УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №277/802/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_9

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, судимого 27.12.2013 року Корецьким районним судом Рівненської області за ст.69, ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71ч.1 КК України частково приєднано обвинуваченому невідбуту частину покарання за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 27.12.2013 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з загальною середньою освітою, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Застосовано до засудженого ОСОБА_7 ст.75 КК України та звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1ст.76 КК України.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді особистого зобов`язання.
Вирішено питання по процесуальних витратах та речових доказах.
Згідно вироку суду, 30 червня 2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в подвір`ї багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , відкрито викрали у ОСОБА_10 барсетку вартістю 100 грн., у середині якої знаходився мобільний телефон марки «Lenovo S850», в комплекті з зарядним пристроєм та чохлом вартістю 2965, 60 грн. в якому знаходились 2 СІМ-карти: мобільних операторів «Київстар» та «Лайф» вартістю 10 грн. кожна, на рахунку однієї з яких були грошові кошти в сумі 10 грн., 6 злотих вартістю 35,10 грн., грошові кошти в сумі 40 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 3160,70 грн.
В апеляційній скарзі з доповненням ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувачений зазначає, що на досудовому розслідуванні та в суді не мав захисника, а оскільки він є юридично не обізнаним, то не зміг належним чином здійснювати свій захист і піддався на умовляння слідчих органів та прокуратури щодо визнання вини.
Апелянт стверджує, що саме ОСОБА_7 , нічого йому не повідомляючи, вирвав у потерпілого барсетку і почав втікати, а він, нічого не зрозумівши та побоюючись звинувачень в свій бік, побіг до себе додому. Про вміст барсетки дізнався від працівників міліції після затримання через 2 дні. Працівникам міліції назвав людину, яка вчинила злочин, а саме - ОСОБА_7 .
Зазначив, що на досудовому розслідуванні та в суді лише підписував документи фактично не читаючи їх, оскільки в цьому нічого не тямив. В повній мірі не зрозумів того, що мав право на адвоката, а також те, що неповне дослідження доказів по справі позбавить його права оспорювати фактичні обставини справи.
Апелянт заперечує свою причетність до вчинення даного злочину, вважає, що суд припустився істотних порушень кримінального процесуального закону, а саме: порушив його право на захист та визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі. Вважає, що дослідження всіх доказів по справі підтвердило б відсутність його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Також обвинувачений зазначив, що суд безпідставно врахував в якості обтяжуючої покарання обставини це перебування його в стані алкогольного сп`яніння, оскільки даний факт на досудовому слідстві не був встановлений.
Крім цього, апелянт вказав, що під час судового слідства прокурор змінив обвинувачення, зменшивши його обсяг. Проте в матеріалах провадження відсутні дані про отримання зміненого обвинувального акту потерпілим ОСОБА_10 і останній жодного разу не був присутній в судовому засіданні, що, на думку апелянта, також є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і тягне за собою обов`язкове скасування вироку.
В запереченні прокурор ОСОБА_11 просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.
Зазначає, що згідно журналу судового засідання, технічного запису судового засідання в суді першої інстанції, обставини вчинення злочину під час судового розгляду ОСОБА_6 не оспорював та визнавав. Суд першої інстанції після належного з`ясування чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_6 зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, а також після роз`яснення йому наслідків, а саме позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільність дослідження цих обставин відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення всіх учасників судового провадження, перевіривши вирок суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненням обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, обґрунтовано доказами, дослідженими в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.
Згідно матеріалів провадження і технічного запису судового засідання, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, допитавши обвинувачених, в тому числі ОСОБА_6 , визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених обставин, роз`яснивши засудженому ОСОБА_12 та іншим учасникам наслідки такого розгляду, зокрема неможливість надалі оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, з чим всі учасники, в тому числі і прокурор, погодилися.
А тому твердження апелянта про те, що він не зрозумів даних роз`яснень суду, не відповідає дійсності.
У зв`язку з цим, заперечення засудженого ОСОБА_6 щодо причетності його до вчинення інкримінованого йому злочину, не переглядається, оскільки ця обставина, входить до фактичних обставин, встановлених судом за погодженням всіх учасників провадження.
Також не відповідає матеріалам провадження і твердження ОСОБА_6 про те, що під час досудового та судового слідства було порушено його право на захист. Перевіркою встановлено, що 30.09.2015 року, у судовому засіданні всім учасникам, в тому числі і ОСОБА_6 , були вручені пам`ятки про їх права та обов`язки, зокрема стосовно і реалізації права на захист (а.с.30). Однак ОСОБА_6 не заявляв клопотання про призначення йому захисника.
Крім того, ОСОБА_6 не є особою, коли участь захисника у провадженні є обов`язковою.
Що стосується судового розгляду провадження у відсутності потерпілого, то в матеріалах провадження є заява від останнього, який просить розглядати справу без його участі (а.с.22). Листом від 06.10.2015 року за № 3615/15 потерпілому ОСОБА_10 також направлена копія обвинувального акту про зміну обвинувачення в суді та роз`яснені його права, передбачені ч.3 ст. 338 КПК України (а.с.51).
Крім того, апеляційна скарга на дане судове рішення потерпілим не подана.
З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законне та обгрунтоване рішення, апеляційним судом у провадженні не встановлено.
Разом з тим, підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку зазначена судом обтяжуюча обвинуваченому ОСОБА_6 покарання обставина скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обтяжуюча обставина не зазначена в обвинувальному акті.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з доповненням.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів ,-

апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
В порядку ч.2 ст. 404 КПК України вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити із мотивувальної частини вироку обтяжуючу ОСОБА_6 покарання обставину скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: