П О С Т А Н О В А

18 березня 2010 року Справа № 1-13/10 Провадження № 1-13/10

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Полотнянко Ю. П.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 по ст. 172 ч. 2КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що набувши статусу фізичної особи -підприємця, являючись особою, яка зобов'язана дотримуватись вимог законодавства про працю, здійснюючи підприємницьку діяльність в м. Бершадь по вул. Пархоменка в цеху по переробці сільськогосподарської продукції та в с. Поташня, Бершадського району в орендованому приміщенні сільського будинку культури с. Поташня реалізуючи товари, використовуючи працю найманих працівників, грубо порушив вимоги Конституції України, Кодексу законів про Працю України відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка, на час роботи у ПП Боровецького, мала на утриманні двох дітей віком до 14 років та ОСОБА_6, яка, на час роботи у 1111 ОСОБА_3, мала на утриманні двох дітей віком до 14 років, що виразилось у тому, що приватний підприємець ОСОБА_3 використовував працю найманих працівників без укладення з ними трудових договорів, а саме: ОСОБА_4 працював у ПП ОСОБА_3 на посаді слюсаря з березня 2007 року по 10 червня 2008 року без укладення трудового договору; ОСОБА_5 працювала у 1111 ОСОБА_3 на посаді продавця з жовтня 2006 року по січень 2007 року та у серпні-вересні 2007 року без укладення трудового договору; ОСОБА_6 працювала у 1111 ОСОБА_3 на посаді продавця у серпні-вересні 2007 року без укладення трудового договору; не провів належного прийняття на роботу та звільнення вказаних найманих працівників, не вів їх трудові книжки, виплачував заробітну плату нижчу від мінімальної заробітної плати, не сплачував податок з доходів найманих працівників, не проводив обов'язкових відрахувань із заробітної плати найманих працівників до фондів, в результаті чого найманим працівникам -ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не зараховано час роботи у ПП ОСОБА_3 до загального трудового стажу, чим порушено їх гарантоване ст. 43 Конституції України право на працю.

Підсудний ОСОБА_3 винним себе в скоєному не визнав, від дачі пояснень відмовився.

Під час судового слідства, з ініціативи суду виникло питання про повернення справи на додаткове розслідування у зв'язку з тим, що в ході досудового слідства допущена неповнота досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, зокрема обвинувачення ОСОБА_3 не конкретизовано ( в обвинувальному висновку конкретно не зазначено на скільки меншою була тривалість щотижневого безперервного відпочинку у працівників, наскільки

меншою була заробітна плата у зазначених осіб, яка сума відрахувань не поступила до фондів і яких, чому дані порушення відносяться до грубих порушень законодавства про працю).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від пояснень даних під час досудового слідства відмовились, пояснили, що ОСОБА_5 взагалі не працювала у 1111 ОСОБА_3 на посаді продавця з жовтня 2006 року по січень 2007 року та у серпні-вересні 2007 року, ОСОБА_6 також пояснила, що не працювала у ПП ОСОБА_3 на посаді продавця у серпні-вересні 2007 року, показання дані під час досудового слідства є неправильними, а правдиві ті, що вони дали в суді.

ОСОБА_6 причину зміни показань пояснити не може, стверджує, що правду говорить в суді, щодо попередження про кримінальну відповідальність під час досудового слідства то не пам'ятає, можливо протокол не читала.

ОСОБА_5 причину зміни показань пояснити не може, стверджує, що правду говорить в суді, такі показання дала під час досудового слідства так як була розгублена.

Фактично обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172 КК України ґрунтується на показаннях даних осіб, які згідно обвинувального висновку працювали в підсудного без укладення трудового договору та мають дітей віком до 14 років.

Вислухавши думку підсудного ОСОБА_3, думку прокурора, які рахують, що підстав для направлення справи на додаткове розслідування не має, та дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що в ході досудового слідства допущена неповнота досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні і яка перешкоджає та виключає можливість суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову, зокрема обвинувачення ОСОБА_3 не конкретизовано ( в обвинувальному висновку конкретно не зазначено на скільки меншою була тривалість щотижневого безперервного відпочинку у працівників, наскільки меншою була заробітна плата у зазначених осіб, яка сума відрахувань не поступила до фондів і яких, чому дані порушення відносяться до грубих порушень законодавства про працю).

Враховуючи вищенаведені недоліки слідства, які виключають можливість постановлення вироку чи постанови і які можуть бути усунуті тільки під час досудового слідства, то справа підлягає направленню на додаткове розслідування в ході якого необхідно конкретизувати обвинувачення, усунути вищенаведені недоліки та перевірити показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дати їм належну юридичну оцінку та виконати інші дії в яких виникне необхідність під час додаткового розслідування.

Керуючись ст. 281 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 по ст. 172 ч. 2 КК України направити прокурору Бершадського району для організації проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 на період проведення додаткового розслідування залишити попередню - підписку про невиїзд.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: Ю. П. Полотнянко