Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 11а - 483/2010 року Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Категорія - ст. 121 ч. 1 КК України Доповідач у суді ІІ-Ї інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року. Колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляції захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та засудженого на вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2010 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта початкова загальна, не працюючого, такого, що не має судимості,

засуджено за ст.121 ч.І КК України на 6 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 завдану матеріальну і моральну шкоду в сумі 6810,80 гривень.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.

Суд визнав винним та засудив ОСОБА_7 за те, що він 24.05.2009 року близько 21.00 години, з метою з`ясування стосунків із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , приїхав до домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яка в той день була там. Пройшовши на територію домоволодіння, він підійшов до дверей будинку та зустрів ОСОБА_10 та її співмешканця ОСОБА_11 , які вийшли до нього. ОСОБА_7 почав вимагати, щоб покликали ОСОБА_9 , але ОСОБА_10 та її співмешканець відмовились це робити і в результаті між ними виникла сварка. Неповнолітня донька ОСОБА_9 - ОСОБА_12 , злякавшись, що ОСОБА_7 завдасть шкоди здоров`ю її матері, побігла на вулицю, щоб покликати кого- небудь на допомогу. Неподалік від будинку ОСОБА_10 , вона помітила ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які сиділи на лавці з дівчатами. Вона розповіла їм про сварку, яка виникла біля будинку ОСОБА_10 і повідомила, іцо ОСОБА_7 погрожує розправою її матері та сім`ї ОСОБА_10 . Брати ОСОБА_14 пішли до домоволодіння ОСОБА_10 з метою заспокоїти ОСОБА_7 . Прийшовши, еони відразу запропонували ОСОБА_7 заспокоїтися та йти додому. Останній їм відповів, щоб вони не втручалися та в свою чергу запропонував відійти їм в сторону для розмови. Коли вони відійшли декілька метрів від будинку, то ОСОБА_7 різко розвернувшись в їх сторону, наніс близько трьох ударів ножем по тілу ОСОБА_8 . Відповідно висновку експерта №193 від 10.07.2009 року ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини, з ушкодженням товстого кішківника, у 8-му міжребер`ї ліворуч, по передньо- аксилярній лінії овальна рана 2x1,5 см з рівними краями, в лівій поперековій області рана 1,5x1 см, які відносяться до категорії тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

В апеляціях на вирок суду першої інстанції:

- захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_15 просить вирок скасувати та постановити виправдувальний вирок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сварку розпочав не засуджений, а брати ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які нанесли засудженому декілька ударів та побили мотоцикла, коли він виходив з подвір`я ОСОБА_17 . Ніж, який знайшов у засудженого вдома дільничний інспектор він ніколи не бачив, звідки він опинився в нього дома не знає. Експерт підтвердив, що даним ножем не могли бути нанесені тілесні ушкодження отримані потерпілим;

засуджений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та постановити виправдувальний вирок, оскільки ніж вилучений у нього вдома не має його відбитків та крові потерпілого, а покази свідків, дехто з яких досягнув лише 14 років, є неправдивими. Крім того, матеріали справи свідчать, що саме брати ОСОБА_14 нанесли йому тілесні ушкодження, а ОСОБА_16 бив його граблями, проте дані обставини не було перевірено під час судового слідства. Розгляд проводився судом без захисника - ОСОБА_18 , а також не мотивовано відмовлено в проведенні повторної експертизи. З правами та матеріалами кримінальної справи слідчий його не ознайомлював, а попідписував все самостійно.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах останнього, які підтримали свої апеляції і просили вирок скасувати та постановити виправдувальний вирок, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції необхідно задовольнити частково, вирок суду першої інстанції - скасувати, а справу повернути прокурору Новгородківського району Кіровоградської області для організації додаткового розслідування, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого. Проте, досудове слідство по даній справі є однобічним та неповним, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції є передчасним.

Матеріали справи містять протокол пред`явлення обвинуваченому та захиснику матеріалів справи для ознайомлення від 27.07.2009 року (а.с.183), який свідчить, що обвинувачений відмовився від підпису, а захисник-адвокат ОСОБА_19 ознайомився та зазначив, що заяв та доповнень не має. Всі матеріали справи не містять підпису обвинуваченого. За таких умов слідчий повинен був з`ясувати причину відмови обвинуваченого від ознайомлення з матеріалами справи, зважаючи, що при загальному медичному огляді (а.с.170) обвинувачений мав проблеми із зором, проте цього не зробив. Викладені обставини свідчать про неналежне виконання вимог ст.218 КПК України по даній кримінальній справі.

Під час розгляду справи судом першої інстанції 15.09.2009 року винесено постанову (а.с.267), якою ОСОБА_7 призначено захисника-адвоката ОСОБА_6 , оскільки він закінчив 8 класів, а тому участь захисника є обов`язковою, проте адвокат ОСОБА_19 не надає йому належної юридичної допомоги, що порушує його право на захист. Викладене

З

свідчить про порушення права на захист засудженого ОСОБА_7 на досудовому слідстві, оскільки захисник-адвокат ОСОБА_19 не сприяв реалізації права на захист обвинуваченого, а при виконанні вимог ст.218 КПК України взагалі обрав правову позицію, яка прямо суперечить позиції обвинуваченого, що є неприпустимим.

