печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
04 серпня 2015 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
04.08.2015р. в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Генеральною прокуратурою України розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2015р. за номером № 0001289 за ч. 1 ст. 111 КК України, виділене з кримінального провадження № 0001732 від 25.12.2014р. за ознаками кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 16.03.2014р. на підставі прийнятої 06.03.2014р. депутатами Верховної Ради АР Крим постанови №1702-6/14 «Про проведення загальнокримського референдуму» проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація АР Крим і міста Севастополя, а також її входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

У приміщенні Верховної Ради АР Крим за адресою: м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, 18 депутатами Верховної Ради АР Крим 17.03.2014р. прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим, прийнятої на позачергових пленарних засіданнях Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим».

У подальшому Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову від 17.03.2014р. № 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», у пункті 1 якої вказано, що з моменту проголошення Республіки Крим як незалежної суверенної держави вищим органом влади Республіки Крим є Державна Рада Республіки Крим.

18.03.2014р. між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Органом досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, призначеною постановою Верховної Ради України № 2582-ІV від 19.05.2005 суддею Апеляційного суду Автономної Республіки Крим свідомо та умисно порушила вимоги Конституції і законів України. Всупереч присязі судді, маючи фахові юридичні знання та тривалий стаж роботи суддею, ОСОБА_7 достовірно знаючи про незаконні дії депутатів Верховної Ради АР Крим, Севастопольської міської ради та анексію Російською Федерацією території України АР Крим та м. Севастополя, діючи умисно та свідомо на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, впродовж березня квітня 2014 року перебуваючи за місцем розташування Апеляційного суду по вул. Павленка, 2 у м. Сімферополі, свідомо погодилася на злочинну пропозицію невстановлених слідством представників органів влади Російської Федерації працювати та виносити судові рішення іменем Російської Федерації на посаді судді Апеляційного суду на окупованій території України, який увійшов до незаконно створеної судової системи країни-агресора Російської Федерації Республіки Крим.

Внаслідок вищевказаних свідомих та умисних дій судді ОСОБА_7 , спрямованих на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, які виразились у наданні допомоги державним органам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України та продовженні окупації частини її території, тобто державної зради, за результатами проведеного державними органами Російської Федерації конкурсу Указом Президента Російської Федерації від 19.12.2014 № 786 діючий суддя судової гілки влади України, громадянка України ОСОБА_7 умисно за власною згодою та бажанням була призначена на посаду судді Верховного Суду Республіки Крим Російської Федерації на окупованій території АР Крим.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи суддею Апеляційного суду АР Крим, діючи умисно на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, надаючи допомогу Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України та закріплення незаконних органів влади Російської Федерації на окупованій території АР Крим, упродовж березня листопада 2014 року, перебуваючи у АДРЕСА_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 9 Федерального Конституційного Закону Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» в інтересах іноземної держави здійснювала правосуддя до створення та початку діяльності на зазначених окупованих територіях України судів Російської Федерації з винесенням рішень на підставі законодавства держави-агресора, чим забезпечила функціонування незаконно створеного органу судової влади цієї держави на окупованій території України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з викладених підстав.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, визнав можливим з метою забезпечення арешту майна розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Судовим розглядом встановлено, що 22.05.2015р. стосовно ОСОБА_7 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та цього ж дня у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру, його направлено у спосіб, передбачений ст. 278 КПК України для вручення повідомлень.

Санкція ч. 1 ст. 111 КК України передбачає як альтернативне додаткове покарання конфіскацію майна, а відтак підставою арешту належного підозрюваній особі майна є сукупність фактичних даних, які вказують на необхідність забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_7 на праві власності має 1/3 квартири АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним з метою забезпечення можливої конфіскації майна на виконання вимог ст. 170 КПК України накласти арешт на вказане.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Армавір Краснодарського краю Російської Федерації, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1/ 3 квартири АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1