Справа №390/427/15-к
Провадження №1-кп/390/74/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2015 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальне провадження №0001157 по обвинуваченню
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бурштин, Галицького району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.06.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.307 ч.2 КК України на 6 років позбавлення волі;
- 08.04.2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.119 ч.1 КК України на 3 роки 11 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.3, 115 ч.1, 296 ч.4 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_12 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.
03.12.2014 року близько 21.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прослідував до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 . У будинку на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_12 і ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виникла сварка в ході якої ОСОБА_12 розмахував лопатою, а потім ухопив кухонного ножа та наніс ОСОБА_10 один удар ножем у ділянку правого передпліччя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді рани правого передпліччя по передній та задній поверхні, що згідно висновку експерта №189 від 16.02.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Продовжуючи злочинний умисел ОСОБА_12 наніс ОСОБА_9 один удар ножем у область правого плеча, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді рани, що згідно висновку експерта №188 від 16.02.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім цього, ОСОБА_12 наніс ОСОБА_8 один удар ножем у область середньої третини лівого плеча, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді сквозного поранення середньої третини лівого плеча з відсіченням фрагменту лівої плечової кістки з ушкодженням гілки лівої плечової артерії, що згідно висновку експерта №73 від 23.01.2015 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, а також два удари ножем у область ключиці та один удар у область правого плеча, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді ран: у ділянці ключиці зліва, справа по середньо-ключичній лінії на рівні 2 ребра, по передній поверхні правого плечового суглоба, які згідно висновку експерта №73 від 23.01.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_12 вину та цивільні позови не визнав, а суду пояснив, що 03.12.2014 року він зайшов у гості до ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Там перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , вони разом випили, після чого він запросив їх до себе. Всі разом прийшли до нього за адресою: АДРЕСА_3 , а потім приїхав його товариш. Вони всі разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_9 пішла по невідомим причинам, а ОСОБА_8 і ОСОБА_10 посиділи ще трохи і також пішли. Він вирішив з`ясувати чому зникла ОСОБА_9 і пішов до будинку ОСОБА_8 . Двері у будинок не були зачиненими, а тому він вільно увійшов і побачивши у кухні ОСОБА_9 запитав чому вона втекла. У цей час вискочив ОСОБА_8 і почав сварку, вони виштовхали його з кухні та звалили, після чого він відчув удари та отримав ушкодження руки. Коли він піднявся, то вийти не зміг, а тому схопив ножа, що опинився поряд і сказав всім розійтись та дати йому піти. Коли його не послухали він почав відмахуватись ножем і наніс потерпілим тілесні ушкодження. Потім він побіг на балкон, який був зачинений, а тому він вирвав двері. Вийшовши на балкон він присів і через деякий час усвідомив, що наніс тілесні ушкодження, а тому повернувся до будинку, де перев`язав ОСОБА_9 , а потім тримав простирадло на ранах ОСОБА_8 щоб зупинити кровотечу до приїзду працівників міліції та швидкої.
Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що ввечері 03.12.2014 року він із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_13 перебували у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . До них прийшов ОСОБА_12 і запросив у гості. Він, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 пішли до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_12 , який ще запросив своїх друзів. Потім всі разом вживали алкогольні напої, після чого він, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 пішли додому, де продовжили вживати алкоголь. Далі він ліг спати, а що було потім не пам`ятає, проте отямився у лікарні з тілесними ушкодженнями. Обставини отримання тілесних ушкоджень не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, стосунки з ОСОБА_12 нормальні. Цивільний позов підтримав і просив задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що зранку 03.12.2014 року вона та ОСОБА_8 перебували у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . До них прийшов ОСОБА_12 із пляшкою горілки, яку вони випили у трьох, а потім ОСОБА_12 пішов додому. Далі прийшов ОСОБА_10 і її матір ОСОБА_13 . У вечірній час прийшов ОСОБА_12 і запросив їх у гості, а тому вона, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 пішли до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_12 . У вказаному будинку вже були двоє чоловіків і вони всі разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_12 почав пропонувати гроші ОСОБА_8 і ОСОБА_10 за те, що вона залишиться в нього на ніч, а тому вона втекла додому до ОСОБА_8 . Через незначний проміжок часу повернулись ОСОБА_8 і ОСОБА_10 і вона порізала закуску та вони втрьох сіли вживати алкоголь. ОСОБА_8 уже майже спав. Вони почули гуркіт і через вибиті двері балкону увійшов ОСОБА_12 , який схопив лопату, що стояла поряд, почав розмахувати та висловлюватись нецензурними словами, оскільки вона втекла. ОСОБА_10 намагався заспокоїти ОСОБА_12 , а вона вибила лопату з рук, а тому ОСОБА_12 покинув лопату та пішов у кухню, де взяв ніж. Повернувшись до кімнати ОСОБА_12 розмахував ножем, а ОСОБА_10 намагався його заспокоїти та вибити ножа. ОСОБА_12 наніс один удар у плече ОСОБА_10 , який впав на ліжко, після чого побіг телефонувати до лікарні. Потім піднявся ОСОБА_8 , який намагався її захистити, а тому став між нею та ОСОБА_12 , проте останній наніс декілька ударів ножем ОСОБА_8 . У цей час вона намагаючись вибити ножа отримала ножове порання плеча, а потім ОСОБА_12 ударив її по нозі, вона впала, вдарилась головую та втратила свідомість. Коли вона прийшла до тями, то мала пов`язку на плечі. Крім цього, вона бачила лікарів, які надавали допомогу ОСОБА_8 , а також сидів ОСОБА_12 . Цивільний позов на початку судового розгляду підтримала, проте потів відмовилась від позову та зазначила, що будь-яких претензій до ОСОБА_12 не має.
Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 03.12.2014 року він прийшов до ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , а потім прийшла ОСОБА_13 . У вечірній час прийшов ОСОБА_12 і запросив їх у гості, а тому він, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пішли до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_12 . За вказаною адресою були двоє чоловіків і вони всі разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_12 почав пропонувати гроші йому та ОСОБА_8 щоб ОСОБА_9 залишилась у нього на ніч, а тому він сказав ОСОБА_9 тікати додому до ОСОБА_8 . Через незначний проміжок часу він і ОСОБА_8 повернулись додому до останнього, ОСОБА_9 порізала закуску та вони втрьох сіли вживати алкоголь. ОСОБА_8 уже майже спав. Вони почули гуркіт і через вибиті двері балкону ввійшов ОСОБА_12 , який схопив лопату, що стояла у кутку будинку, почав розмахувати та висловлюватись нецензурними словами, оскільки ОСОБА_9 втекла. Він намагався заспокоїти ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 вибила лопату з рук ОСОБА_12 , а тому останній покинув лопату та пішов у кухню, де взяв ніж. Повернувшись до кімнати ОСОБА_12 розмахував ножем, а він намагався його заспокоїти та вибити ножа, проте ОСОБА_12 наніс йому один удар у плече та він упав на ліжко. Коли він побачив, що ОСОБА_12 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , то вискочив із хати та побіг телефонувати в лікарню. Повернувшись він побачив, що ОСОБА_8 забрала швидка, ОСОБА_12 сидів, а ОСОБА_9 була перебинтована. Цивільний позов підтримав і просив задовольнити.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є сусідом ОСОБА_8 , а 03.12.2014 року перебував у стані сп`яніння та спав. У вечірній час до них додому прибіг ОСОБА_10 , який мав поранення руки, а тому його перев`язали та викликали швидку. Його запрошували понятим при проведенні огляду місця події, а тому він бачив багато крові у будинку ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є сусідом ОСОБА_8 . Увечері 03.12.2014 року вона перебувала вдома, прибіг ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння та мав поранення руки, а тому його перев`язали, викликали швидку та міліцію.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він виїздив у складі слідчо-оперативної групи за викликом і було встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 отримали ножові поранення під час сварки з ОСОБА_12 , який на момент приїзду працівників міліції сидів у кухні. Усі учасники сварки перебували у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 03.12.2014 року вона прийшла до своєї доньки ОСОБА_9 , яка мешкає разом із ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Там уже був її син ОСОБА_10 , а тому вони всі утрьох вжили алкоголь. У вечірній час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 пішли, а вона залишилась вдома та заснула. Прокинулась почувши суперечку та крики. Коли вийшла з кімнати, то побачила, що ОСОБА_10 сидів у крові, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 стояли, а ОСОБА_12 був із ножем і штовхнув її, а тому вона повернулась до кімнати в якій спала. Потім вона вийшла та побачила працівників міліції і швидкої.
