_4 не маючи будь - яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби перебував за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконання обов`язків військової служби до 08 год. 00 хв. 23.03.2015р., тривалістю понад місяць.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно понад місяць він знаходився вдома та не проходив військову службу за мобілізацією, у зв`язку із тим, що в нього дома залишилась мати похилого віку і необхідно було їй допомогати. В скоєному щиро розкаявся, просив суд строго його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст
цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України - як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад місяць.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 407 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, повне визнання своєї провини, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має на своєму утриманні непрацездатну мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, є учасником АТО.
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням вимог ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1