1-кп/381/113/15
381/1300/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«09» листопада 2015 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

№ 1 - КП /381/113/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000014 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Офірна Фастівського району Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого не офіційно, з середньою-спеціальною освітою, українця, громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК України не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника адвоката ОСОБА_10 , а також інших учасників судового провадження: потерпілої ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:
Протягом останніх років між ОСОБА_12 та його батьком ОСОБА_13 , які разом проживали в будинку по АДРЕСА_1 , існували добрі стосунки, які лише інколи супроводжувалися незначними побутовими сварками.

01.01.2015 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_12 , після святкування Нового 2015 року у своїх знайомих разом з батьком в обопільному стані алкогольного сп`яніння поверталися додому. Перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_12 , відчуваючи після раптово виниклої сварки зі своїм батьком ОСОБА_13 , який нецензурно лаявся на його адресу, розмахував палицею та погрожував вбивством, - раптово виниклу до нього неприязнь, вирішив шляхом фізичного впливу заподіяти шкоду його здоров`ю у вигляді нанесення йому саме таких тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння не спричинять загрозливі для життя явища, а тим більше смерті.

Продовжуючи свої злочинні насильницькі дії, усвідомлюючи при цьому їх суспільно небезпечний характер, не передбачаючи можливості настання найтяжчого похідного наслідку, хоча повинен був і міг його передбачити, ОСОБА_12 умисно наніс йому з прикладанням зусилля декілька ударів руками по голові та тулубу, внаслідок чого ОСОБА_13 кілька раз падав на землю, отримавши як від завданих ОСОБА_14 ударів, а також від травмуючої дії при падінні, поєднану травму голови і грудної клітки, з переломами лицевих кісток і кісток грудної клітки, крововиливами під оболонки, тканину і шлуночки головного мозку, праву плевральну порожнину, розвитком шоку і набряку набубнявіння головного мозку з його стисненням, що протягом однієї доби спричинило смерть потерпілого, а також спричинив і інші легкі тілесні ушкодження, які лише обтяжували його стан.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_15 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України за ознакою вбивства, вчиненого через необережність.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_12 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 01.01.2015 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку АДРЕСА_1 , де саме на побутовому підґрунті посварився зі своїм батьком ОСОБА_13 , який нецензурно лаявся на його адресу, розмахував палицею та погрожував вбивством. Відчуваючи після цього раптово виниклу до нього неприязнь, він вирішив нанести йому кілька ударів, які спричинять щонайбільше синці. При цьому він усвідомлював, що такі дії є суспільно небезпечними. Не передбачаючи можливості настання будь якого іншого наслідку після завдання ударів, хоча, як він зараз розуміє, міг його передбачити, він умисно наніс йому, з прикладанням зусилля, декілька ударів руками по голові та тулубу, внаслідок чого ОСОБА_13 декілька раз падав на землю, а потім на наступний день помер в лікарні, що було для нього несподіванкою, оскільки вони перебували з батьком в добрих стосунках і такий випадок стався вперше.

Крім власних показань обвинуваченого ОСОБА_15 , його вина у вбивстві через необережність, підтверджується також і іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитана судом потерпіла ОСОБА_11 донька загиблого, повідомила у суді фактичні дані про те, що свідком злочину вона не була, але обвинувачений ОСОБА_12 є її старшим братом, який з літа 2013 року проживав разом з їхнім батьком у його власному будинку. 02.01.2015 року з телефонної розмови з ОСОБА_16 вона дізналася, що ОСОБА_12 разом з батьком напередодні були у неї в гостях і те, що її батько побитий. Дізнавшись про це вона приїхала до будинку батька, де побачила, що той був побитий і відразу викликала карету швидкої допомоги. При цьому ОСОБА_12 дуже нервував, постійно ходив по подвір`ю та заходив до будинку подивитись як себе почуває батько. Після приїзду лікарів її батька було госпіталізовано до лікарні у місті Фастові, при цьому до лікарні вона не поїхала, а поїхав лише ОСОБА_17 . Про смерть свого батька вона дізналась пізніше з телефонної розмови від сестри. До того ж, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 повністю погодилась зі зміненим прокурором обвинуваченням, ніяких претензій до ОСОБА_15 вона не має.

