Пр. № 1-кп/521/546/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, р. Грузія, грузина, громадянина Грузії, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 22.04.2003 року, Київським р/с м. Одеси, за ст. 185 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень; 2) 27.06.2014 року, Приморським р/с м. Одеси, за ст. ст. 122 ч. 1, 15 ч. 3, 185 ч. 2, 296 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді 3 р. п/в, на підставі п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» - звільнений від відбування покарання,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2015 року, приблизно о 18:00 годин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, встановив та визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке йому не належить, а саме: жіночу сумку, що належить ОСОБА_7 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Nissan Almera Classic», бежевого кольору, припаркованного біля бювету, за адресою: м. Одеса, площа Михайлівська, 19.

Після чого, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника майна та автомобіля ОСОБА_8 , який в цей час набирав воду у вищевказаному бюветі, шляхом вільного доступу, через незачинені двері зазначеного автомобіля, таємно викрав вищевказану жіночу сумку. Після скоєного, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_7 на суму 1500 гривень.

Відповідно до ст. ст. 469, 471 КПК України, під час судового провадження по справі, між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 укладена угода про примирення, оскільки ОСОБА_6 визнав себе винним у кримінальному правопорушенні, розкаявся у скоєному правопорушенні, ним були принесені вибачення за скоєння протиправних дій та повністю відшкодовані матеріальні збитки, спричиненні злочином.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він 08.07.2015 року добровільно заключив з потерпілою ОСОБА_7 угоду про примирення за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді арешту, строком на 3 місяці.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що її підзахисна, ОСОБА_7 , 08.07.2015 року добровільно уклала угоду про примирення між нею та обвинуваченим ОСОБА_6 за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити цю угоду, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді арешту, строком на 3 місяці.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди від 08.07.2015 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді арешту, строком на 3 місяці.

Так, у судовому засіданні встановлено, що під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 08.07.2015 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 за кримінальним провадженням, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними, або сторони не примирилися відсутні, так само відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вичинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, умови угоди від 08.07.2015 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 .

Як пом`якшувальними покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставинами, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків, укладення з потерпілою угоди про примирення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не виявлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи умови угоди від 08.07.2015 року, про примирення між обвинуваченим та потерпілою, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити йому покарання у арешту, в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 08.07.2015 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 за кримінальним провадженням № 521/10422/15-к, провадження № 1-кп/521/546/15.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 /три/ місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

В строк вібрування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його перебування під вартою з 29.04.2015 року по 15.05.2015 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до набрання вироком чинності, залишити без змін тримання під вартою.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У разі невиконання угоди про примирення, потерпіла чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 /п`яти/ років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою

- сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою, її представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1