В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/7769/15-к

07.10.2015 року м. Херсон

Суворовський районний суд міста Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю прокурорів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

потерпілих: ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002531 від 05.05.2015 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:
- вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.09.2009 р. за ч. ч. 1, 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 17.05.2013 р. за ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі (звільнений за відбуттям строку покарання);

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 02.06.2015 р. близько 13:45 години, перебуваючи біля будинку №7 корп. 3 по вул. 49 Гвардійської Дивізії в м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, відкрито без застосування фізичного насильства, шляхом ривку, зірвав з шиї ОСОБА_9 золотий ланцюжок 585 проби, вагою 5 грам, вартістю 3000 гривень, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, підтвердивши обставини, встановлені органом досудового розслідування. Дав показання про те, що 02.06.2015 р. йшов по вул. 49 Гвардійської дивізії в м. Херсоні, де і побачив потерпілу ОСОБА_10 , на шиї якої був золотий ланцюжок. Підбігши до неї ззаду, зірвав ланцюжок та втік в бік пр. Сенявіна. Планував в подальшому продати ланцюжок, але заздалегідь вчинення злочину не планував все вийшло спонтанно. Хвилин через сорок йшов по пр. 200 років Херсону на зупинку від своєї бабусі, де його і затримали працівники міліції, побачивши яких він викинув викрадений ланцюжок під машину, що стояла неподалік.

Показання обвинуваченого повністю підтвердила потерпіла ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що 02.06.2015 р. близько 13:45 години вона разом з онуком гуляла неподалік школи №56, що розташована по вул. 49 Гвардійської дивізії в м. Херсоні. В той момент, коли брала дитину на руки, ззаду підбіг невідомий чоловік та однією рукою схопив за кофту, а другою потягнув за золотий ланцюжок з хрестиком, який був вдягнутий поверх кофти. Золотий ланцюжок їй того ж дня повернули, а хрестик залишився у неї. Зазначила, що обличчя ОСОБА_11 дуже добре запам`ятала, а тому жодних сумнівів щодо особи нападника не було, під час проведення впізнання вказала саме на нього.

* Показання потерпілої в частині впізнання обвинуваченого підтверджені протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.06.2015 р. (а.п. 203-204), відповідно до якого ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_7 як на особу, яка 02.06.2015 р. відкрито заволоділа належним їй золотим ланцюжком.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.06.2015 р. (а.п. 179-183) з фото таблицею до нього, зі слів потерпілої ОСОБА_9 встановлено місце вчинення злочину відносно останньої, а саме: пішохідна доріжка впродовж будинку АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено слід взуття, який вилучено за допомогою гіпсового зліпка.

Вищевказаний слід відповідно до висновку експерта №2133 від 24.06.2015 р. (а.п. 186-190) залишений низом підошви взуття з узором та розміром аналогічним узору та розміру низу кросівок чорного кольору «Adidas», що вилучені 02.06.2015 р. під час затримання ОСОБА_7 (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.06.2015 р. а.п. 31-32).

Під час огляду, про що складено відповідний протокол з фото таблицею до нього від 02.06.2015 р., пішохідної доріжки продовж проїжджої частини пр. 200 років Херсону в районі будинку №18 виявлений ланцюжок з металу жовтого кольору (а.п. 194, 196-197), який відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.06.2015 р. (а.п. 200) належить саме потерпілій ОСОБА_9 .

Враховуючи досліджені докази за фактом заволодіння майном, належним ОСОБА_9 , суд вважає, що обсяг повідомленої в цій частині ОСОБА_7 підозри знайшов своє підтвердження під час судового розгляду повністю. Докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_7 злочину.

В той же час органом досудового розслідування в обвинувальному акті помилково зазначено дату вчинення злочину як 03.06.2015 р., в той час як досліджені докази свідчать про те, що протиправні дії було вчинено саме 02.06.2015 р., а тому дата вчинення протиправних дій підлягає зміні судом.

Окрім наведеного ОСОБА_7 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні протиправних дій відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , але причетність обвинуваченого до вчинення вказаних протиправних дій під час судового розгляду свого підтвердження не знайшло, а тому має бути виключено судом із загального обсягу повідомленої підозри, враховуючи наступне.
Так ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він 05.05.2015 р. близько 12:25 години, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, відкрито без застосування фізичного насильства, шляхом ривку, зірвав з шиї ОСОБА_8 золотий ланцюжок585 проби, вагою 5 г., вартістю 4000 гривень; золотий кулон585 проби, вагою 4 грами, вартістю 3500 гривень. Таким чином ОСОБА_7 спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7500 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
На підтвердження обсягу повідомленої підозри потерпіла ОСОБА_8 дала суду показання про те, що 05.05.2015 р. близько 12 години дня вона з дитиною була на ринку, розташованому по вул. 49 Гвардійської дивізії в м. Херсоні. Коли підійшла до пішохідного переходу, то звернула увагу, що перед нею стояв молодий чоловік, який був в темних окулярах, в білій кепці, білій футболці та темних штанах. Звернула на нього увагу, бо він став рухатись в її бік, коли ж наблизився впритул, то зірвав з шиї золотий ланцюжок, на якому був золотий кулон. Вона намагалась його наздогнати, але оскільки дитина залишилась без догляду одразу повернулась.

Після її звернення до правоохоронних органів, того ж дня через декілька годин в двір будинку, де вона проживає, працівники міліції привезли ОСОБА_7 щодо якого запитали чи він викрав її прикраси. Вона одразу повідомила, що хлопець дуже схожий, але з впевненістю сказати не змогла, оскільки очі у нападника були приховані окулярами. Зазначила, що ОСОБА_13 був вдягнутий в інший одяг не такий як був на чоловікові під час нападу. На затриманому вже було вдягнено наручники. ОСОБА_13 говорив, що він до того відношення не має і його взагалі затримали по дорозі додому до його бабусі. Крім того за її участі того ж дня проводилось впізнання і в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, де вона також не була впевнена в тому, що саме ОСОБА_13 зірвав з неї ланцюжок.

Показання потерпілої підтверджені протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.05.2015 р. (а.п. 67-68), відповідно до якого ОСОБА_8 в день вчинення відносно неї протиправних дій вказала на ОСОБА_7 як на особу, яка ймовірно 05.05.2015 р. заволоділа належним їй золотим ланцюжком.

На початку судового розгляду заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, проте в подальшому просила позов залишити без розгляду (а.п. 164).

Обвинувачений ОСОБА_7 вину за вказаним епізодом не визнав. Дав показання про те, що 05.05.2015 р. близько 14:00 години з пр. 200 років Херсону в м. Херсоні повертався додому від своєї бабусі, яка проживає в будинку АДРЕСА_4 . Йшов до вул. 49 Гвардійської дивізії, де поміж будинків зупинився автомобіль з працівниками міліції, які його затримали та обшукали, після чого посадили до машини, одягнули наручники і привезли до дівчини, яка сказала, що він зірвав з когось ланцюжок, але додав, що того дня на ринку взагалі не був, а окуляри не носить.

Зазначив, що потерпіла вірно відображає умови, за яких проводилось впізнання з її участю. Вказав, що під час затримання був одягнутий в сіру футболку, спортивні штани та синю кепку. Вся процедура, пов`язана з його затриманням та подальшим впізнанням в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, тривала приблизно до 21 години, після чого його відпустили додому. Підтвердив, що під час впізнання за участі інших осіб вже були присутніми поняті.

Показання потерпілої в частині встановлення особи, що вчинила злочин, підтверджені показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що він в складі групи оперативного реагування здійснював патрулювання. На номер «102» було здійснено виклик з повідомленням про відкрите викрадення золотого ланцюжка. Він з напарником ОСОБА_15 приїхав за адресою АДРЕСА_5 , години через дві після виклику, де встановили свідка події, яка повідомила, що бачила як зірвали ланцюжок. В той момент як свідок показувала де саме було вчинено злочин, вони побачили ОСОБА_11 , на якого свідок вказала як на ймовірну особу, що вчинила напад, а тому він був затриманий і доставлений до Суворовського РВ. Оскільки він підозрювався у вчиненні злочину, на нього було одягнуто наручники, які одразу після доставки до райвідділу були зняті. Дійсно перед тим як доставити ОСОБА_11 до райвідділу, його привозили до потерпілої, щоб вона уточнила особу нападника. У затриманого з собою були лише грошові кошти в сумі близько 1000 гривень, золотого ланцюжка виявлено не було. ОСОБА_13 говорив, що він відношення до викрадення не має.

