Справа № 404/8457/15-к
Номер провадження 1-кп/404/78/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Вільне Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

з участю учасників провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд,

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

08.10.2015 року близько 08 години 05 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем АЗЛК-2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту. Університетському м. Кіровоград від вул. Мурманська в напрямку вул. М. Конєва, ігноруючи вимоги п. 2.3 (б), Правил дорожнього руху України, проявив особисту безпечність та неуважність до забезпечена елементарних вимог безпеки дорожнього руху, при цьому порушуючи вимог п. 18.1 ПДР України, відповідно до якого, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреб зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Таким чином, у даній дорожньо-транспортній ситуації водію автомобіля АЗЛК-2140, ОСОБА_3 з моменту виявлення тієї обставини, що він наближається до нерегульованого пішохідного переходу, при наближені до якого ОСОБА_3 засліпило світлом сонця, відповідно до вимог п. 2.3 (б) та п. 18.1 ПДР України, слід було зупинити керований ним автомобіль перед пішохідним переходом, щоб мати змогу проглянути весь пішохідний перехід з метою впевнитись у відсутності пішоходів, які рухались по ньому, та в разі наявності пішоходів, дати їм дорогу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої

третини лівої стегнової кістки зі зміщенням; закритої черепно-мозкової травми,

струсу головного мозку, гематоми лобної ділянки з садном. Дані, тілесні.

ушкодження відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали

тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, розкаявся в скоєному та пояснив, що дійсно 08.10.2015 року він рухався на автомобілі АЗЛК по пр-ту. Університетському в м. Кіровограді. Під`їжджаючи до пішохідного переходу, перед яким в правій смузі зупинився маршрутний транспортний засіб, зменшив швидкість. Однак, оскільки його засліпило світло сонця, не побачив своєчасно потерпілу та здійснив на неї наїзд. В подальшому викликав швидку допомогу та міліцію.

Зазначає, що добровільно виплачено потерпілій кошти на лікування.

Цивільний позов визнав частково.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , давши пояснення в частині цивільного позову, пояснила суду, що дійсно отримала кошти на лікування від обвинуваченого, в сумі близько 20-ти тисяч гривень. Вимоги, заявлені в даному цивільному позові не охоплені сплаченими коштами.

Свої вимоги в частині матеріальної шкоди мотивує тим, що нею додатково витрачалися кошти на придбання медикаментів, проходження курсу реабілітації, посилене харчування. Вимоги в частині моральної шкоди обґрунтовує тим, що їй завдано душевні страждання, які полягають в переживання з приводу ДТП, больовими відчуттями, проходженням лікування, необхідністю подальшого лікування та проходження санаторно курортного лікування.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини справи. Як показав обвинувачений у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого в частині цивільного позову та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються заявлених позовних вимог, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності позиції обвинуваченого, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України правильно, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості .

Як особа ОСОБА_3 осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття в скоєному та часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_3 за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням.

При цьому, враховуючи обставини скоєного правопорушення та особу винного, суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов про стягнення на її користь 4673 грн. 95 коп. матеріальної шкоди та 62360 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В судовому засіданні доведено витрати на лікування та проходження курсу реабілітації на суму 3312 грн. 53 коп. В цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд вважає, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, больовими відчуттями, необхідністю проходження лікування, однак керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути на користь потерпілої з обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 гривень.

Судові витрати за проведення експертиз покласти на винного.

Речові докази у провадженні відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання звільнити з іспитовим строком на 1(один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки з`являтися в органи кримінальної виконавчої служби, повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 860 грн. 40 коп. судових витрат за проведені судові експертизи.

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3312 грн. 53 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1