Справа № 447/2211/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/888/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

у справі № 447/2211/15-к за поданням адміністрації Держівської виправної колонії № 110 та спостережної комісії при Миколаївській районній державній адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року, якою в задоволенні подання відмовлено
в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , покликаючись на незаконність ухвали районного суду через її необ`єктивність, необґрунтованість і невідповідність висновків суду, наведених в ухвалі, фактичним обставинам справи, вказує, що при розгляді подання суд не надав належної оцінки обставинам справи. Зокрема, не взяв до уваги позитивну характеристику засудженого ОСОБА_9 , що останній свою вину у скоєнні злочину визнав, розкаявся, і гарною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Вважає, що в своїй ухвалі суд безпідставно послався на рішення адміністративної комісії Держівської ВК № 110 від 16.04.2015, яким ОСОБА_9 було відмовлено у застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100, 101 КВК України, ст. 82 КК України, і не взяв до уваги рішення адміністративної комісії виправної колонії від 27.08.2015 про те, що ОСОБА_9 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Просить апеляційний суд ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою подання задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про зміст оскарженого рішення і доводи апеляційної скарги, виступи засудженого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в її підтримку, думку прокурора про законність ухвали й необхідність залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, встановила наступне.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 20.05.2014 ОСОБА_9 засуджений за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до чотирьох років шести місяців позбавлення волі і на даний час відбуває покарання у Держівській виправній колонії № 110.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з 27.11.2013.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2014 на підставі ст. 6 Закону України « Про амністію » від 08.04.2014 невідбуту частину покарання ОСОБА_9 скорочено наполовину.

З врахуванням цього, термін відбування покарання ОСОБА_9 закінчується 08.05.2016.

10.09.2015 адміністрація виправної колонії та спостережна комісія при Миколаївській районній державній адміністрації Львівської області звернулись до Миколаївського районного суду Львівської області із поданням про умовно- дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України.

В поданні зазначили, що ОСОБА_9 відбув 2/3 покарання, за час перебування у виправній колоній характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягався, один раз був заохочений правами начальника колоній.

Ухвалою районного суду від 09.10.2015 у задоволенні подання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що висновки адміністрації виправної колонії про виправлення й перевиховання ОСОБА_9 є передчасними та не підтверджуються наданими матеріалами.

Із правильністю даного висновку погоджується й суд апеляційної інстанції.

Районний суд належним чином вивчив надані адміністрацією виправної колонії матеріали відносно ОСОБА_9 і обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності і на даний час відбуває покарання за вчинений тяжкий злочин. 16.04.2015 рішенням адміністративної комісії виправної колонії визнаний таким, що не став на шлях виправлення й не заслуговує на застосування до нього заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100, 101 КВК України, ст. 82 КК України.

Таким чином, адміністрацією колонії було визнано, що станом на 16.04.2015 ОСОБА_9 не став на шлях виправлення.

30.06.2015 начальником виправної колонії ОСОБА_9 оголошено подяку за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці при проведенні ремонтних робіт у приміщенні коридору гуртожитку відділення СПС № 3. Інших подяк і заохочень за час відбування покарання він не має.

Рішенням адміністративної комісії Держівської ВК № 110 від 27.08.2015 було визнано, що ОСОБА_9 довів своє виправлення і заслуговує застосування умовно-дострокового звільнення.

Приймаючи до уваги, що ці два суперечливі рішення адміністративної комісії колонії були прийняті із різницею лише у чотири місяці, строку, який є явно недостатнім щоб переконливо стверджувати про виправлення засудженого протягом цього часу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і обґрунтовано відмовив у задоволенні подання.

Наявність позитивної характеристики і одного заохочення за період відбування покарання ОСОБА_9 ще не є підставами для застосування до нього ст. 81 КК України, оскільки, відповідно до ст. 107 КВК України, дотримання засудженими встановленого режиму відбування покарання та виконання робіт по самообслуговуванню і благоустрою колонії є їхнім обов`язком.

Зважаючи на викладене підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає і залишає рішення районного суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Держівської виправної колонії № 110 та спостережної комісії при Миколаївській районній державній адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня протягом трьох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня отримання її копії.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4