Єдиний унікальний номер 234/753/14-к Номер провадження 11-кп/775/222/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ з розгляду адміністративних правопорушень апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, мешкаючого: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання: за ч. 2

ст. 185 у виді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України встановлено іспитовий строк 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 262 грн. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, 25.11.2013 року приблизно о 15 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився на зупинці громадського транспорту в районі будинку 82 по вул. В. Садовій у м. Краматорську. На лавці, зазначеної зупинки він побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_9 . Підійшовши до потерпілого, ОСОБА_7 штовхнув його рукою в обличчя, спричинивши йому фізичний біль, відкрито, шляхом ривку, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, заволодів сумкою потерпілого з речами на загальну суму 278, 60 грн. в якій також знаходились банківські карти «Альфа Банк», «Сбербанк России», «ПриватБанк» та «Ренесанс кредит».

Скориставшись цим, ОСОБА_7 в той же день, в період приблизно з 15-45 годин до 16-27 годин на території м. Краматорськ діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав грошові кошти з вище зазначених банківських карт, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 850 гривень.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Звертає увагу колегії суддів на неправильно застосування ст.70 ч.4 КК України. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на постановленні вироку апеляційної інстанції, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляції та просили вирок залишити без змін, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, при призначенні покарання суд першої інстанції в достатньому ступені не врахував особу обвинуваченого, який скоїв ряд кримінальних правопорушень які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим передчасно прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим строком.

Відповідно до вимог ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Висновок суду, в тій частині що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, є помилковим і зроблений без належного врахування всіх обставин справи, тому доводи апеляції прокурора в цій частині заслуговують на увагу.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які є тяжким та середньої тяжкості, особу ОСОБА_7 , який характеризується посередньо за місцем проживання, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання, колегія суддів, визнає щире каяття ОСОБА_7 та повне визнання вини, а обставиною, яка обтяжує покарання -скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання не можливо.

Крім того, як вбачається з вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України із застосованям вимог ч. 4 ст.70 КК України, яка призначається, якщо після постановлення вироку в справі було встановлено, що засуджений ще в іншому злочині, вчиненого ним до постановлення попереднього вироку.

Матеріали провадження містять відомості, що ОСОБА_7 має погашену судимість за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 21 березня 2005 року, тобто в силу ст. 89 КК України не судимий, тому підстав для застосування зазначеної норми закону не вбачається, а слід керуватися ч.1 ст.70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 414, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора задовольнити, а вирок Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_7 .

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді