Провадження № 1-кп/185/639/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000757, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Донецька, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.2, 358 ч.4 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
30.10.2014 року, більш точний час в ході судового слідства невстановлений, обвинувачена ОСОБА_4 , за попередньою змовою із особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, щодо незаконного заволодіння кредитними грошовими коштами, без мети їх повернення, спільно надали до відділення ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького № 153, - підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 та довідку про нарахування пенсії за віком №5078 від 24.10.2014 року, видану Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі, згідно якої обвинувачена ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, яка за період травень - жовтень 2014 року склала 19144.92 гривень, та в якій заздалегідь було зображення печатки круглої форми «Пенсійний фонд України», яке виготовлено за допомогою копіювально-розмножувальної техніки, а саме: струменевого принтера, - та цього ж дня у вказаному відділенні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», реалізуючи спільний злочинний намір особисто підписала від свого імені, надані їй представником відділення ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» документи, а саме: заяву договір №1100561-ХР від 30.10.2014 року, заяву-договір №1100561 від 30.10.2014 року та опитувальник фізичної особи, в яких були вказані завідомо неправдиві відомості про те, що обвинувачена ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , - начебто є пенсіонером та отримує дохід - пенсію, що не відповідає дійсності, так як фактично остання не є пенсіонером за віком та довідка про нарахування пенсії за віком Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі на ім`я обвинуваченої ОСОБА_4 не надавалася. На підставі вказаних документів, які були підробленими та містили завідомо неправдиву інформацію та на підставі неправдивих відомостей опитувальника фізичної особи, 30.10.2014 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №424629364 від 30.10.2014 року та відкрито кредитний ліміт в сумі 22660.14 гривень. В подальшому, цього ж дня, 30.10.2014 року за договором приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «ТАСКОМБАНК» обвинувачена ОСОБА_4 отримала кредитну картку від АТ «ТАСКОМБАНК», з лімітом 19100 гривень, з якої за допомогою банкомату зняла грошові кошти в сумі 19000 гривень та згідно з досягнутою раніше домовленістю передала їх особам, стосовно яких матеріали виділені в окреме провадження, при цьому за виконання дії отримала від останніх грошові кошти в сумі 2000 гривень, завдавши ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» матеріальну шкоду в розмірі 19000 гривень.
Крім цього, на початку липня 2014 року, більш точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено, обвинувачена ОСОБА_4 вступила в злочинну змову з невстановленими слідством особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, та від яких отримала підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 та довідку про нарахування пенсії за віком №5078 від 24.10.2014 року, видану Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі, згідно якої обвинувачена ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, яка за період травень - жовтень 2014 року склала 19144.92 гривень, та в якій заздалегідь було зображення печатки круглої форми «Пенсійний фонд України», яке виготовлено за допомогою копіювально-розмножувальної техніки, а саме - струменевого принтера. В подальшому, 30.10.2014 року, більш точного часу в ході судового слідства не встановлено, обвинувачена ОСОБА_4 , маючи умисел на використання підроблених документів з метою заволодіння кредитними грошовими коштами банку шахрайським шляхом, прийшла до відділення ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького № 153, де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підроблених документів, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що для отримання кредиту необхідною умовою є надання пенсійного посвідчення та довідки про нарахування пенсії за віком, достовірно знаючи про те, що отримане нею пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 та довідка про нарахування пенсії за віком №5078 від 24.10.2014 року, яка видана Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі, - є підробленими, надала вказані документи до відділення ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», на підставі яких було оформлено заяву-договір №1100561-ХР від 30.10.2014 року, заяву-договір №1100561 від 30.10.2014 року та опитувальник фізичної особи, де було вказано завідомо неправдиву інформацію про те, що обвинувачена ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та начебто є пенсіонером та отримує дохід - пенсію, що не відповідає дійсності, так як фактично остання не є пенсіонером за віком та довідка про нарахування пенсії за віком Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі на ім`я обвинуваченої ОСОБА_4 не надавалася. На підставі вказаних документів, які були підробленими та містили завідомо неправдиву інформацію, та на підставі неправдивих відомостей опитувальника фізичної особи, 30.10.2014 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №424629364 від 30.10.2014 року та відкрито кредитний ліміт в сумі 22660.14 гривень. В подальшому, цього ж дня, 30.10.2014 року, за договором приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «ТАСКОМБАНК» обвинувачена ОСОБА_4 отримала кредитну картку від АТ «ТАСКОМБАНК» з лімітом 19100 гривень, з якої за допомогою банкомату зняла грошові кошти в сумі 19000 гривень та згідно з досягнутою раніше домовленістю передала їх особам, стосовно яких матеріали виділені в окреме провадження, при цьому за виконання дії отримала від останніх грошові кошти в сумі 2000 гривень.
Допитана обвинувачена ОСОБА_4 вину за ст. 190 ч.2, ст. 358 ч.4 КК України визнала повністю і пояснила, що влітку 2014 року до неї додому приїхав її знайомий ОСОБА_5 зі своїм знайомим та запропонували оформити на неї кредит, за це пообіцяли сплатити їй частину грошей. Вона спочатку відмовилась, пізніше вони знову приїхали та запропонували за допомогою підроблених документів оформити кредит. В неї на той час склалось скрутне матеріальне становище, хворіла дитина, тому вона погодилась 30.10.2014 року вони разом з цими особами приїхали до м.Павлограда, там їх зустріла жінка на ім`я ОСОБА_6 , вона повернула її паспорт з проставленою новою реєстрацією в м.Павлограді Дніпропетровської області, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, пенсійне посвідчення та довідку про отриману пенсію, при цьому сповістила , що пенсійне посвідчення та довідка з Пенсійного Фонду є підробленими. Вони приїхали до банку, в якому вона оформила кредитний договір та отримала кредитну картку. ОСОБА_6 забрала в неї кредитку картку та зняла гроші, їй ці особи сплатили 2000 гривень. Будь-яких намірів повертати кредит в неї не було, про те, що надані документи для отримання кредиту були підроблені також їй було відомо. В скоєному щиро кається, просить суворо її не наказувати.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд провадження за його відсутності.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих її злочинів підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