Допитаний судом свідок ОСОБА_18 пояснив, що 01.01.2015 року він, його дружина - ОСОБА_16 , їх спільні знайомі ОСОБА_12 , його батько ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , перебуваючи в його дачному будинку по АДРЕСА_1 , разом святкували свято Нового 2015 року, при цьому вживали алкогольні напої. Також свідок наполягав, що ніяких конфліктів між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в цей час не виникало, а навпаки ОСОБА_12 постійно говорив своєму батькові, що б той багато не пив та йшов додому. Також він бачив, як потерпілий ОСОБА_13 вже перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в його будинку, упав на обігрівач, а також декілька раз падав на сходах, при цьому ніяких видимих тілесних ушкоджень на ньому не було. Пізніше, вже після того, як ОСОБА_12 пішов з батьком додому, він чув як той казав, щоб він вставав. У цей же час він чув звуки, дуже схожі на удари. Згодом, він разом з дружиною та ОСОБА_19 на автомобілі поїхали шукати ОСОБА_15 з батьком, яких побачили на дорозі по вулиці Грисюка. При цьому батько лежав на узбіччі, а ОСОБА_17 сидів біля нього. Після чого він відвіз їх обох до них додому, де побачив, що у ОСОБА_13 мали місце на обличчі тілесні ушкодження, але при яких обставинах він їх отримав йому не відомо.

Допитана судом свідок ОСОБА_16 у свою чергу також підтвердила ті фактичні данні, що 01.01.2015 року, у будинку по АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_19 вживали алкогольні напої. При цьому між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ніяких конфліктів не було, а навпаки ОСОБА_17 дуже переживав за свого батька, оскільки той був в стані алкогольного сп`яніння. Також пояснила, що не бачила особисто, як ОСОБА_12 бив свого батька, але бачила на тому кров. При цьому їй добре відомо, що між обвинуваченим та потерпілим існували добрі стосунки, ОСОБА_12 завжди піклувався про батька та його оберігав.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні також пояснювала ті данні, що 01.01.2015 року разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та її чоловіком - ОСОБА_18 разом вживали алкогольні напої у будинку останніх по АДРЕСА_1 . При цьому вона не бачила, як ОСОБА_12 бив свого батька. Наполягала на тому, що ніяких конфліктів між ними в цей день не було, а навпаки ОСОБА_12 переживав за свого батька, оскільки той був в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Аналогічні за змістом показання надали свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 під час проведення з ними слідчих експериментів на стадії досудового слідства (а.к.п. 96-98, 99-101, 102-104).

З дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2015 року, вбачається, що під час проведення зазначеної слідчої дії ОСОБА_12 підтверджував, що 01.01.2015 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку АДРЕСА_1 , посварився зі своїм батьком ОСОБА_13 , який нецензурно лаявся на його адресу, розмахував палицею та погрожував вбивством. Після чого він наніс ОСОБА_13 декілька ударів руками по голові та тулубу, внаслідок чого той декілька раз падав на землю (а.к.п. 92-95).

Об`єктивність складання зазначеного протоколу та відображення порядку проведення цієї процесуальної дії, повною мірою підтвердили допитані кожний окремо судом свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , яких було залучено в якості понятих, які також наголошували на тому, що під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_12 підтверджував факт нанесення батьку ударів руками по голові та тулубу, внаслідок чого той кілька раз падав на землю.

Згідно з даними, які містить досліджений в судовому засіданні протокол огляду місця події від 02.01.2015 року, навпроти будинку АДРЕСА_1 , на краю проїзної частини, а саме на траві, були виявлені плями бурого кольору схожі на кров. Також там виявлено металеву палицю, яка була зламана на дві частини. Під час огляду були вилучені зразки ґрунту, зразки трави, дві частини металевої палиці, які визнані речовими доказами (а.к.п. 11-18, 162).

Згідно з даними, які містить досліджений в судовому засіданні протокол огляду місця події від 02.01.2015 року, у будинку АДРЕСА_2 , де проживав загиблий ОСОБА_13 , на деяких речах були виявлені плями бурого кольору схожі на кров. Одночасно слідчим було вилучено куртку, чоботи, сорочку, штани, зрізи нігтів, змиви з рук ОСОБА_15 , які визнані речовими доказами (а.к.п. 162), а також забруднену подушку та пакунок з подрібненою речовиною зеленого кольору (а.к.п. 20-33).

Згідно з досліджених судом даних, що містять висновки судово-медичного експерта-іммунолога № 14 від 28.01.2015 року, № 23 від 09.02.2015 року, № 22 від 31.01.2015 року, № 24 від 04.02.2015 року та № 13 від 23.01.2015 року, кров загиблого ОСОБА_13 містить антиген Н, відноситься до групи О з ізогемаглютинами анти А і анти - В. Сліди крові вказаної групи, яка могла належати ОСОБА_13 були виявлені на вилучених зразках ґрунту та трави, а також на штанях та чоботах, куртці та сорочці, що належать обвинуваченому ОСОБА_22 (а.к.п. 145-146,147-148,149-150,151-152,153).