Показання свідка ОСОБА_14 підтвердив і свідок ОСОБА_15 , допитаний судом, який зазначив, що дійсно ОСОБА_13 був ними затриманий і пред`явлений для впізнання потерпілій, але вона одразу повідомила, що точно не впевнена в особі нападника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 05.05.2015 р. був затриманий, оскільки йому було заборонено залишати визначене працівниками органів внутрішніх справ місце, проте ухвали слідчого судді з дозволом на затримання надано не було, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 207 КПК України. Якщо ж дійти висновку про те, що затримання відбулось в порядку та умовах, визначених ч. 1 ст. 208 КПК України, коли уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі та здійснити обшук затриманої особи (ч. 3 ст. 208 КПК України), то враховуючи вимоги частин 4 та 5 ст. 208 КПК України уповноважена особа повинна повідомити затриманому підстави затримання, злочин у вчиненні якого він підозрюється, право мати захисника, повідомити інших осіб про його затримання та скласти протокол затримання особи, в якому крім іншого зазначити про результати особистого обшуку підозрюваної у вчиненні злочину особи, копія якого негайно надсилається прокурору.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

З наданих для дослідження суду доказів вбачається, що затримана особа ОСОБА_7 повідомлена належно про підстави затримання не була, права затриманому роз`яснено не було, як і не складений протокол затримання, а тому останній утримувався без відповідних для того правових підстав, крім того за його участі без залучення захисника, було проведено впізнання за участю потерпілої.

Також відповідно до ч. 1 ст. 228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, що враховуючи показання потерпілої було грубо порушено, а тому проведена за участю останньої слідча дія судом до уваги як законна прийнята бути не може.

Отже, враховуючи наведене, затримання ОСОБА_7 з його подальшим пред`явленням для впізнання було проведено з суттєвим порушенням прав людини, що в силу ст. 87 КПК України має своїм наслідком визнання наведених вище доказів недопустимими.

Факт нападу на потерпілу ОСОБА_8 підтвердили і наступні допитані судом свідки:

Так, свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 05.05.2015 р. в дворі будинку АДРЕСА_6 дивізії, в денний час до неї звернулась жінка і повідомила, що невідомий зірвав з неї золотий ланцюжок. Вона ж зі свого боку бачила як хлопець, який був в білій футболці та кепці, тікав з місця, де сталось викрадення. Бачила його обличчя збоку і запам`ятала по загальних рисах. Безпосередньо ж обличчя не бачила, а тому точно впізнати не зможе, хоча під час проведення впізнання найбільш схожою особою на нападника, серед представлених, був саме ОСОБА_7 , якого впізнала за статурою, зростом та загальними рисами обличчя.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.06.2015 р. (а.п. 205-206) свідок ОСОБА_16 вказала на ОСОБА_11 , як на особу, яка відкрито заволоділа майном потерпілої ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_17 дала суду показання про те, що перебувала на балконі своєї квартири за адресою АДРЕСА_7 і бачила як з потерпілої ОСОБА_8 зірвали з шиї ланцюжок, але риси обличчя нападника не запам`ятала, проте ОСОБА_13 по загальних рисах схожий на нападника, хоча участі у впізнанні вона і не приймала, в той же час згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.06.2015 р. (а.п. 207-208) вказала на ОСОБА_11 як на особу, яка 05.05.2015 р. відкрито заволоділа майном, належним потерпілій ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_18 дала суду показання про те, що 05.05.2015 р. близько 12:00 годин, перебуваючи на балконі своєї квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , була свідком того, як невідомий чоловік зірвав з шиї жінки ланцюжок. Обличчя не роздивилась і в подальшому нападника не впізнавала.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що працює в службі таксі, а тому 05.05.2015 р. у зв`зку з викликом перебував неподалік будинку №4 по вул. 49 Гвардійської дивізії в м. Херсоні, де бачив жінку з коляскою та дитиною. По обстановці, що склалась зрозумів, що у жінки щось було викрадено, але єдине що бачив це фігуру нападника, який тікав. Обличчя особи, що тікала не бачив.
Оцінюючи наведені показання свідків та проведені за їх участі слідчі дії, суд враховує наступне. Так, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання (ч. 4 ст. 95 КПК України), а оскільки впізнання особи проводиться після допиту про ознаки, по яких відбудеться впізнання (ч. 1 ст. 228 КПК України), слідує, що суд може приймати до уваги пред`явлення для впізнання особи лише на підставі досліджених судом показань чи то свідка, чи то потерпілого.

Враховуючи показання як потерпілої, так і свідків, жоден з яких не міг однозначно вказати на ОСОБА_11 , як на особу, що відкрито заволоділа майном ОСОБА_8 , суд вважає наведені докази такими, що беззаперечно не підтверджують обсяг пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення в цій частині, а тому до уваги прийняті бути не можуть.