Свідок ОСОБА_17 суд пояснив, що він є слідчим, який проводив досудове розслідування по даному кримінальному провадженню. У ході досудового розслідування ОСОБА_9 роз`яснено право заявити цивільний позов, яким остання побажала скористатись, а тому він підготував із її слів цивільний позов, який потерпілою підписано.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, вину ОСОБА_12 доведено зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом письмовими доказами, що містять матеріали кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду від 03.12.2014 року, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено ніж, шкарпетки, рушник і наволочку, що містили сліди крові (т.2, а.п.4-7);
- протоколом огляду від 04.12.2014 року, яким оглянуто ОСОБА_12 і виявлено на кросівках і штанах сліди крові (т.2, а.п.18-23);
- висновком експерта №1390 від 08.01.2015 року, згідно якого на тілі ОСОБА_12 ушкодження у виді саден, синців і ран не виявлені, мається гіпсова пов`язка на правому променевозап`ясному суглобі (т.2, а.п.29-31);
- висновком експерта №954/10 від 28.01.2015 року, згідно якого кров на виявлених і вилучених з місця події речах може належати ОСОБА_8 і ОСОБА_12 (т.2, а.п.52-54);
- висновком експерта №955/11 від 28.01.2015 року, згідно якого кров на речах ОСОБА_12 може належати ОСОБА_8 (т.2, а.п.57-60);
- висновком експерта №71 від 21.01.2015 року, яким визначено групову приналежність крові ОСОБА_8 (т.2, а.п.82-83);
- висновком експерта №28 від 06.01.2015 року, яким визначено групову приналежність крові ОСОБА_12 (т.2, а.п.86-87);
- висновком експерта №260/5 від 23.01.2015 року, згідно якого сліди крові та поту на ножі виявленому та вилученому з місця події можуть належати ОСОБА_8 і ОСОБА_12 (т.2, а.п.90-92);
- висновком експерта №73 від 23.01.2015 року, згідно якого у ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді сквозного поранення середньої третини лівого плеча з відсіченням фрагменту лівої плечової кістки з ушкодженням гілки лівої плечової артерії, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, а також рани у ділянці ключиці зліва, справа по середньо-ключичній лінії на рівні 2 ребра, по передній поверхні правого плечового суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (т.2, а.п.95-96);
- висновком експерта №122 від 30.01.2015 року, згідно якого на тілі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у виді саден, синців і ран не виявлені, на рентгенограмі кістково-травматичних змін не виявлено (т.2, а.п.99-101);
- протоколом слідчого експерименту від 27.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_12 у присутності захисника ОСОБА_11 пояснив і показав, як наносив тілесні ушкодження потерпілим (т.2, а.п.107-108);
- протоколом слідчого експерименту від 27.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 пояснила та показала, як ОСОБА_12 наносив тілесні ушкодження (т.2, а.п.109-113);
- висновком експерта №115/73 від 30.01.2015 року, згідно якого тілесні ушкодження отримані ОСОБА_8 не є небезпечними для життя в момент заподіяння, проте їх характер і локалізація виключає можливість їх отримання за обставин, які вказані ОСОБА_12 під час слідчого експерименту 27.01.2015 року (т.2, а.п.117-119);
- висновком експерта №63 від 06.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_12 у момент скоєння злочину не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, осудний (т.2, а.п.145-146);
- протоколом огляду місця події від 10.02.2015 року, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено зламаний засов, пошкоджені балконні двері, драбина, лопата штикова, а також вилучено зламаний засов (т.2, а.п.152-157);
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 11.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_8 повідомив про злочин (т.2, а.п.159);
- заявами про залучення в якості потерпілих від 15.01.2015 року, де ОСОБА_10 і ОСОБА_9 повідомили про спричинення тілесних ушкоджень (т.2, а.п.168-169);
- висновком експерта №188 від 15.02.2015 року, згідно якого у ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження у вигляді рани на правому плечі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.2, а.п.175);
- висновком експерта №189 від 15.02.2015 року, згідно якого у ОСОБА_10 мались тілесні ушкодження у вигляді рани правого передпліччя по передній та задній поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.2, а.п.177).
Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані органами досудового розслідування докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_12 органами досудового розслідування за ст.ст.15 ч.3, 115 ч.1, 296 ч.4 КК України не доведено та дії останнього кваліфіковано не правильно, як незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_12 підлягають перекваліфікації на ст.ст.125 ч.2, 122 ч.1 КК України за якими вину останнього доведено повністю, а дії необхідно кваліфікувати, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При кваліфікації дій ОСОБА_12 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України органами досудового розслідування залишено поза увагою диспозицію ст.115 КК України, яка свідчить, що замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тілесного ушкодження необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Даний висновок визнано обґрунтованим пунктами 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я» №2 від 07.02.2003 року.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_12 за ст.296 ч.4 КК України органами досудового розслідування залишено поза увагою, що дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Використання предметів, які були випадково підібрані на місці вчинення хуліганських дій і використані для нанесення тілесних ушкоджень, не дають підстави для кваліфікації дій за ст.296 ч.4 КК України. Даний висновок визнано обґрунтованим пунктами 4 та 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року.

Судом встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_12 і потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 виникли особисті неприязні стосунки, після спільного вживання алкогольних напоїв, які були причиною заподіяння тілесних ушкоджень, що виключає наявність в обвинуваченого мотиву явна неповага до суспільства, який є обов`язковою складовою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України, а відповідно свідчіть про відсутність складу злочину. Обвинувачений ОСОБА_12 прийшов у помешкання потерпілих без будь-яких знарядь для вчинення вбивства, проте мав можливість безперешкодно їх взяти за наявності бажання. Обставини сварки, що виникла між ОСОБА_12 і потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 учасники події пам`ятають не чітко, оскільки усі були в стані алкогольного сп`яніння. Ніж, яким заподіяно тілесні ушкодження, ОСОБА_12 знайдено на місці події, що свідчить про відсутність завчасного умислу на його використання та відсутність такої кваліфікуючої ознаки, як застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. ОСОБА_12 нанесено одне порання потерпілому ОСОБА_10 , після чого останній вибіг із будинку за допомогою, а також одне порання потерпілій ОСОБА_9 , яка потім упала та вдарившись головою втратила свідомість. Потерпілому ОСОБА_8 нанесено чотири ножових порання, проте лише одне середньої тяжкості, а решта легкі. Всі ножові поранення, що заподіяні ОСОБА_12 потерпілим не є небезпечними для життя в момент заподіяння. Викладені обставини свідчать, що обвинувачений не мав прямого умислу на позбавлення потерпілих життя, що підтверджується, як подіями, що передували злочину (відсутність підготовки, підшукування знарядь), так і подальшими діями обвинуваченого, який не продовжив свої злочинні дії, проте мав об`єктивну можливість без будь-яких перешкод вжити заходів для позбавлення потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 життя, оскільки потерпілі перебували у стані сп`яніння, ОСОБА_9 утратила свідомість, ОСОБА_8 за фізичними даними є значно меншим за обвинуваченого та не мав будь-яких засобів, щоб захиститись від дій обвинуваченого, який натомість мав ножа, однак обвинувачений припинив злочинні дії та не перешкоджав наданню потерпілим медичної допомоги, перебував на місці пригоди до приїзду швидкої та міліції.

Викладені обставини узгоджуються із показаннями обвинуваченого та потерпілих, а також матеріалами судово-медичної експертизи щодо тілесних ушкоджень потерпілих, їх характеру, механізму утворення, що знайшли своє підтвердження в ході їх перевірки під час судового розгляду.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_12 вчинено злочини невеликої та середньої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_12 характеризується посередньо (т.2, а.п.209-210), на обліку лікаря психіатра не перебуває, проте проходив лікування через психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (т.2, а.п.211-212), раніше судимий (т.2, а.п.197-207), інвалід 3 групи (т.2, а.п.215).
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо виключно за умови призначення покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.128 ч.5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно вимог ст.205 ч.1 п.3,6 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. і моральної шкоди в сумі 15000 грн., однак у ході судового розгляду потерпілий помер, а тому провадження за цивільним позов підлягає закриттю.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., однак у ході судового розгляду потерпілою надано суду заяву про відмову від позову, яку прийнято судом, а тому провадження за цивільним позов підлягає закриттю.
Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., який не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє будь-яке обґрунтування заподіяння моральної шкоди та її розміру.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого залишити без зміни.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_12 та призначити покарання:
- за ст.125 ч.2 КК України 6 (шість) місяців арешту;
- за ст.122 ч.1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання рахувати з 04.12.2014 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 залишити без зміни.
Провадження за цивільними позовами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закрити.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 відмовити.
Речові докази, а саме ніж, шкарпетки, рушник, наволочка, кросівки, штани зі слідами крові, частину пошкодженого запираючого механізму, що перебувають на зберіганні в Кіровоградському РВ УМВС України в Кіровоградській області знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Судді :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3