Як видно з досліджених в судовому засіданні висновків судово-медичного експерта № 1 від 23.02.2015 року та додаткового висновку № 9/1д від 10.03.2015 року, на тілі ОСОБА_13 були виявлені прижиттєві, завдані в один проміжок часу, тілесні ушкодження, що виникли близько 6-24 годин до настання смерті, враховуючи їх локалізацію і особливості, могли виникнути в наслідок ударів руками чи ногами людини і не могли виникнути в результаті падіння на грунт з висоти власного зросту (з положення стоячи) і не виключається можливість виникнення частини крововиливів або саден і синців, а також саден на верхній кінцівці при вказаному варіанті падіння. До того ж, не виключається можливість, що виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_13 ушкодження, або частина з них, враховуючи їх частину та морфологічні особливості, могли виникнути при падінні на східцях, неодноразового падіння з положення стоячи на тверду поверхню, в тому числі і виступаючу та внаслідок прискорення при поштовху, ударів руками по голові, однак зазначено, що мала місце більша кількість травмуючих дій, а також такі ушкодження, як двобічний перелом нижньої щелепи, які як правило виникають при ударній дії кулаком (ліктем) руки чи ноги. Смерть ОСОБА_13 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння (в крові 0,91 проміле етилового спирту) настала в результаті поєднаної травми голови і грудної клітки, з переломами лицевих кісток і кісток грудної клітки, крововиливами під оболонки, тканину і шлуночки головного мозку, праву плевральну порожнину, розвитком шоку і набряку набубнявіння головного мозку з його стисненням (а.к.п 138-140,142-144).

Дослідженим судом висновком амбулаторної комісійної судово - психіатричної експертизи № 36 від 20.02.15 року, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 під час скоєння інкримінованих йому дій, а також і на даний час, на психічні захворювання не страждав і не страждає. Тому він міг під час скоєння інкримінованих йому дій і може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_12 не потребує, за свої психічним станом не становить суспільної небезпеки, на наркоманію та хронічний алкоголізм не страждає та не потребує лікування від цих захворювань (а.к.п. 160-161).

Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали показання потерпілої, свідків, вказані і встановлені протоколами оглядів місць події, висновками експертів, речовими доказами та іншими документами фактичні обставини кримінального провадження.

З огляду на це визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_15 підтверджені наведеними вище доказами, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а тому суд визнає показання обвинуваченого щирими і поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення про його винуватість.

Отже, суд визнає показання обвинуваченого ОСОБА_15 , потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , всі наведені вище протоколи слідчих дій з додатками, речові докази, висновки експертів та інші документи, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить прояв ОСОБА_14 злочинної недбалості за обставин заподіяння смерті власному батьку.

Окремо досліджуючи на виконання вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 91 КПК України обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд встановив таке.

Допитані кожний окремо в судовому засіданні свідки захисту ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 односельці ОСОБА_15 , охарактеризували останнього виключно з позитивної сторони як працьовитого, турботливого і чуйного сина для загиблого, за яким ніколи не помічали проявів агресії.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_15 , суд визнає його щире каяття, а також те, що потерпіла не мала до нього претензій матеріального та морального характеру.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_15 , суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_22 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості та необережним, дані про особу винного, який: раніше притягувався до кримінальної відповідальності, і протягом тривалого строку злочини не вчиняв, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, займається суспільно корисною працею.

При цьому суд не враховує як належні данні негативну характеристику з місця проживання ОСОБА_15 , оскільки висновок про таке обумовлений лише тим, що ОСОБА_12 не має постійної роботи, не одружений та проживає з батьком, що до того ж спростовується показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які суд визнав достовірними.

Суд також приймає до уваги строк перебування обвинуваченого під вартою (майже десять місяців), а також причини, які сприяли вчиненню ним злочину, а саме конфліктний характер поведінки самого потерпілого.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_22 покарання у виді позбавлення волі в максимальній межі санкції ч. 1 ст. 119 КК України, як виняток застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Враховуючи призначене судом ОСОБА_22 покарання, яке не є реальним, раніше обраний щодо нього запобіжний захід належить скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 331, 338, 368, 373, 374, 376, 377, 395, 532 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Призначити ОСОБА_26 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_22 обчислювати з дня постановлення вироку.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- зразки ґрунту, зразки трави, дві частини металевої палиці, куртку, чоботи, сорочку, штани, зрізи нігтів, змиви з рук ОСОБА_9 , які зберігаються в камері схову речових доказів Фастівського МВ ГУ УМВС України в Київській області (а.к.п. 162) знищити.

Обраний ОСОБА_22 запобіжний захід особисте зобов`язання скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: ОСОБА_27 БОНЧЕВ