Справа № 4-18/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2011 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - Корецької В.В.
при секретарі - Процик Л.В.
з участю прокурора - Гиричука Я.Ю.
слідчого - Лукащука С.М.
захисника-адвоката - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ківерці подання ст. слідчого СВ Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2, погоджене прокурором Ківерцівського району, про обрання запобіжного заходу взяття під варту щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 вул. Медвєдєва, 13, українки, гр-ки України, ІНФОРМАЦІЯ_3,одруженої, працюючої лаборантом другого розряду з фізико-механічних випробувань матеріалів Ківерцівського цеху залізобетонних виробів філії «Луцький автодор» ДП «Волинський облавтодор», зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимої, обвинуваченої в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310 ,ч. 2 ст. 307 КК України,
Ст. слідчий СВ Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням, погодженим прокурором Ківерцівського району про обрання запобіжного заходу взяття під варту щодо ОСОБА_3, яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України.
Подання обґрунтовує тим, що 06.02.2011 року СВ Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області було порушено кримінальну справу за ознакамич. 2 ст. 310 КК України відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3
Крім того, 09.02.2011 року СВ Ківерцівського РВ УМВС було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_5 .В. за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.
07.02.2011 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 було затримано та поміщено в ІТТ Ківерцівського РВ УМВС у Волинській області.
15.02.2011 року старшим слідчим СВ Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 було предявлено ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.
Необхідність обрання запобіжного заходу взяття під варту слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 скоїла тяжкий злочин, і перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, перешкоджати встановленню обєктивної істини по кримінальній справі.
В судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен зокрема, подання підтримали та просили обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід взяття під варту на строк два місяці.
Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_1, в судовому засіданні просили, кожен зокрема, не застосовувати щодо останньої запобіжного заходу взяття під варту, оскільки вона має постійне місце проживання і у неї не має наміру ухилятись від слідства та суду. Крім того, вказали, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6
Заслухавши думку прокурора, старшого слідчого, пояснення підозрюваної та її
захисника, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.
Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України, і його належної поведінки.
В п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства»від 25.04.2003 року № 4, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК, і його належної поведінки.
В поданні таких підстав не наведено, не здобуті вони і судом.
За змістом ст. 150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин зазначених у статті 148 КПК України, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Разом з тим, в п. 13.3 у вище вказаній постанові розяснено, що обовязковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш мякі запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні звязки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не повязаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Як вбачається з подання та доданих матеріалів ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі. Однак, обвинувачена має постійне місце проживання, працює лаборантом в Ківерцівському цеху залізобетонних виробів філії «Луцький райавтодор» ДП «Волинський облавтодор», за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, інвалід ІІІ групи загального захворювання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.
Відповідно до довідки Ківерцівської ЖКГ № 756 від 03.02.2011р. ОСОБА_3 має постійне місце проживання та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, крім того на її утриманні перебуває малолітня дитина дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 .
На підтвердження обставин, викладених в поданні до суду, не були надані докази та не були наведені обставини, які вказують на те, що ОСОБА_3 буде ухилятись від слідства та суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність.
Відповідні докази, які підтверджують, що обвинувачена під час проведення досудового слідства, вчиняла будь-які дії направленні на переховування від слідства, або дані що б давали підстави вважати, що в подальшому вона може вчиняти такі дії по справі відсутні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сама лише тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3, не є безумовною підставою для задоволення подання слідчого, а повинна враховуватись у сукупності з іншими обставинами справи та даними про особу обвинуваченої.
Керуючись ст. 165-2 КПК України, суддя,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 вул. Медвєдєва, 13, українки, гр-ки України, ІНФОРМАЦІЯ_3,одруженої, працюючої лаборантом другого розряду з фізико-механічних випробувань матеріалів Ківерцівського цеху залізобетонних виробів філії «Луцький автодор» ДП «Волинський облавтодор», зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимої, обвинуваченої в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України відмовити та обрати їй запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного місця проживання.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом трьох діб з дня її винесення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_7