Комсомольський міський суд Полтавської області
12 липня 2010 року Комсомольський міський суд
в складі: головуючого судді Бутенко С.Б.
при секретарі Смірновій М.В.
за участю: прокурора Зоріна В.С.
підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який має середню освіту, одружений, утримує неповнолітню дитину, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий, без постійного місця роботи, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, який має середню освіту, одружений, раніше не судимий, постійного місця роботи не має, є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6,
за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України,
Підсудні вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна за зазначених обставин.
Так, працюючи за договором підряду, укладеним із ЗАО «СПЕЦБУД», на ЦВО ВАТ «Полтавській ГЗК», що розташований по вул. Будівельників, 16 в м. Комсомольську Полтавської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих спонукань, 03 лютого 2010 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попередньою змовою між собою шляхом вільного доступу намагалися викрасти брухт чорного металу виду 501 загальною вагою 212 кг. на суму 311 грн. 11 коп., що належить ВАТ «Полтавський ГКЗ», проте під час завантаження металобрухту у автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, були викриті працівниками охорони комбінату, які затримали їх на місці вчинення злочину. Таким чином з причин, що не залежали від їх волі, підсудними не було вчинено усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю визнали свою вину у вчиненні зазначеного злочину та показали суду, що через скрутне матеріальне становище, затримку виплати заробітної плати вони вирішили викрасти с території комбінату брухт чорного металу у виді п’яти відрізків металевої труби, які вони використовували при роботі як противаги для підняття вантажу нагору, що його мали намір продати. Усвідомлюючи, що викрадають чуже майно, вони стали завантажувати металобрухт у автомобіль НОМЕР_1, на якому їх доставили на роботу, повідомивши водію ОСОБА_4, що перевозять вантаж на іншій об’єкт. Під час завантаження їх помітили працівники охорони комбінату та затримали, викрадений металобрухт вилучили. Про вчинене вони шкодують, щиро розкаюються.
Показання підсудних підтверджуються, а їх вина доводиться письмовими та речовими доказами по справі: актом від 03.02.2010 р. щодо нестачі 212 кг. металобрухту, що знаходився на майданчику тимчасового зберігання металобрухту, протоком огляду виявлених у ОСОБА_1, який назвався ОСОБА_5, п’яти відрізків труб металевих діаметром 200 мм та 250 мм., протоколом вилучення та актом зважування даного металобрухту, довідкою ВАТ «Полтавський ГЗК» щодо вартості викраденого брухту чорного металу виду 501, протоколами відтворення обстановки та обставин події злочину за участю підсудних (а.с. 10, 11, 12, 18, 34, 59-62, 63).
На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд визнає підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винним в умисному вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує їх дії за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України.
Призначаючи підсудним покарання, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, стадію реалізації злочинного умислу, особу підсудних, які раніше не були судимі, за місцем проживання та роботи характеризуються позитивно, згідно висновків ЛКК здорові, примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребують, ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину, а ОСОБА_2 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с. 70, 74, 75, 86-87, 88, 89, 77, 94, 76, 93). Обставинами, що пом’якшують покарання, суд визнає щире каяття підсудних.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, тяжкості вчиненого злочину, особи підсудних, обставин, що пом’якшують покарання, та за відсутності підстав, передбачених ст. 69 КК України, суд призначає підсудним покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із звільненням їх від відбування покарання з випробуванням, що є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Поданий на стадії досудового слідства цивільний позов ВАТ «Полтавський ГЗК» за відповідною заявою представника позивача суд залишає без розгляду.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст. 81 КПК України: майно, що стало об’єктом злочинних дій, повертаються власнику, знаряддя злочину – автомобіль НОМЕР_1, що не належить підсудним, передається законному володільцю ОСОБА_3, відносно якого органами досудового слідства прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутності в його діях складу злочину (а.с. 64-66, 104).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України із призначенням їм покарання у виді одного року обмеження волі кожному.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засуджених від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку тривалістю один рік вони не вчинять нового злочину і виконають такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов ВАТ «Полтавський ГЗК» залишити без розгляду.
Речові докази по справі: 212 кг. брухту чорного металу залишити ВАТ «Полтавський ГЗК», як йому належний, автомобіль НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_3
Запобіжний захід засудженим до набрання виром законної сили залишити попередній – підписку про невиїзд.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя підпис ОСОБА_6
З оригіналом вірно. Суддя С.Б. Бутенко