До них відносяться: висновок експерта №35/04-208 від 24.04.2015 року /т.2 а.п.41-46/, висновок експерта №35/06-218 від 29.04.2015 року /т.2 а.п.116-119/, висновок експерта №3442/3443-15 від 18.08.2015 року /т.2 а.п.125-132/, речові докази /т.2 а.п.121/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_4 :

за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, віднесення одного з них до категорії злочинів невеликої тяжкості, іншого - до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка несудима, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченої, яка несудима, за місцем проживання характеризується посередньо, пом`якшуючих її покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізолювання від суспільства та призначає їй покарання в межах санкцій інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за її поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 була обрана у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Під час проведення досудового розслідування проводились криміналістичні експертизи, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області на проведення криміналістичних експертиз було витрачено 982.08 гривень /т.2 а.п.40, 115/, та акту здачі-приймання висновку судово-економічної експертизи Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 3072.00 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 4054.08 гривень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не був заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

-довідка Управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград та Павлоградському районі про нарахування пенсії за віком на ім`я ОСОБА_4 яка є підробленою та долучена до матеріалів провадження підлягає збереженню з матеріалами провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочинів, передбачених ст. 190 ч.2 КК України та ст.358 ч.4 КК України, і призначити покарання:

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки, поклавши на неї обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання - залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави вартість проведених криміналістичних експертиз експертами Дніпропетровського НДІСЕ Міністерства юстиції України та НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області у розмірі 4054.08 гривень.

Речові докази: довідку Управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград та Павлоградському районі про нарахування пенсії за віком на ім`я ОСОБА_4 яка є підробленою та долучена до матеріалів провадження зберігати з матеріалами провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1