справа №176/2301/15-к
провадження №1-кс/176/179/15
УХВАЛА
30 вересня 2015 р. Слідча суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , дослідивши клопотання слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_2 , погоджене зі старшим прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.12.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001532, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, про направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи,

В С Т А Н О В И Л А:

29.09.2015 року слідчий СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майор міліції ОСОБА_2 , звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням, погоджене зі старшим прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.12.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001532 про направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради для проведення стаціонарної психіатричної експертизи. Своє клопотання слідчий та прокурор мотивували тим, що ОСОБА_4 , 30.06.2015 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи з 04.09.2013 р. покарання в ЖВК-26, систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації ЖВК-26, на виховні заходи адміністрації ЖВК-26 не реагував, за що станом на 23.12.2014 р. до засудженого ОСОБА_4 адміністрацією ЖВК-26 застосовано 56 стягнень, з яких 7 стягнень у вигляді попереджень, 27 стягнень у вигляді доган, 10 стягнення у вигляді суворих доган, 10 стягнень у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору, 2 стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, з яких одне строком на 3 місяці - в період з 10.0! .2014 р. до 26.05.2014 р.

10.01.2014 р. за порушення засудженим ОСОБА_4 норм, які визначають порядок і умови відбування покарання в установах виконання покарань, що виразилося у намаганні 06.01.2014 р. засудженим ОСОБА_4 зробити отвір у стіні камери № 6 в бік камери № 7 ДІЗО ЖВК-26, на підставі постанови в.о. начальника ЖВК-26 майора, внутрішньої служби ОСОБА_5 від 10.01.2014 р. засуджений ОСОБА_4 переведений до приміщення камерного типу ЖВК-26 на строк 2 місяці, звідки звільнений 20.05.2014 р.

Згідно наказу начальника ЖВК-26 № 135 від 24.05.2014 р. засуджений ОСОБА_4 переведений для подальшого відбування покарання із відділення СПС № 7 до відділення СПС № 2 ЖВК-26.

27.05.2014 р. о 05 год. 15 хв. молодші інспектори відділу нагляду і безпеки ЖВК-26 прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_6 та молодший сержант внутрішньої служби ОСОБА_7 , перевіряючи наявність на закріпленій за відділенням СПС №2 ЖВК-26 території чергових, виявили відсутність на ній засудженого ОСОБА_4 , якого застали сплячим на своєму спальному місці в приміщеній відділення СПС №2 ЖВК-26. Розбудивши засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висунули останньому вимогу приступити до прибирання закріпленої за відділенням СПС №2 ЖВК-26 території згідно графіку чергувань, на що засуджений відповів категоричною відмовою.

Після цього ОСОБА_6 про вказаний факт сповістив начальника відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_8 , який 27.05.2014 р. приблизно о 05 год. 25 хв. прибув до приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26. в якому в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висунув засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до прибирання закріпленої за відділенням СПС № 2 ЖВК-26 - території згідно затвердженого графіку чергувань, показавши засудженому ОСОБА_4 вказаний графік, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 його обов`язки, передбачені ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питані, виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р., щодо дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання в установах виконання покарань, утримання в чистоті і порядку приміщень, виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи виконання покарань та знову висунув засудженому ОСОБА_4 вимогу приступити до прибирання закріпленої за відділенням СПС № 2 ЖВК-26 території, на що засуджений ОСОБА_4 знову відповів категоричною відмовою.

Після цього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 зміст ст. 391 КК України та попередив його про кримінальну відповідальність, передбачену вказаною статтею, однак засуджений ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 1. 2. З ч.З ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.п. 2.1, 2.2, 2.3. п.29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р., продовжуючи свої злочинні дії, ігноруючи законну вимогу начальника відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , знову умисно категорично відмовився прибирати закріплену за приміщенням відділення СПС № 2 ЖВК-26 територію, тобто умисно злісно не виконав законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26. хоча мав задовільний стан здоров`я, був одягнений за сезоном, забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, тобто міг виконати вищевказані законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26.

Крім того, 05.11.2014 р. о 06 год. 05 хв. молодші інспектори відділу нагляду і безпеки ЖВК-26 прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_11 та молодший сержант внутрішньої служби ОСОБА_7 , знаходячись на центральній алеї біля приміщення відділення СПС №2 ЖВК-26 та перевіряючи наявність засуджених вказаного відділення в строю з метою слідування до їдальні, встановили відсутність в строю засудженого ОСОБА_4 , який зі слів старшого днювального відділення СПС № 2 ЖВК-26 засудженого ОСОБА_12 знаходився в приміщенні відділення СПС № 2 ЖВК-26 на своєму спальному місці.

