Справа № 183/2375/15
№ 1-кп/183/42/16
В И Р О К
іменем України
05 січня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000181 від 27.01.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 07.11.2014 року Новомосковським міськрайонним судом в Дніпропетровській області за ч. 1 ст. 213 КК України до штрафу в розмірі 8.500 грн.;

що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З листопада 2014 року по 09 лютого 2015 року ОСОБА_5 , який не був зареєстрований у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання, з метою отримання неконтрольованого державного прибутку, здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів без державної реєстрації, а також організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту на території свого домоволодіння АДРЕСА_1 . Так ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння аналогічного злочину, діючи умисно, достовірно знаючи, що він діє в порушення ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 5 травня 1999 року, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, продовжив діяльність щодо організації незаконного пункту прийому, схову та збуту брухту чорних та кольорових металів за місцем свого мешкання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в організованому ним пункті прийому та схову брухту чорних та кольорових металів здійснював незаконні операції без спеціального дозволу, а саме здійснював заготівлю металобрухту чорних металів за ціною 2 грн. 80 коп. за 1 кг у населення, який зберігав на території свого домоволодіння з подальшою його реалізацією.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав частково, пояснивши суду, що ним був укладений договір з підприємством «Асамір» на зберігання металобрухту на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Металобрухт привозили для зберігання двома машинами «ГАЗель» та «КАМаз». При цьому прийомом металобрухту він не займався. Лише один раз він прийняв металобрухт без зважування у ОСОБА_7 . В скоєному розкаюється.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- показання свідка ОСОБА_7 про те, що на початку 2015 року вона викрала металеву сітку та батарею, які здала на пункті прийому металобрухту. Цей пункт працює давно, приймав металобрухт ОСОБА_5 . За скоєння крадіжки вона була засуджена;

- показання свідка ОСОБА_8 про те, що в січні 2015 року він з власного домоволодіння завантажив металобрухт та поїхав до смт. Губиниха, оскільки від знайомих знав, що там тривалий час працює пункт прийому металобрухту. Заїздив зі сторони с. Миколаївка та на АДРЕСА_1 бачив вивіску з написом про прийом металобрухту. Здавав він металобрухт чоловіку, здавав посуд, труби та інший побутовий брухт. Через деякий час він з працівниками міліції їздив на впізнання, в ході якого в купі металобрухту він впізнав частину належного йому металобрухту. З цього приводу було складено протокол впізнання, який він підписав. Металобрухт він возив туди двічі один раз сам, а один раз із знайомим;

- показання свідка ОСОБА_9 про те, що він знайомий з ОСОБА_10 . Останній питав у нього про те, де можливо здати металобрухт. В січні 2015 року останній зібрав металобрухт, та вони разом приїхали до смт. Губиниха, де на вул.. Свічкаренко здали металобрухт. Хто приймав він не знає. Металобрухт приймали на вагах, було приблизно 200 кг, платили приблизно по 3 грн. за 1 кг. З працівниками міліції в подальшому він був присутній при впізнанні металобрухту на АДРЕСА_2 . Впізнав металевий ящик іржавий з написами;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що він працює у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 різником металу. За цією адресою знаходиться побутовий металобрухт. Він був присутнім при проведенні обшуку. Там завантажувалася машина металобрухту, були: ліжка, посуд, залишки металевих конструкцій та інше;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що йому відомо, що по АДРЕСА_1 діє пункт прийому металобрухту. Про це казали мешканці села та на вулиці була вивіска. Він особисто декілька разів здавав там металобрухт. Мідь у нього приймав ОСОБА_5 . Крім того, бачив, що у дворі домоволодіння знаходиться велика купа металобрухту: каструлі, бочки, баки, труби та інше. Бачив у дворі багато людей, всі щось робили. Він також за проханням ОСОБА_5 допоміг останньому, а саме різав метал;

- показання свідка ОСОБА_13 про те, що від односельців він знав про те, що по АДРЕСА_1 діє пункт прийому металобрухту. Крім того, на вулиці про це була вивіска. Він у ОСОБА_5 вантажив на машину металобрухт під час обшуку. На наступний день він також прийшов до ОСОБА_5 . Вони довантажили машину та пішли додому;

- показання свідка ОСОБА_14 про те, що йому відомо, що по АДРЕСА_3 діє пункт прийому металобрухту, також про це була вивіска на вулиці. Домоволодіння належить ОСОБА_5 . Металобрухт знаходився на подвір`ї в декількох великих кучах, там було декілька тонн металобрухту. Він особисто різав там металобрухт. Під час обшуку знаходився на задньому дворі, де різав машину. Його запросили бути в якості понятого, тому він бачив весь процес завантаження автомобіля. Про це був складений протокол, який відповідав дійсності, тому він його підписав;

- показання свідка ОСОБА_15 , про те, що він знав, що по АДРЕСА_1 діє пункт прийому металобрухту, оскільки раніше особисто здавав там металобрухт. Крім того, по вулиці висіла вивіска про прийом металобрухту. У дворі була велика кількість металобрухту. Під час проведення обшуку він знаходився у дворі та вантажив металобрухт на машину;

- показання свідка ОСОБА_16 про те, що йому відомо про те, що за адресою: АДРЕСА_1 діє пункт прийому металобрухту. Про це була й вивіска на вулиці. Це є територією домоволодіння, що належить ОСОБА_5 . Там знаходилася велика кількість металобрухту. Під час проведення обшуку, він вантажив металобрухт на автомобіль;

- показання свідка ОСОБА_17 про те, що від односельців йому відомо, що на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 приймають металобрухт. Про це була вивіска на вулиці. Йому відомо, що ОСОБА_5 приймав металобрухт на своїх кошти. Він декілька разів вантажив металобрухт на автомобіль;

- показання свідка ОСОБА_18 про те, що він особисто здавав металобрухт за адресою АДРЕСА_1 , оскільки знав про те, що там діє пункт прийому металобрухту;

- витяг з кримінального провадження № 0000181 від 27.01.2015 року, згідно якого встановлено, що за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 в останній час існує пункт прийому металобрухту

(а.п. 73);

- протокол обшуку від 09.02.2015 року, згідно якого було проведено обшук території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено, що на території знаходиться брухт чорних металів, ваги промислові та різаки по металу, які були вилучені

(а.п. 74-91);

- протокол огляду вилученого майна від 10-12.02.2015 року, згідно якого було оглянуто вилучене під час обшуку майно, а саме: металобрухт, ваги та різаки по металу

(а.п. 92-96);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів у вигляді: металобрухту чорних металів вид № 501 загальною вагою 59 тон 805 кг, ваги в кількості 3 штук та різаків в кількості 3 штук, переданих на зберігання ОСОБА_19

(а.п. 108-110);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 221.01.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_7 на фотознімку № 2 впізнала особу, якій неодноразово здавала металобрухт по АДРЕСА_1 та ця особа ОСОБА_5 . На фотознімку № 2 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

(а.п. 112-115);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 09.04.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 серед купи металобрухту, що знаходиться на ліцензованій ділянці для зберігання металобрухту по АДРЕСА_2 , впізнав металевий ящик для зберігання електролічильників, який він здав в якості металобрухту в пункті прийому металобрухту по АДРЕСА_1

(а.п. 116-120);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 09.04.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 серед купи металобрухту, що знаходиться на ліцензованій ділянці для зберігання металобрухту по АДРЕСА_2 , впізнав металевий чайник та тарілку, які він здав в якості металобрухту в пункті прийому металобрухту по АДРЕСА_1

(а.п. 121-125);

- довідка ТОВ «СхідВтормет» про те, що вартість 1 кг металобрухту чорного металу станом на 09.02.2015 року складає 2.50 грн.

(а.п. 126).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 213 КК України як порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, вчинене повторно.

Судом також була досліджена версія обвинуваченого та його захисника щодо недоведеності винуватості ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення. Так, в підтвердження своєї версії, стороною захисту було надано договір відповідального зберігання № 01/01/15 від 01.01.2015 року, укладений між ТОВ «Асамір» ЛТД та ОСОБА_5 про прийняття та зберігання на ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить останньому металоконструкцій, лому та відходів чорних металів, вагою 100.00 тон, а також документи, що підтверджують господарську діяльність ТОВ (а.п. 147-186).

Однак суд вважає, що наявність такого договору не може бути підставою для визнання невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами. Стаття 1 вказаного Закону визначає, що приймальний пункт спеціалізованого або спеціалізованого металургійного переробного підприємства (далі - приймальний пункт) - виробничий підрозділ спеціалізованого або спеціалізованого металургійного переробного підприємства, на базі якого проводяться операції із заготівлі та переробки металобрухту. Кожний приймальний пункт повинен мати вагове, брухтопереробне, вантажопідйомне обладнання, а також відповідну ділянку з твердим покриттям, площа якої визначається його виробничими потребами відповідно до Закону.
Як видно з наданих стороною захисту документів, ТОВ «Асамір» ЛТД має ліцензію на операції з брухтом чорних та кольорових металів. В той же час, серед наданих документів відсутні дані, що ТОВ має ліцензію на приймальний пункт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . А згідно довідки Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 1270/9/04-08-18.31 від 02.02.2015 року станом на 02.02.2015 року ОСОБА_5 не перебуває на обліку як фізична особа-підприємець.
Крім того, у відповідності до акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Асамір» ЛТД від 16.04.2015 року, наданої в якості доказів стороною обвинувачення (а.п. 188-200), перевіркою не встановлено підтвердження бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій та розрахунків з ФОП ОСОБА_20 за період з 01.01.2014 року по 28.02.2015 року.
Таким чином суд вважає, що надані стороною захисту докази невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення ніякими іншими доказами не підтверджується, а навпаки суперечать іншим доказам, які кожний окремо та в сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, а така позиція обвинуваченого ОСОБА_5 є його способом захисту від пред`явленого обвинувачення.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, визначені ст. ст. 66, 67 КК України, не встановив.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Санкція ч. 2 ст. 213 КК України передбачає покарання тільки у вигляді штрафу. З урахуванням обставин скоєння злочину, наслідків даного кримінального правопорушення, а також обраної позиції обвинуваченого, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді максимального розміру покарання, визначеного санкцією вказаної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання, визначеного санкцією даної статті, не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає, що по даному кримінальному провадженню відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 29.750 грн.

Речові докази у вигляді металобрухту, вагою 59 тон 805 кг.; терезів у кількості 3 штук; різаків по металу в кількості 3 штук, які зберігаються за адресою: вул. Північна, 3-а м. Новомосковськ Дніпропетровської області на території ТОВ «Східвтормет», - обернути в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1