Справа № 10-112/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 18.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

Апеляційний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Орла А.І.

Суддів Романець Л. А., Калениченко Н.О.

за участю прокурора Чешківського В.А.

захисника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві 18 червня 2010 року матеріали кримінальної справи за апеляціями захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 08 червня 2010 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 строку взяття під варту до чотирьох місяців,-

встановив:

ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачується в захопленні особи як заручника з метою спонукання родичів затриманого до вчинення певних дій, вчинене за попередньою змовою групою осіб та вимагав вчинення дій майнового характеру з погрозою вбивства близького родича потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

9.04.2010 року щодо ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 146 КК України.

9.04.2010 року ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

12.04.2010 року постановою судді Яготинського районного суду строк затримання ОСОБА_3 продовжений до 10 діб.

19.04.2010 року ОСОБА_3 предявлено обвинувачення за ч.2 ст.146 КК України.

30.04.2010 року постановою судді Яготинського районного суду Київської області Басенку М.М. обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

20.05.2010 року порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст.189 КК України.

25.05.2010 року винесена постанова про перекваліфікацію дій ОСОБА_3 з ч.2 ст.146 КК України на ч.2 ст.147 КК України.

2.06.2010 року ОСОБА_3 предявлено обвинувачення у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 189 КК України.

3.06.2010 року досудове слідство по справі продовжено до 4-х місяців.

08.06.2010 постановою судді Яготинського районного суду Київської області Басенку М.М. запобіжний захід у вигляді взяття під вартою продовжений до 4-х місяців.

Мотивуючи рішення, суд в постанові вказав, що для виконання певних слідчих дій та процесуальних заходів потрібен час. Строк взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 9 червня 2010 року, до якого неможливо закінчити досудове слідство в повному обсязі.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на захід, не пов'язаний із взяттям під вартою, немає, оскільки вчинені ОСОБА_3 злочини відносяться до категорій тяжких та особливо тяжких, та за їх вчинення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад три роки. Судом також враховано, що перебуваючи на волі ОСОБА_3, може ухилитися від слідства і суду, від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, продовжувати злочинну діяльність.

На дану постанову захисниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подані апеляції.

Апелянт ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, необгрунтованою, постановлену з грубим порушенням чинного кримінально-процесуального та кримінального законодавства, просить її скасувати та обрати інший запобіжний захід не пов'язаний із взяттям під вартою.

При цьому апелянт зазначає, що факти, викладені в поданні про обрання запобіжного заходу, не відповідають фактичним обставинам справи. Продовжуючи строк взяття під варту ОСОБА_3, суд належним чином не обґрунтував, чому неможливо обрати інший запобіжний захід, не пов'язаний з взяттям під варту, а твердження, викладені в поданні, ґрунтуються на припущеннях. Судом не взято до уваги, що у ОСОБА_3 немає підстав ухилятися від слідства та суду і продовжувати злочинну діяльність, оскільки він має постійне місце проживання, та на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Апелянт ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною у звязку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неповнотою та однобічністю дослідження особи обвинуваченого ОСОБА_3 та обставин справи, а також в звязку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, зокрема, ст.ст. 367, 396, 370 КПК України. В звязку з цим захисник просить постанову скасувати та обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, не пов'язаний з взяттям під вартою.

При цьому апелянт зазначає, що судом порушено право обвинуваченого ОСОБА_3 мати захисника, порушено порядок допуску останнього до участі у справі, порядок розгляду заявлених клопотань обвинуваченим та його захисником, що призвело до порушення вимог ст. 22 КПК України, щодо повного, всебічного та обєктивного дослідження обставин справи, та призвело до спотворення обєктивної істини у справі, в тому числі щодо причетності ОСОБА_3 до даного злочину та даних, які вказують на необхідність обрання щодо нього того чи іншого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника який підтримав апеляції, пояснення прокурора, який просив постанову щодо ОСОБА_3 залишити без змін, дослідивши витребувані матеріали кримінальної та судової справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляції залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, ОСОБА_4 органами досудового слідства обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 189 КК України.

Відповідно до ст. 155 ч.1 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі: за ч.2 ст. 147- позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, за ч.2 ст. 189 - позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Крім того, відповідно до ст. 148 КПК України запобіжний захід до обвинуваченого застосовується з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність.

Враховуючи вище викладене та те, що строк досудового слідства продовжений до 4-х місяців для проведення певних слідчих дій, при цьому, враховуючи особу ОСОБА_3, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і відповідно де України вважається таким, що судимості не має, конкретні обставини справи у суду було достатньо підстав вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від слідства і суду, та перешкоджати встановленню істини по справі і тому суд обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою обвинуваченому.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що підстав для скасування постанови суду про продовження строку взяття під варту щодо ОСОБА_4 немає.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне змінити зазначену постанову, вказавши конкретні строки взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_4.

При цьому судова колегія враховує, що по справі строк досудового слідства продовжений до 4-х місяців, тобто до 9 серпня 2010 року, ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України 9 квітня 2010 року.

З урахуванням наведеного, судова колегія зазначає, що строк взяття під варту ОСОБА_4 слід вважати продовженим до чотирьох місяців, тобто до 9 серпня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 165-3,365,366,382 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляції захисника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 8 червня 2010 року про продовження строку взяття під варту до 4 місяців щодо ОСОБА_3 в порядку ст. 365 КПК України змінити.

Вважати строк взяття ОСОБА_3 під варту продовженим до чотирьох місяців, тобто до 9 серпня 2010 року.

В решті постанову залишити без змін.

Головуючий:

Судді: