Ухвала
про обрання запобіжного заходу
15.12.2015 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючої, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - ОСОБА_5
та потерпілої - ОСОБА_6 ,
під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 1-кп/441/137/2015 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скворцово Сімферопольського району АРК, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,
У провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зважаючи на те, що термін утримання його під вартою, обраний під час досудового розслідування, закінчується 17.12.2015р..
Вислухавши доводи прокурора, думку інших учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги п.п.3 і 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В судовому засіданні прокурором кримінального провадження обгрунтовано доводиться наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачених статтею 177 цього Кодексу, оскільки обвинувачений ніде офіційно не працює, не має тісних соціальних зв`язків, притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Потерпіла також просить утримувати обвинуваченого під вартою, оскільки він схильний до вчинення аналогічних злочинів.
Беручи до уваги усе вищенаведене, враховуючи те, що на досудовому розслідуванні слідчим суддею двічі досліджувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, під час обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою, які на даний момент не відпали, а час тримання під вартою обвинуваченого повинен забезпечити закінчення судового розгляду у вказаному вище кримінальному провадженні, вважаю, що більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому подання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Враховуючи особу обвинуваченого, розмір викраденого майна, що зазначений в обвинувальному акті, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 40 (сорока) розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 314 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 і, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду діє 60 днів з 15 грудня 2015 року, тобто до 13.02.2016р. включно, та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) мінімальних заробітних плат в сумі 48720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали;

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Городоцького району Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1