Провадження № 1-кс/127/4978/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2013 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді Чернюка І.В.,

при секретарі Демидюк А.О.,

за участю прокурора Степанова Д.В.,

слідчого Бутенко О.О.,

підозрюваного ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання щодо підозрюваної:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судима, а саме 05.06.2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст.190 ч. 2, ст.190 ч. 3, ст. 202 ч.1, ст. 357, ст.358 ч. 2, ст. 358 ч.3, ст. 366 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки (судимість погашена),

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області майор міліції ОСОБА_3 12.09.2013 року, звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури м. Вінниці про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання щодо підозрюваної ОСОБА_1 Клопотання мотивувала тим, що відділенням розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 05.02.2013 року за ст. 190 ч. 2, ст.190 ч. 3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1, на початку липня 2012 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, з метою незаконного збагачення повідомила ОСОБА_4 неправдиву інформацію про те, що вона працює в Адміністрації президента України та може вирішити будь-які його проблеми, в тому числі і зняти арешт з майна, а саме з цукру, який знаходиться на території Кирнасівського цукрового заводу по вул. Новозаводська в с. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, не маючи наміру виконувати свої зобов'язання та

повертати отримані кошти, незаконно заволоділа коштами в розмірі 20 тисяч доларів США, що еквівалентно 159 857,4 гривень (по курсу встановленому Національним банком України 799,2870 грн. до 100 доларів США), які ОСОБА_4, під впливом переконань ОСОБА_1, передав їй в дворі будинку по вул. Шевченка, 31 в м. Вінниці. Незаконно отримавши грошові кошти, ОСОБА_1 свої зобов'язання перед ОСОБА_4 не виконала та гроші не повернула, чим заподіяла ОСОБА_4 857,4 гривень, що перевищує двісті п'ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян та становить великий розмір.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ст. 190 ч. 3 КК України незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Після цього, ОСОБА_1, повторно, на початку липня 2012 року, переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, з корисливих спонукань, з метою створення уяви у ОСОБА_4 про виконання нею взятих на себе зобов'язань щодо сприяння зняття арешту з цукру, вона спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхала до м. Києва, де пішла до будівлі Адміністрації президента України, яка розташована по вул. Банковій, вийшовши звідки повідомила, що найближчим часом арешт з цукру буде знятий, за що необхідно сплатити ще 20 тисяч доларів США. Не маючи вказаної суми коштів, ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_5 про передачу ним ОСОБА_1 власних кошти в розмірі 20 тисяч доларів США, а після зняття арешту з цукру ОСОБА_5 отримає цукор на зазначену суму. Після цього, ОСОБА_5, будучи переконаним ОСОБА_1 у добросовісності її намірів, в приміщенні кафе «Вінниця», яке розташоване по вул. Келецька, буд.37-а в м. Вінниця передав ОСОБА_1 кошти в розмірі 160 000 гривень. Таким чином, ОСОБА_1 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5, незаконно заволоділа його коштами, після отримання яких, ОСОБА_1 свої зобов'язання перед ОСОБА_5 не виконала та гроші не повернула, чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 160 000 гривень, що перевищує двісті п'ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян та становить великий розмір.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ч. З ст. 190 КК України незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах.

Після цього, ОСОБА_1, повторно, наприкінці серпня 2012 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, з метою незаконного збагачення повідомила ОСОБА_6 неправдиву інформацію та під приводом влаштування до гуртожитку по вул. Успенській, 4 в м. Одеса для проживання його доньки ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_4В - ОСОБА_8, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 в розмірі 32 тисячі гривень, які він передав ОСОБА_1 під впливом її переконань, перед готелем «Південний Буг» на площі Жовтневій, буд. 1 в м. Вінниця.

Після цього, ОСОБА_1, наприкінці серпня 2013 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи єдиний намір на заволодіння коштами ОСОБА_6, зловживаючи його довірою та переконуючи його в добросовісності своїх намірів, повідомила неправдиву інформацію про влаштування його дітей у гуртожиток по вул. Піонерській, 13 в м. Одеса, при чому незаконно заволоділа його коштами в розмірі 16 тисяч гривень, які він під впливом переконань ОСОБА_1 передав в приміщенні кафе, яке розташоване неподалік Національного університету «Одеська юридична академія» по вул. Піонерській, буд.2 в м. Одеса. Таким чином, ОСОБА_1 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 заволоділа його коштами на загальну суму 48 тисяч гривень. Незаконно отримавши грошові кошти ОСОБА_1 свої зобов'язання перед ОСОБА_6 не виконала та гроші не повернула, чим заподіяла йому матеріальну шкоду в розмірі 48 тисяч гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України - незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. З ст. 190 КК України від дачі показів у відповідності до ст. 63 Конституції України відмовилася, свою вину не визнала.

Підставою застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов'язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінальних правопорушень

передбачених ст.190 ч.2 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років та ст.190 ч. 3 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п.1,4, ч. 1 ст.177 КПК, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий Бутенко О.О. дане клопотання підтримала за обставин, викладених в ньому.

Прокурор просив клопотання слідчого задовольнити.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечували щодо застосування відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання. Підозрювана ОСОБА_1 суду пояснила, що проходить стажування у державній фінансовій інспекції України у м. Києві і обрання даного запобіжного заході позбавить її можливості проходити стажування.

Відповідно до ст. 107 ч.1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов'язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження № 0000063 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2013 року заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрювану ОСОБА_1, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання судом було зясовано, що підозрювана ОСОБА_1 одружена, має на утриманні малолітню дитину, не працює, однак проходить стажування у Державній фінансовій інспекції України у м. Києві, не має постійного джерела прибутку, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності.

Крім того, суд враховує вік та стан здоров'я підозрюваного, наявність постійного місця проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема те, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років та вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років. Також, при застосуванні судом даного запобіжного заходу підозрювана не буде позбавлена можливості стажування у Державній фінансовій інспекції України в м. Києві, так як виїзд за межі м. Вінниці можливий у разі дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що найбільш мяким запобіжним заходом є особисте зобовязання, а також те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, суд дійшов до висновку, що дане клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі і може запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 181,194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Покласти на ОСОБА_1 наступні обовязки:

1) прибувати до слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області за першою вимогою,

2) не відлучатися із населеного пункту, а саме м. Вінниці, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

У разі не виконання ОСОБА_1 покладених на неї обовязків зазначених у даній ухвалі до останньої може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя