АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 11-1025/11 Головуючий у 1 й інстанції - Сорока Доповідач - Сенченко І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Сенченко І.М.

суддів Піскун О.П., Семопядного В.О.

за участю прокурора Харів Н.А.

засудженого ОСОБА_1

розглянула 7 червня 2011 року в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий 25.02.2005 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 22.05.2009 року по відбуттю строку покарання,

засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він, 30 березня 2010 року, близько 24 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незамкнені двері проник в житловий будинок №15 по вул. Садова смт. Царичанка Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_2. Втілюючи злочинні наміри в життя, без застосування будь-якого насильства, в присутності ОСОБА_2, яка намагалася словесно зупинити ОСОБА_1 і припинити його протиправні дії, останній відкрито викрав з будинку мобільний телефон марки "Самсунг-3110", вартістю 500 грн. з карткою мобільного оператора "Лайф" вартістю 49 грн. та чоловічу куртку, вартістю 300 грн., спричинивши їх власнику ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 849 грн..

В апеляції засуджений ОСОБА_1, просить вирок скасувати а справу направити на новий судовий розгляд. На його думку досудове слідство по справі було проведено з порушенням норм Кримінально-процесуального кодексу, а докази по

Справа №11-1025/2011 рік Суддя в 1 інстанції Сорока Б.М.

Категорія ст. 186 ч 3 КК України Доповідач Сенченко І.М.

справі органами досудового слідства були добуті шляхом застосування до нього фізичного та морального тиску з боку працівників карного розшуку. Вказує на порушення слідчим його права на захист. При розгляді в судовому засіданні судом не були прийняті до уваги докази, які могли б вплинути на його висновки, оскільки не були задоволені його клопотання щодо виклику в судове засідання свідків та витребування додаткових доказів.

В суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_1 підтримав свою апеляцію та просив вирок скасувати.

На думку прокурора апеляція засудженого задоволенню не підлягає, оскільки висновки суду про його винність є законними та обґрунтованими.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що подана апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи в апеляції засудженого про однобічність і необ'єктивності досудового та судового слідства, про те, що під час судового слідства були суттєво порушені норми кримінально-процесуального закону та порушено його право на захист, колегія суддів вважає безпідставними.

Як видно з матеріалів кримінальної справи й протоколу судового засідання, органами слідства й судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Порушень у ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінально процесуального законодавства, які б були підставою для зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є припустимими, достатніми й достовірними.

Матеріалами справи підтверджено, що під час досудового слідства, засудженому неодноразово було розяснено його право мати захисника, але ОСОБА_1 відмовлявся від участі по справі адвоката. Про це свідчать багато чисельні протоколи та постанови слідчого. /а.с. 23, 33, 35, 45, 46, 78-80 та інші/

Протокол судового засідання свідчить про надуманість доводів апеляції ОСОБА_1 про те, що під час досудового слідства працівники міліції застосовували до нього незаконні методи впливу, в результаті чого він себе обмовив, коли давав показання по справі.

Твердження в апеляції засудженого про його невинуватість у вчиненні злочину, за який його засуджено, про те, що речі, якими він заволодів, дав йому потерпілий, повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами, якими є показання потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_2 та інші фактичні дані.

Так, потерпілий ОСОБА_3 підтвердив суду, що після вживання спиртних напоїв він пішов у будинок спати і телефон поклав біля себе. Дозволу засудженому брати телефон та куртку він не давав. Зранку бабуся сказала йому, що ОСОБА_1 заволодів його курткою та телефоном, після чого вони пішли додому до вітчима засудженого, якому все розповіли, а вже останній передзвонив у міліцію та заявив про злочин.

Із показань свідка ОСОБА_2 випливає, що десь близько 24 години в дім зайшла якась особа. Вона піднялась, а оскільки в одній з кімнат горіло світло, побачила, як ОСОБА_1 забрав від онука мобільний телефон та зняв з вішалки курточку. На її запитання про те, що він робить, ОСОБА_1 нічого не відповів та вийшов з будинку.

Підстав брати під сумнів показання потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 у суду не було, а їх показання узгоджуються як між собою, так і з іншими дослідженими по справі доказами.

Дії засудженого ОСОБА_1 правильно кваліфіковані судом за ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а з огляду на дані про особу засудженого є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, судова палата,

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області