ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1707/437/2012

18 червня 2012 року Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Снітчук Р.М.

при секретарі Корольковій М.В.

з участю прокурора Полюховича Ф.В.

потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Зарічне кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, раніше не судимого, за ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

29 травня 2011 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем ГАЗ-5312, державний номерний знак 06-308 РО на вул.Харківця в смт.Зарічне, після зупинки та висадки пасажира ОСОБА_1, розпочав рух транспортного засобу, не переконавшись, що останній відійшов на безпечну відстань та, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд на ОСОБА_1, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: відкритого поперечного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням по довжині, травматичного шоку 1-го ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав і показав, що дійсно, 29 травня 2011 року близько 09 год. 30 хв. він, керуючи вказаним автомобілем, по вул.Харківця в смт.Зарічне після висадки пасажира ОСОБА_1, продовжив рух транспортним засобом, при цьому не переконався у безпеці останнього та здійснив на нього наїзд правим заднім колесом автомобіля, заподіявши йому пошкодження лівої ноги.

З показань потерпілого ОСОБА_1, даних в судовому засіданні, вбачається, що 29 травня 2012 року близько 09 год. 30 хв. він, будучи пасажиром автомобіля ГАЗ-5312, під керуванням ОСОБА_3, після зупинки транспортного засобу на вул.Харківця в смт.Зарічне вийшов з вказаного автомобіля та при повторній спробі зачинити двері потрапив під заднє праве колесо автомобіля, внаслідок чого отримав відкритий перелом лівої ноги. На даний час підсудним йому відшкодовано матеріальні збитки в розмірі 600 грн, претензій до нього не має.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, а також те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння ним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.299 КПК України вважає дослідження доказів у більшому обємі недоцільним.

Оцінюючи досліджені докази у справі, суд приходить до висновку про те, що порушення підсудним ОСОБА_3 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, його позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, є щире каяття, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного не встановлено.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 є субєктом амністії, оскільки вчинив злочин з необережності, який не є особливо тяжким, є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС і підпадає під дію Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вказаний злочин вчинив до набрання чинності Законом України Про амністію у 2011 році та просить застосувати до нього амністію.

За таких обставин, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечили проти застосування до підсудного акту амністії, суд вважає за вірне застосувати до ОСОБА_3 п.ест.1, ст.6 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324, 6-1 КПК України, Законом України Про застосування амністії в Україні, п.ест.1, ст.6 Закону України Про амністію у 2011 році, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п.ест.1 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 8 липня 2011 року звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного йому покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Речовий доказ: автомобіль ГАЗ-5312, державний номерний знак 06-308 РО, який знаходиться на зберіганні у ТзОВ Бімол, залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляції через Зарічненський районний суд.

Суддя: Снітчук Р.М.