АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; ЄУ № 1-кп-2/12; пр. № 11-кп/794/293/15; Доп. ОСОБА_2 ; Катег. ст. 121 ч.1 КК Укр.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

при секретаріОСОБА_5 ,

за участю:

прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченогоОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000076 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць та мешканць АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий:

1.вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 06 січня 1993 року за ст. 190 ч.2 КК України до двох років виправних робіт з утриманням в дохід держави 20 % його заробітку;

2.вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2007 року за ст.ст. 121 ч.2, 69 КК України на два роки позбавлення волі,

засуджений за ст. 121 ч.1 КК України на п`ять років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено утримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 21 жовтня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь Сторожинецької центральної районної лікарні 1 984 грн., 73 коп., за лікування в цьому медичному закладі потерпілого від злочину ОСОБА_8 .

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 20 жовтня 2012 року, біля 14-16 години, у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території свого власного господарства, в селі Нові Бросківці, Сторожинецького району, Чернівецької області, під час спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_8 в ході сварки, тримаючи ніж в правій руці, умисно наніс йому один удар ножем в живіт з лівого боку, заподіявши ОСОБА_8 колото-різану рану передньої черевної стінки зліва, проникаючу в черевну порожнину з пошкодженням тонкої і товстої кишки, брижі тонкої кишки, заочеревного простору, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ст. 121 ч.1 КК України на ст. 124 КК України та пом`якшити призначене покарання посилаючись на те, що потерпілий прийшов до нього у стані алкогольного сп`яніння, вживав спиртне, вилив на голову воду, коли він вийшов на вулицю і зателефонував ОСОБА_9 , ОСОБА_8 затягнув його назад в будинок, де наніс удар кулаком в голову, а потім став бити пластмасовою пляшкою по спині, внаслідок чого він упав на коліна, піднявшись з колін побачив на столі кухонний ніж і з метою захисту навмання наніс ним потерпілому один удар, після чого ОСОБА_8 покинув його будинок.

Також в апеляційній скарзі обвинувачений просить викликати в судове засідання та допитати потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, міркування прокурора про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

Винуватість ОСОБА_7 у заподіянні потерпілому ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 , в суді першої та апеляційної інстанції визнаючи свою вину у вчиненні злочину частково, разом з тим підтвердив, що в день 20 травня 2012 року, коли він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, до нього в будинок, теж в стані алкогольного сп`яніння, зайшов його знайомий ОСОБА_8 , який його розбудив, став вимагати у нього спиртне, наніс удар кулаком в голову та почав бити пластиковою пляшкою по різним частинам тіла. Захищаючись від дій ОСОБА_8 він взяв з стола кухонний ніж, яким навмання наніс один удар потерпілому, після чого ОСОБА_8 покинув будинок.

Потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що він в обід 20 жовтня 2012 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, щоб ще випити, зайшов в будинок до ОСОБА_7 , який спав та теж був в стані алкогольного сп`яніння, розбудив його, після чого між ними виникнув конфлікт, обставини перебігу якого через тяжкий стан сп`яніння він не пам`ятає, вони штовхались, ОСОБА_7 вдарив його рукою в ніс, а коли він вийшов з будинку у двір, наздогнав і наніс удар ножем в живіт, заподіявши тяжке тілесне ушкодження.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що зранку 20 жовтня 2012 року, у себе вдома, разом з свідком ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 возили гній та випили близько чотирьох пляшок горілки, після чого він з ОСОБА_10 пішли возити сіно, а обвинувачений ОСОБА_7 пішов додому. Через деякий час йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_7 і повідомив, що заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження та просив його з свідком ОСОБА_10 приїхати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав покази свідка ОСОБА_9 .

Згідно з ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
З показів потерпілого ОСОБА_8 , які суд правильно поклав в основу вирокєу видно, що обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження після бійки з ним, коли він вийшов з будинку на подвір`я.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин після закінчення суспільно небезпечного посягання щодо нього з боку потерпілого, тому колегія суддів не знаходить підстав для перекваліфікації його дії з ст. 121 ч.1 КК України на ст. 124 КК України.

Що стосується міри покарання, то вона явно не відповідає тяжкості скоєного обвинуваченим злочину та його особі.

У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003року "Про практику призначення судами кримінального покарання" вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся у його скоєнні, відшкодував потерпілому завдану шкоду, є особою похилого віку, тому суд першої інстанції правильно визнав ці обставинами, такими що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд не взяв до уваги що із доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема показів обвинуваченого, потерпілого, висновку судово-медичної експертизи (Т. № 1, а.с. № 67) видно, що потерпілий ОСОБА_8 , прийшов в будинок обвинуваченого ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, розбудив його, став вимагати горілку та бити.

Ця обставина підтверджується висновком судово-медичної експертизи (Т. № 1, а.с. № 67) з якої вбачається що у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження які відносяться до тяжких.

Таким чином, однією із основних причин вчиненого ОСОБА_7 злочину, стала протиправна поведінка потерпілого ОСОБА_8 та застосування ним до обвинуваченого насильства.

Суд першої інстанції цю обставину, яка істотно впливає на тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину до уваги не взяв, тому апеляційний суд вказану обставину визнає такою, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і в сукупності з іншими обставинами що пом`якшують покарання, вважає за необхідне пом`якшити обвинуваченому призначене покарання за ст. 121 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує і думку потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив що претензій до обвинуваченого немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 414, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.

Вирок, Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2014 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ст. 121 ч.1 КК України визначивши його із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

В решту частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий, суддяОСОБА_2

Судді
ОСОБА_3

ОСОБА_4

15.09.2015 року

ОСОБА_2