Справа № 164/950/15-к
Провадження № 1-кс/162/63/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року смт Любешів.
Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
Вказану скаргу обгрунтовує тим, що 03 липня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом злому замків та виламування вхідних дверей, незаконно проникли у приватний житловий будинок ОСОБА_5 , який знаходиться по АДРЕСА_1 і стали із своїми родичами в ньому проживати.
В цей же день потерпілий із відповідною заявою звернувся до прокуратури Маневицького району, яка направила його заяву для виконання в Маневицький РВ УМВС.
28 грудня 2013 року ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпілий звернувся до працівників Маневицького РВ УМВС, які по даному факту внесли відомості до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України. Після проведення судово-медичної експертизи правову кваліфікацію було змінено з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.122 КК України.
30 липня 2015 року ОСОБА_5 отримав копію постанови про закриття вказаного кримінального провадження у зв"язку з відсутностю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.122 КК України, яку в той же день оскаржив прокурору Маневицького району.
07 серпня 2015 року заступником прокурора Маневицького району ОСОБА_8 було відмовлено ОСОБА_5 у скасуванні постанови про закриття кримінального провадження .
ОСОБА_5 вважає, що слідчим СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 не виконано всіх процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не погоджується з його висновками та висновками прокуратури Маневицького району і вважає , що вони носять незаконний та передчасний характер, а зміст постанови про закриття кримінального провадження не відповідає дійсності.
Зокрема, ОСОБА_5 стверджує, що у нього з сім"єю ОСОБА_9 ніяких цівільно-правових відносин не має, оскільки він є власником житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 з 2008 року, а Сидоруки до цього житла ніякого відношення не мають та вселятись в житловий будинок для них він не дозволяв.
Також ОСОБА_5 вважає, що в кримінальному провадженні були виконанні не всі слідчі і процесуальні дії, а саме: не допитані в якості свідків сім"я ОСОБА_9 ; з метою усунення розбіжностей в показах не проведені з ОСОБА_5 та сім"єю Сидоруків одноразові допити та інше.
Заслухавши потерпілого ОСОБА_5 , який скаргу підтримав і просить її задовольнити, прокурора та слідчого, які вважають скаргу безпідставною, а постанову про закриття кримінального провадження законною та обгрунтованою, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ст.ст. 306, 307 КПК України слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення слідчого, прокурора перевіряє законність та обгрунтованість прийнятого рішення.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 92 КПК України обовязок доказування обставин, що підлягають доказуванню, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового слідства, слідчий зобов"язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно диспозиції ч.1 ст.162 КК України відповідальність за цією нормою настає у випадку незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадянина.

Протоколом огляду місця події від 12 грудня 2013 року зафіксовано факт взлому вхідних дверей та проникнення посторонніх осіб в житловий будинок, який розташований на АДРЕСА_1 .
Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19316044 від 25.06.2008 року стверджується, що власником будинку на АДРЕСА_1 є скаржник ОСОБА_5 .
Незважаючи на твердження ОСОБА_5 про те, що проникнення до його житла по АДРЕСА_1 було здійснено проти його волі, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження по даному факту вказаних обставин слідчим СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 враховано не було та не дано відповідної правової оцінки.
Також, диспозиція ч.1 ст.122 КК України передбачає відповідповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Як слідує з висновку експерта від 31 грудня 2013 року №189 при судово-медичному обстеженні ОСОБА_5 у нього виявлено слідуючі тілесні ушкодження: підшкірні гематоми обох параорбітальних ділянок; закритий перелом кісток носа; садна носа і слизової оболонки внутрішньої поверхні верхньої губи; синці правої задньо-бокової поверхні живота і лівої гомілки; закритий перелом крайовий перелом дистального метафізу лівої великогомілкової кістки. За ступенем тяжкості закритий перелом кісток носа належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (від 6 до 21 дня) розлад здоров"я; закритий перелом дистального метафізу лівої великогомілкової кістки за ознакою тривалості розладу здоров"я (більше 21 дня) відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; решта тілесних ушкоджень, як кожне окремо, так й увесь їх перелік, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В поданій заяві ОСОБА_5 зазначив, що вказані тілесні ушкодження 28 грудня 2013 року поблизу його житлового будинку в АДРЕСА_1 йому заподіяв ОСОБА_7 .
Закриваючи кримінальне провадження по даному факту з тих підстав, що він не знайшов свого підтвердження, окрім показів самого потерпілого, слідчим СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , разом з тим, не з"ясовано при яких же обставинах були отримані ОСОБА_5 тілесні ушкоджень та не дано і цим обставинам належної правової оцінки.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Даних вимог закону при винесені постанови про закриття кримінального провадження в повній мірі дотримано не було, як і не було проведено з метою усунення розбіжностей в показаннях одночасний допит опитаних у справі як свідків членів сім"ї Сидоруків та потерпілого ОСОБА_5 , на що останній покликається.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1
Оригіналу відповідає:
СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО
РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1