Справа № 742/4342/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/140/2016
Категорія - : ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001373 від 13 серпня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга прокурора Прилуцької місцевої прокуратури, який просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через мякість і постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити 3 роки позбавлення волі. Виключити з вироку суду посилання на вчинення ОСОБА_7 незаконного носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. В решті вирок суду залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання: за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу - не обирався.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 2902 грн. 44 коп..

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 в невстановлений досудовим розслідуванням час та з невстановленого в ході досудового розслідування джерела незаконно придбав боєприпаси, а саме: патрони калібру 5,45 в кількості 70 штук до автоматів(АКМ-74,АКС-74У), ручного кулемету (РПК-74), чотири гвинтівочні патрони калібру 7,62 мм до гвинтівки Мосіна 1891/30 р., СВД, ручних кулеметів Дегтярева, патрони калібру 7,62 мм в кількості 140 штук зразка 1943 р. до самозарядного карабіну (СКС), автоматів (АК,АКМ,АКМС), ручних кулеметів (РПК,РПКС) та корпус ручної гранати типу Ф-1 з конструктивно оформленим у нього зарядом вибухової речовини тротилу та запалом типу УЗРГМ, який містить в собі заряд вибухової речовини для ініціювання вибуху, які в зібраному вигляді є ручною оборонною гранатою типу Ф-1 із запалом типу УЗРГМ та вибуховим пристроєм і відноситься до категорії боєприпасів, який незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та які 13.08.2015 року під час проведення обшуку за місцем його проживання були виявлені та вилучені працівниками міліції з сейфу.

Крім цього, ОСОБА_7 в невстановлений в ході досудового розслідування час та з невстановленого в ході досудового розслідування джерела незаконно придбав наркотичний засіб, який переніс за місцем свого проживання та зберігав без мети збуту.

13 серпня 2015 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками міліції в сейфі було виявлено та вилучено металеву коробку з написом «Агkо», в середині котрої знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - смолою каннабісу, масою в перерахунку на висушену речовину становить 3,95 г.

Не заперечуючи кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурор вважає, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме, призначаючи покарання засудженому із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України суд послався на окремі обставини та дані про особу винуватого та не навів висновку, які саме обставини істотно знижують ступінь тяжкості злочинів, скоєних винуватим. Вказує, що суд не зазначив чому прийшов до переконання про можливість виправлення ОСОБА_7 в межах визначеного іспитового строку, не надав оцінки обставинам про особу засудженого, зокрема те, що він ніде не працює, не надав критичну оцінку своїй поведінці, не висловив готовність понести за вчинене передбачену відповідальність, оскільки зберігав гранату типу Ф-1, дві рації, пристрій нічного бачення, маску із отворами для очей, кайданки. Також суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 скоїв злочини, один з яких відноситься до тяжких злочинів, а інший до злочинів середньої тяжкості, не враховано його суспільну небезпеку. Зауважує, що при викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень як у обвинувальному акті, так і у вироку суду не виписано такої дії об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Зазначає, що суд переніс зміст диспозиції матеріальної норми закону, залишивши поза увагою, що виклад обставин такого обвинувачення ні в обвинувальному акті, ні в мотивувальній частині вироку не має, а тому відповідно і посилання на незаконне носіння вважає безпідставним та таким, що підлягає виключенню.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скаргу прокурора Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити частково. В частині скасування вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через мякість і призначення більш суворого покарання у виді 3 років позбавлення волі залишити без задоволення. В частині зміни вироку суду шляхом виключення з мотивувальної частини кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, задовольнити.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив вирок суду скасувати, засудити ОСОБА_7 до реальної міри покарання та виключити з мотивувальної частини посилання на незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, захисника та обвинуваченого, які заперечували засудження до реальної міри покарання, але підтримали апеляційну скаргу прокурора тільки в частині виключення з вироку посилання на незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю та докладно розповідав про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі обвинуваченим не оспорювались і згідно ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості та тяжких, особу винуватого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, незначні розміри наркотичного засобу, відсутність негативних наслідків, конкретні обставини скоєних злочинів, а саме, незаконне зберігання боєприпасів та наркотичної сировини в сейфі, без можливого доступу до них сторонніх осіб, відсутність будь-якої інформації про наміри протиправного використання предметів злочину, позитивну характеристику з місця проживання та місця попередньої роботи, для забезпечення сімї активно займається пошуком роботи, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не знаходиться, має постійне місце проживання, одружений, має незадовільний стан здоровя, врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і визнав за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому максимальний іспитовий строк, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на м`якість покарання, на те, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, і що лише реальне позбавлення волі призведе до його виправлення, не заслуговують на увагу, оскільки оцінивши по справі докази в сукупності, та врахувавши дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, обставини, при яких обвинувачений зберігав боєприпаси та наркотичний засіб, вид та вагу наркотичного засобу, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Вказівка прокурора на те, що суд не надав оцінки обставинам про особу засудженого, зокрема те, що він ніде не працює, не надав критичну оцінку своїй поведінці, не висловив готовність понести за вчинене передбачену відповідальність не заслуговує на увагу, оскільки під час розгляду матеріалів кримінального провадження достатніх підстав для збільшення ОСОБА_7 покарання судом не встановлено і в апеляційній скарзі також не наведено, а вказані причини не можуть впливати на розмір призначеного покарання та тягнути за собою зміну вироку суду вцілому.

Отже, покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, даним, що характеризують його особу та всім обставинам кримінального провадження, і є справедливим.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що при викладенні фактичних обставин такого обвинувачення ні в обвинувальному акті, ні в мотивувальній частині вироку не виписано такої дії об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та про його виключення з вироку суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Як вбачається з вироку суду, дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Однак, при викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень як у обвинувальному акті, так і у вироку суду не виписано такої дії об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Отже, суд фактично продублював зміст диспозиції матеріальної норми закону, залишивши поза увагою, що викладу обставин такого обвинувачення ні в обвинувальному акті, ні в мотивувальній частині вироку, не має. В тому посилання на незаконне носіння є безпідставним та підлягає виключенню.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду зміні в зв`язку з виключенням з мотивувальної частини вироку посилання суду на незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. 404, 407, 419, 426 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Виключити з вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року посилання на вчинення ОСОБА_7 незаконного носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4