В судовому засіданні засудженим ОСОБА_7 заявлено клопотання про відвід прокурора та головуючого судді (а.с.322), проте вирішено лише відвід судді (а.с.344-345), а відвід прокурору залишився не вирішеним, що позбавляло можливості суд продовжити слухання справи, однак останнім дану обставину залишено поза увагою.

Крім того, згідно медичної документації стаціонарного хворого ОСОБА_8 вбачається, що він 24.05.2009 року доставлений до Новгородківської ЦРЛ з проникаючими пораненнями черевної порожнини в наслідок чого проведено операцію та вшито відділ товстого кишечнику, проте після доставлення до Кіровоградської обласної лікарні, при проведенні операції, виявлено ушкодження у тонкому кишечнику. В свою чергу в обвинуваченні вказано про заподіяння ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у виді проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням товстого кишечнику. Викладене свідчить, що слідством не з`ясовано в повній мірі тілесні ушкодження, що мав потерпілий, а також не розмежовано, які з них заподіяно засудженим, а які отримано в подальшому при наданні медичної допомоги чи за інших обставин.

Розміри та форма проникаючих поранень у потерпілого не відповідає формі та розмірам леза ножа, який вилучено у засудженого ОСОБА_7 , що підтверджено показаннями експерта ОСОБА_20 , якого допитано судом першої інстанції (а.с.358-359). Також, матеріали справи містять висновки судово-медичних експертиз предметом дослідження яких був саме ніж виявлений у засудженого вдома, проте всі вони вказують, що ніж виявлений та вилучений у засудженого не містить слідів крові, волосся, відбитків рук (а.с.29-30, 90, 119-120). Крім того, матеріали справи містять протокол огляду домоволодіння засудженого від 25.05.2009 року, яким в присутності понятих оглянуто домоволодіння та вилучено ніж, проте ОСОБА_21 , який складав протокол, пояснив у суді першої інстанції, що в день спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, слідча група приїхала до засудженого вночі, однак він не віддав ножа, а потім, наступного дня, засуджений погодився та виніс ніж, проте був проведений огляд та вилучення (а.с.6, 332-333). Викладені обставини свідчать, що слідство обмежилось вилученим знаряддям злочину, яке не відповідає тілесним ушкодженням, однак не перевірено шляхом оперативно-розшукових заходів можливість заподіяння засудженим тілесних ушкоджень потерпілому іншим знаряддям злочину.

Таким чином, проаналізовані матеріали справи свідчать, що досудове розслідування проведено із грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а пред`явлене обвинувачення базується на доказах, що містять суперечності та протиріччя, тобто позбавляють можливості прийняти законне та обгрунтоване рішення, проте дану обставину судом першої інстанції залишено поза увагою.

Для усунення викладених порушень та дослідження суттєвих обставин справи, необхідно проводити як слідчі дії, так і оперативно-розшукові заходи, здійснення яких у рамках судового слідства не можливо, навіть із використанням можливостей, передбачених ст.315-1 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, а кримінальна справа поверненню прокурору для організації досудового розслідування в ході якого необхідно здійснити наступне:

- шляхом оперативно-розшукових заходів з`ясувати можливість заподіяння засудженим тілесних ушкоджень потерпілому іншим знаряддям злочину, а також шляхомпроведення слідчих дій усунути протиріччя, що мають місце в доказах, які стосують знаряддя злочину;

- шляхом проведення слідчих дій встановити повний перелік тілесних ушкоджень, які мав потерпілий, відмежувати ушкодження отримані в наслідок злочинних дій засудженого та прийняти відповідне процесуальне рішення в частині інших тілесних ушкоджень;

-з`ясувати наявність підстав для обов`язкової участі захисника та забезпечити умови для належної реалізації права на захист засудженим;

-виконати належним чином вимоги ст.218 КПК України;

-виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування, для всебічного та повного з`ясування обставин справи.

Після детального дослідження усіх обставин та доказів у справі, органам досудового слідства необхідно визначитись із наявністю чи відсутністю в діях ОСОБА_7 вини у скоєні злочину, та, у разі наявності вини, визначити, відповідно здобутим доказами та згідно закону кваліфікацію дій підсудного. При цьому органи досудового слідства зобов`язані забезпечити дотримання вимог закону стосовно конкретності обвинувачення, як гарантії дотримання права на захист.

Враховуючи тяжкість обвинувачення, дані про особу підсудного, колегії судців вважає, що міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 необхідно залишити утримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі він може уникнути слідства та суду.

Керуючись ст.ст. 362, 366, . КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА
Апеляції захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та засудженого - задовольнити частково.

Вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2010 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, а кримінальну справу повернути прокурору Новгородківського району Кіровоградської області для організації додаткового розслідування, у ході якого необхідно усунути недоліки та порушення досудового слідства, викладені у мотивувальній частині ухвали.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити утримання під вартою, строк якого обчислюється з моменту отримання справи прокурором і не може перевищувати двох місяців.

Судді