Крім того органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру в тому, що він 18.05.2015 р. близько 17:30 години, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням собою, перебуваючи на розі вул. Червоного Хреста та вул. Карла Маркса в м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, відкрито із застосуванням фізичного насильства, що виразилось в поштовху невстановленою досудовим розслідуванням особою в область грудної клітини потерпілої, від чого остання впала ні підлогу та ривку ОСОБА_7 з шиї ОСОБА_12 золотого ланцюжка 585 проби, вагою 15 грам, вартістю 6000 гривень, чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 6000 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Потерпіла ОСОБА_12 в судові засідання на неодноразові виклики не з`явилася, у зв`язку з чим допитана судом не була. Заходи, вжиті судом для забезпечення явки останньої, а саме: виклики до суду та накладення грошового стягнення, результатів не дали.

За клопотанням же сторони обвинувачення на підтвердження обсягу повідомленої ОСОБА_20 підозри за фактом заволодіння майном ОСОБА_12 були досліджені наступні докази.

Так свідок ОСОБА_21 дав суду показання, що бачив як в районі вул. Карла Маркса та вул. Червоного Хреста в м. Херсоні, не виключено 18.05.2015 р. близько 15 години, двоє невідомих чоловіків зірвали з жінки золотий ланцюжок з кулончиком. Обличчя нападників він не бачив. Бачив лише як один тримав жінку за руку, а інший зривав ланцюжок з шиї. Він же зі свого боку допоміг викликати працівників міліції.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.06.2015 р. (а.п. 209-210) потерпіла ОСОБА_12 вказала на ОСОБА_7 як на особу, яка 18.05.2015 р. в районі перехрестя вул. Карла Маркса та вул. Червоного Хреста відкрито заволоділа належним їй золотим ланцюжком.

В той же час, суд вважає за необхідне виключити даний епізод з обсягу повідомленої підозри ОСОБА_7 з наступних підстав.

Статтею 325 КПК України передбачені наслідки неприбуття потерпілого, серед яких є можливість проведення судового розгляду за відсутності останнього. Частиною 4 ст. 95 КПК України визначено, що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.

Не зважаючи на вжиття всіх передбачених процесуальним Законом заходів з метою забезпечення явки потерпілої ОСОБА_12 в судові засідання, остання жодного разу не з`явилася.

Враховуючи викладене суд позбавлений можливості перевірити належність та допустимість інших доказів, зібраних під час проведення досудового провадження на підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 по факту заволодіння майном ОСОБА_12 , оскільки останні ґрунтуються лише на показаннях потерпілої.

Окрім того, стороною обвинувачення було заявлено клопотання про виклик для допиту й інших свідків, проте останні на неодноразові виклики до суду не з`являлись, а застосовані судом примусові приводи, виконанні не були. А тому, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 23 КПК України, відповідно до якої сторона обвинувачення зобовязана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі тих доказів, які були заявлені для дослідження.

Враховуючи ту обставину, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій засобами, передбаченими КПК України (ч. 1 ст. 22 КПК України), а відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, інших доказів суду для дослідження надано не було, суд вважає за необхідне виключити з обсягу пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення епізоди протиправних дій відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , як такі, до вчинення яких причетність обвинуваченого під час судового розгляду стороною обвинувачення доведена не була.

При вирішенні заявлених ОСОБА_8 та ОСОБА_12 позовних вимог суд приходить до наступних висновків. Оскільки у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду (ч. 3 ст. 129 КПК України), зазначені позови підлягають залишенню без розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не знаходиться, має непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання свої вини та щире каяття за епізодом протиправних дій відносно ОСОБА_9 .

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

* Запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» залишити без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання рахувати з 02.06.2015 р.

* Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 (двадцять вісім) копійок (а.п. 192).

Позовної заяви ОСОБА_12 та ОСОБА_8 залишити без розгляду (а.п. 9-10).

Речові докази:
- гіпсовий зліпок знищити;

- чоловічі кросівки чорного кольору «Adidas» - повернути законному власнику, а саме: ОСОБА_7 (а.п. 191).

- золотий ланцюжок 585 проби, довжиною 57 см. плетіння «панцирне» вагою 4,66 г. (а.п. 201-202) вважати повернутим законному власнику, а саме: ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після проголошення підлягає направленню потерпілим для відома.

Суддя: ОСОБА_1