В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2015 Справа №607/11612/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000774 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :
26 березня 2015 року близько 11.00 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Опель» р.н. НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 63 км/год. по вул. Будного м. Тернополя, в напрямку вул. Микулинецької. Рухаючись по вказаній вулиці ОСОБА_5 в порушення пунктів 1.5. ч.1, 1.10. (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їх вимог), які зобов`язували його не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та п.2.3. (б) ПДР України, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами та відповідно не реагував на їх зміну. Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги з ліва на право по ходу руху автомобіля поза межами пішохідного переходу, водій ОСОБА_5 виявивши небезпеку для руху, зміну дорожньої обстановки, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку можливість. Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України водій ОСОБА_5 поставив себе в такі умови, що несвоєчасно застосував екстрене гальмування, чим позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом у речовину та під оболонку головного мозку, що в перебігу травматичного процесу призвело до набряку головного мозку та його компресії, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у ТМКЛШД.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що 26 березня 2015 року близько 11.00 год. він як водій, керуючи технічно справним автомобілем «Опель» р.н. НОМЕР_1 , рухався із швидкістю близько 60 км/год. по вул. Будного м. Тернополя, в напрямку вул. Микулинецької. Рухаючись по вказаній вулиці він виявив пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги з ліва на право по ходу руху автомобіля поза межами пішохідного переходу, він несвоєчасно зупинив керований ним автомобіль та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у ТМКЛШД.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 26 березня 2015 року близько 11.00 год. відбулася ДТП по вул. Будного м. Тернополя, в результаті якої її матір ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у ТМКЛШД. Повідомила суду що шкода їй обвинуваченим ОСОБА_5 відшкодована частково, вважає що до обвинуваченого слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки та не позбавляти його волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного необережного злочину, особу винного, раніше не судимого, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував заподіяну шкоду, що є обставинами, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Заявлений цивільний позов прокурора м. Тернополя в інтересах фінансового управління Тернопільської міської ради про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 в розмірі 2399,89 грн. підлягає до задоволення.

З обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню в користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Заявлений цивільний позов прокурора м. Тернополя в інтересах фінансового управління Тернопільської міської ради задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 в користь фінансового управління Тернопільської міської ради витрати на лікування потерпілої ОСОБА_7 в розмірі 2399,89 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на загальну суму 2011,92 грн.

Арешт накладений на автомобіль «Опель Омега» НОМЕР_1 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2015 року по справі №607/5342/15-к скасувати.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1