АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1703/15 Справа № 175/4972/15-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 скаржника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляцію ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 р., якою повернуто останнім скаргу на дії та бездіяльність посадових осіб Дніпропетровського відділення поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, -

встановила:
Вказаною ухвалою повернуто скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на дії та бездіяльність начальників слідчого відділу і Дніпропетровського відділення поліції ГУНП України Дніпропетровської області.

Своє рішення суд вмотивував тим, що скаржниками не надано доказів на підтвердження вказаних у скарзі обставин, у зв`язку з чим він позбавлений можливості надати їм обґрунтовану оцінку.

Крім того, суд послався, на те, що скаржниками не додані копії скарги з додатками для направлення сторонам кримінального провадження.

Заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не згодні з судовим рішенням. В апеляції просять його скасувати та по суті розглянути скаргу на бездіяльність вказаних службових осіб. Визнати незаконними бездіяльність начальника Дніпропетровського відділення поліції Дніпропетровської області - ОСОБА_9 , та начальника СВ Дніпропетровського відділення поліції - ОСОБА_10 . Зобов`язати останніх внести відомості до ЄРДР за фактом скоєного ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відносно них злочину та визнати потерпілими.

Вважають, що судом не наведено правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 303 КПК для повернення скарги. Посилаються на те, що процесуальним законом на заявника не покладається обов`язок для надання доказів та копій скарги для направлення учасникам судового провадження.

Стверджують, що з боку співробітників Дніпропетровського відділення поліції Дніпропетровської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допущена бездіяльність, оскільки за їхньою заявою про вчинення злочину зареєстрованої в ЖЄО Дніпропетровського відділення поліції - 2 грудня 2015 р., до теперішнього часу не прийнято процесуального рішення, відповідні відомості до ЄРДР не внесені.

Під час апеляційного розгляду скаржник підтримав свої доводи та просив їх задовольнити.

Прокурор доводи скаржника безпідставними, та просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухав суддю-доповідача, думки учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали, обговорив доводи скарги, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляцію з наступних підстав.

Розглядаючи скарги на бездіяльність слідчого, прокурора суддя повинен керуватись вимогами ст. ст. 303-307 КПК.

Не дивлячись на вимоги вищенаведених норм процесуального закону, суддя не прийняв до уваги, що на заявника не покладено відповідний обов`язок щодо надання вказаних в ухвалі доказів.

Тобто суду першої інстанції необхідно було проявити відповідну процесуальну ініціативу для перевірки доводів скаржників задля прийняття законного, обгрунтованого та об`єктивного рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. ст. 304, 306, 307 КПК, є компетенцією слідчого судді місцевого суду, до повноважень яких належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного колегія прийшла до висновку, про те, що ухвала суду є необгрунтованою, а висновки передчасними, оскільки слідчим суддею для неупередженого та об`єктиного розгляду заяви повинні бути перевірені матеріали провадження, задля підтердження чи спростування доводів скарги.

Судом не враховано позицію ЕСПЛ викладену у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey) [ВП], заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII), згідно якої тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення та оцінку.

Не може колегія суддів не звернути увагу на те, що місцевий суд під час постановлення рішення навів мотиви, з яких скаргу було необхідно в порядку ст. 399 КПК залишити без руху, оскільки вона не відповідає ст. 396 КПК. Ці мотиви, суд розцінив, як підстави для повернення скарги. Таке рішення не може відповідати вимогам процесуального закону, тому підлягає безумовному скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції належним чином в установленому законом порядку не перевірені доводи скаржника, колегія суддів вважає за необхідне вимоги скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати. Матеріали за скаргою направити до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

Під час судового розгляду місцевому суду необхідно звернути увагу на вищенаведене, дати належну правову оцінку доводам скаржників, і прийняти рішення відповідно до вимог процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 376, 405, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 р. скасувати.

Постановити нову, якою матеріали скарги за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на дії та Дніпропетровській області направити до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13