Справа № 738/1010/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/786/2015
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 14 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Менським районним судом Чернігівської області:

- 20 жовтня 2011 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 21 червня 2012 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014 року звільненого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

- 27 січня 2015 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2015 року і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято його під варту із залу суду та постановлено рахувати строк відбування покарання з 30 липня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати по справі за проведення товарознавчої та авто - товарознавчої експертиз в розмірі 982 грн. 08 коп. на користь держави.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність своєї вини вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що він перебував під вартою з 7 квітня 2015 року за попереднім вироком, а тому час перебування його під вартою з вказаної дати підлягає зарахуванню в строк відбування покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що 24 березня 2015 року близько 1-ї години, ОСОБА_7 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до дачного господарства ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де шляхом зламу навісного замка на вхідних дверях будівлі сараю, проник до його середини, звідки умисно, таємно, скоїв крадіжку насосної підстанції марки «Педролла» вартістю 2800 грн., металевої бочки ємністю 200 літрів вартістю 176 грн. 67 коп., автомобільного гвинтового домкрата вартістю 187 грн. 07 коп.; електродвигуна вартістю 137 грн. 50 коп.; 180 літрів бензину марки «А-95» вартістю 3888 грн.; автомобільного колеса в зборі із зимовою гумою розмірами R-15, 195/65 вартістю 1104 грн. 79 коп.; мотокоси марки «Мега-425» вартістю 3500 грн..

Продовжуючи свій злочинний умисел, шляхом зламу навісного замка на вхідних дверях іншого сараю у даному господарстві, ОСОБА_7 проник до його середини, звідки, умисно, таємно, скоїв крадіжку велосипеда марки «Аист» з рамою закритого типу вартістю 1094 грн. 53 коп..

У результаті скоєної крадіжки потерпілому ОСОБА_8 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 12 888 грн. 56 коп..

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора про обґрунтованість цієї скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення.

При обранні ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд вірно, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, сукупність даних про особу винного, прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання і призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, що і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність зарахування строку перебування його під вартою з 7 квітня 2015 року.

Як вбачається з вирок суду, остаточне покарання обвинуваченому призначено шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2015 року та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою і ухвалено рахувати строк відбування покарання з 30 липня 2015 року.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 був затриманий 7 квітня 2015 року на підставі вироку Менського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2015 року та перебував під вартою до ухвалення оскаржуваного вироку, тобто до 30 липня 2015 року, про що свідчать дані з листа Чернігівського слідчого ізолятора від 5 жовтня 2015 року.

Беручи до уваги, що судом першої інстанції при ухваленні вироку від 30 липня 2015 року ОСОБА_7 частково приєднано покарання за вироком суду від 27 січня 2015 року, на виконання якого його було затримано та він перебував під вартою, питання зарахування в строк відбування покарання перебування ОСОБА_7 під вартою підлягало вирішенню при ухваленні останнього вироку, тобто, від 30 липня 2015 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання про необхідність зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 7 квітня по 30 липня 2015 року.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 7 квітня по 30 липня 2015 року.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4