Після цього ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та засуджений ОСОБА_12 направилися до приміщення відділення СПС №2 ЖВК-26. в якому на своєму спальному місці знаходився засуджений ОСОБА_4 , якому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в присутності засудженого ОСОБА_12 висунули вимогу вийти зі спального приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього ОСОБА_11 про вказаний факт сповістив начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_10 , який 05.11.2014 р. приблизно о 06 год. 15 хв. прибув до приміщення відділення СПС № ЖВК-26., в якому в присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та засудженого ОСОБА_12 , висунув засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме вийти зі спального приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та засудженого ОСОБА_12 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 його обов`язки, передбачені ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департамент)' України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р.. щодо дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи виконання покарань та знову висунув ОСОБА_4 вимогу вийти зі спального приміщення відділення СПС №2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після нього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та засудженого ОСОБА_12 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 зміст ст. 391 КК України та попередив його про кримінальну відповідальність, передбачену вказаною статтею, однак засуджений ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 1, 3 ч. З ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.п. 2.1., 2.3 п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р., продовжуючи свої злочинні дії, ігноруючи законну вимогу начальника відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову умисно категорично відмовився вийти зі спального приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, тобто умисно злісно не виконав законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26, хоча мав задовільний стан здоров`я та був одягнений за сезоном, тобто міг виконати вищевказані законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, - злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Згідно медичної довідки комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2001 року з діагнозом «Розлад особистості та поведінки».

У зв`язку із зазначеним діагнозом, є підстави вважати, що ОСОБА_4 під час вчинення вище вказаного кримінального правопорушення був неосудному стані або обмежено осудному стані, або вчинив кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворів на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

06.08.2015 р. у кримінальному провадженні призначена психіатрична експертиза відносно підозрюваного ОСОБА_4 , виконання якої доручено експертам комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», розташованого по вул. Бехтерева, 1 в м. Дніпропетровську, у зв`язку з чим в заявленому клопотанні слідчий просить вирішити питання про направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення даної експертизи.

Слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить до висновку, що клопотання слідчого слід повернути без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2015 року слідчий вже звертався до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з аналогічним клопотанням про направлення ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.09.2015 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_2 про направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи відмовлено.

Підставою відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання слідчого є те, що в судовому засіданні не повною мірою доведена підозра у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що передбачене ст. 391 КК України. Тобто суд вбачав недоведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 у вигляді злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарання під час відбування покарання у виді позбавлення волі, яка виразилась у відмові вийти на роботу з прибирання території установи та який при цьому був переведений до приміщення камерного типу протягом року.

Крім того, на думку слідчого судді клопотання слідчого не відповідало вимогам ст. 184 КПК України, оскільки його копія з доданими матеріалами лишилась не вручена підозрюваному як потрібно за три години до початку судового розгляду, що підтверджується підписами на звороті клопотання. Належним чином протокол про відмову підозрюваного від підпису в отриманні копії клопотання з додатками, передача яких мала бути вчинена в певний час, в присутності понятих, не складався.

Підтверджуючі дані про отримання захисником підозрюваного зазначених копій клопотання з додатками протягом встановленого часу в матеріалах клопотання були відсутні.

З поданого повторно клопотання слідчого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 аналогічно відмовився від підпису в клопотанні. Зазначений факт посвідчено двома свідками: гр. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Проте, клопотання містить підпис лише одного свідка /чий підпис не зрозуміло/.

Із зазначеного факту відмови, не вбачається чи отримав підозрюваний клопотання з додатками, чи відмовився отримувати подані документи.

Не містять матеріали клопотання підтверджуючі документи про отримання захисником підозрюваного копії клопотання з додатками.

На зазначені обставини звертав увагу слідчий суддя при розгляді попереднього клопотання слідчого.

Слідчий повторно, допустивши аналогічні помилки, звернувсч до суду з клопотанням.

Для суду процесуальним законом встановлені межі розгляду клопотання, а обов`язок саме вручення копій клопотання з додатками особі, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу, не покладений, такий обов`язок покладений на слідчого та прокурора.

Ці обставини суттєво порушують право підозрюваного на захист та в свою чергу також не доводять достатність правових підстав та обґрунтованість примусового направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

У відповідності до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, у тому числі під час і на підставі законного арешту або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Враховуючи загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 КПК України, керуючись ст.ст. 193, 509 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_2 , погоджене зі старшим прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.12.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001532, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, про направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи повернути без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя