Апеляційний суд Житомирської області
Справа №426/2010 Головуючий у 1-й інст. Головня
Категорія ст. 187 ч.3 КК України Доповідач Михайловський В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Романова О.В.

суддів: Михайловського В.І., Шеніна П.О.

з участю прокурора Глазунова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 26 березня 2010 року,

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком

ОСОБА_2,

5 березня1990 року народження, уродженець і мешканець смт.Довбиш Баранівського району Житомирської області, вул.Львівська,18, громадянин України, не судимий згідно вимог ст.89 КК України,

засуджений за ст.187 ч.3 КК України на 7 (сім) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин України, судимий: вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 14.08.2006 року за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки; направлений для відбуття покарання у місця позбавлення волі 13.03.2008 року, після чого 28.10 2009 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 23 дні

засуджений за ст.187 ч.3 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.

Відповідно до ст.71 КК України шляхом приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Баранівського районного суду від 14.08.2006 року остаточно призначено ОСОБА_1 покарання 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишено обом засудженим попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 20 копійок.

Стягнуто: з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1500 гривень, з ОСОБА_1 500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області витрати за проведення експертиз у розмірі: по 262 гривні 92 копійки з кожного.

Строк покарання засудженим рахується з 16 листопада 2009 року.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Згідно змісту вироку суду, 15 листопада 2009 року близько 18ї години ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1 у смт.Довбиші Баранівського району Житомирської області у стані алкогольного спяніння проникли через вхідні двері в будинок ОСОБА_4 по вул.Лесі Українки, 17, напали на потерпілу ОСОБА_4, застосувавши насильство небезпечне для життя та здоровя потерпілої, душили за горло, наносили удари по голові, висловлюючи погрози вбивства та заволоділи відкрито її майном, а саме грішми у сумі 10 гривень 73 коп., продуктами харчування вартістю 71 гривня 30 копійок, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 82 гривні 03 копійки.

У цей же день, о 19 годині 20 хвилин у смт.Довбиші Баранівського району Житомирської області ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1, у стані алкогольного спяніння, з метою заволодіння чужим майном проникли через вхідні двері в будинок ОСОБА_3 по вул. Кірова, 39 напали на потерпілу ОСОБА_3, кидаючи її на підлогу, душили, висловлюючи погрози вбивством, та відкрито заволоділи її майном: грішми у сумі 6 гривень, мобільним телефоном 163 гривні, продуктами харчування 117 грн. 20 коп., заподіявши матеріальну шкоду потерпілій у розмірі 286 грн. 20 коп.

В апеляції ОСОБА_1 просить змінити вирок суду від 26 березня 2010 р., перекваліфікувавши його дії з ст.187 ч.3 на ст.186 ч.3 КК України та зменшити призначене йому покарання до мінімальної межі.

В обгрунтування апеляції засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що потерпіла ОСОБА_4 його оговорила, він її не бив, є розбіжності в її показах.

На думку апелянта, співвучасник злочину ОСОБА_2 обмовив його, оскільки на витягнутому з будинку склі та рамі не було зафіксовано його відбитків пальців (ОСОБА_1А.), а свідок ОСОБА_5 також показала, що знає від потерпілої ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 її не бив, не погрожував та не душив.

Потерпіла ОСОБА_6 надала заперечення на апеляцію засудженого ОСОБА_1, в яких просить вирок залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого ОСОБА_1, обговоривши її доводи та вивчивши справу, суд вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Вина засудженого ОСОБА_1 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоровя осіб, які зазнали нападу, з погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 доведена зібраними та дослідженими у суді доказами: показами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7, свідка ОСОБА_5, протоколами: відтворення обстановки та обставин подій, огляду місця події, висновком судово-медичної експертизи щодо спричинених потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Дії засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.187 ч.3 КК України кваліфіковані правильно.

Апеляційний суд не погоджується з посиланнями засудженого ОСОБА_1 на ті обставини, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4, а співучасник злочину ОСОБА_2 обмовив його у вчиненні злочину. Зазначене спростовується зібраними та дослідженими у суді першої інстанції доказами: показами потерпілих, свідків, а також і показами самих ОСОБА_1 і ОСОБА_2, допитаних під час досудового слідства.

Відсутність відбитків пальців на склі вікна у даному випадку не може беззаперечно вказувати на його не причетність до вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_4

Покарання засудженому призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України, врахуванням даних щодо характеристики особи засудженого та обставин, передбачених ст.ст.66,67 КК України.

Так, ОСОБА_1 вчинив особливо тяжкий злочин у стані алкогольного спяніння, фактично не відбувши покарання за попередній, тяжкий і корисливий злочин.

З урахуванням наведених даних та обставин суд першої інстанції обгрунтовано призначив засудженому ОСОБА_1А .покарання у межах санкції ст.187 ч.3 КК України, правомірно застосувавши й вимоги ст.71 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни вироку Баранівського районного суду Житомирської області від 26 березня 2010 року, перекваліфікації протиправних дій ОСОБА_1 та помякшення визначеного йому покарання.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 26 березня 2010 року щодо нього без зміни.

Судді: