АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/1519/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2014 року про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного за ч. 3 ст. 289 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0000777 від 10.09.2014 року, -

в с т а н о в и л а:

До слідчого судді Київського районного суд м. Харкова звернулась старший слідчий СУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_9 , з клопотанням, погодженим із прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камка Корюківського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого в ДП «Холминський спиртзавод» слюсарем, раніше не судимого; 15.05.2014 року призваного на військову службу під час мобілізації, військовослужбовця ВЧ - НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 5 листопада 2014 року клопотання було задоволено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав, що заявлені при застосуванні запобіжного заходу ризики не зменшились, на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим, неможливість закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали з причини необхідності отримання висновків ряду експертиз, проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного, допитів потерпілих та підозрюваного, було прийнято рішення про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування до 11.12.2014 року.

З таким рішенням не погодився захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , яка подала апеляційну скаргу і просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що в своєму клопотанні слідчий не наводить жодних об`єктивних причин чому всі процесуальні дії, які передбачені КПК України не були своєчасно зроблені, і причини, які заважали б їх зробити у передбачений законом строк. Також на її думку слідчим суддею не було враховано, що на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим не надано жодного доказу, який би підтверджував участь ОСОБА_8 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, і звертає увагу, що потерпілий не вказував на ОСОБА_8 , як на особу, яка здійснила на нього напад.

Апелянт вважає, що у клопотанні слідчого не наведені обставини, які б свідчили про наявність будь-яких ризиків, та не було враховано міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 .

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до наданих до суду матеріалів 10.09.2014 року близько 1300 військовослужбовець ВЧ- НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_8 , з раніше знайомими йому військовослужбовцями даної військової частини прапорщиком ОСОБА_10 та солдатами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , маючи при собі вогнепальну зброю, знаходячись на автошляху Київ-Харків-Довжанський, поблизу зупинки громадського транспорту «Джерело», розташованої між селищем Малинівка та селом Коробочкіне Чугуївського району Харківської області, побачили автомобіль «Опель віваро» р.н. НОМЕР_2 , який належить громадянину Федеративної республіка Німеччини ОСОБА_14 , під керуванням громадянина Німеччини ОСОБА_15 .

У цей час ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з застосуванням насильства до володільця транспортного засобу і погроз застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зупинили автомобіль «Опель віваро» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_15 та погрожуючи останньому застосуванням вогнепальної зброї, примусили його вийти з автомобіля. ОСОБА_15 , сприймаючи погрози ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 про застосування зброї як реальні, усвідомлюючи чисельну перевагу напавши на нього осіб та побоюючись за своє життя і здоров`я, підкорився їх вимогам та вийшов з вищевказаного автомобілю.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 стали наносити ОСОБА_15 численні удари кулаками по голові, тулубу та кінцівкам, спричинивши йому тілесні ушкодження.

Подавивши таким чином, волю потерпілого до опору, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 з метою доведення свого спільного умислу до кінця, незаконно заволоділи транспортним засобом «Опель віваро» р.н. НОМЕР_2 , що знаходилась під керуванням ОСОБА_16 та з міста вчинення злочину зникли, обернувши транспортний засіб на свою користь, спричинивши матеріальну шкоду громадянину Німеччини ОСОБА_14 .

За даним фактом у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000777 від 10.09.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. 10.09.2014 року о 1400 ОСОБА_8 був затриманий співробітниками СУ ГУМВСУ в Харківській області в порядку ст. 208 КПК України.

11.09.2014 року ОСОБА_8 повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суд м. Харкова від 12.09.2014 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі до 08.11.2014 року.

Постановою військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_17 від 30.10.2014 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 до трьох місяців до 11.12.2014 року.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий посилалась на необхідність отримання висновків судових експертиз; проведення слідчого експерименту за участі підозрюваних: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та потерпілих.; проведення одночасних допитів за участю потерпілих і підозрюваних, виконати вимог ст.ст. 290, 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України суд, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Про наявність такої підозри свідчить той факт, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 пересувались в автомобілі потерпілого ОСОБА_16 , після того, як до останнього було засновано фізичне насильство та його виштовхнули з автомобіля. Вказані обставини спростовують твердження апелянта про відсутність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Слідчим суддею обґрунтовано зазначено про продовження існування вказаних в судовій ухвалі ризиків, передбачений п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також необхідність врахування причин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, і вказано на необхідність проведення певного обсягу процесуальних дій, які зазначені у клопотанні слідчого та наведені вище, від чого залежать подальші процесуальні дії та рішення органу досудового розслідування.

За таких обставинах, з урахування того, що ОСОБА_8 не має постійного місця проживання в місцевості, де проводиться досудове розслідування, тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою є обґрунтованим, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції за доводами апеляції захисника ОСОБА_7 колегія суддів не находить.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2014 року про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.3 ст. 289 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0000777 від 10.09.2014 року залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді