АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001505 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м.Чернівці ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.10.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки ОСОБА_6 не має права виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повинен повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його тримання під вартою з 16 по 19 травня 2015 року.

Крім того, цим же вироком також визнано винними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 солідарно на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1411,74 грн.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду, 16 травня 2015 р., приблизно о 03.30 год. обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 за попередньою змовою підійшли до магазину «Гречка» по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_12 і пошкодили дверні ролети та вхідні двері, відійшли від магазину. Пересвідчившись в тому, що їхні дії ніким не помічені, обвинувачені підійшли до магазину. Обвинувачений ОСОБА_10 залишився стояти на вулиці з метою попередження про можливу появу власника чи перехожих, а обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_6 проникли в приміщення магазину, звідки таємно

Кримінальне провадження №11-кп/794/357/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_13
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_1
викрали кошти в сумі 2200 грн. та ноутбук марки «Lenovo G 50-30», вартістю 5598,06 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 7798,06 грн.

Після чого обвинувачені з місця вчинення злочину пішли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

На вказаний вирок суду подано апеляційну скаргу старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м.Чернівці ОСОБА_9 , яка в своїй апеляції просить суд вирок в частині призначення покарання ОСОБА_6 скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також необґрунтованим застосуванням щодо нього положень ст.75 КК України та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі. Вирок відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не оскаржувався.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що районний суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням належним чином не врахував, що останній раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, за вчинення яких він двічі звільнявся від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, продовжив злочинну діяльність.

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили залишити подану апеляцію без задоволення, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому ОСОБА_6 можливість виступити з останнім словом, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляції та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб та з проникненням в інше приміщення повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і їм дана вірна юридична оцінка.

Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі порушується питання про скасування вироку та ухвалення нового, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а обвинувачений ОСОБА_6 , апеляційну скаргу не подавав, колегія суддів керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ст.404 КПК України не наводить доводи на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні поставленого йому у вину кримінального правопорушення та правильності його кваліфікації.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Однак дані вимоги закону районним судом було дотримано не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 хоч і вчинив кримінальне правопорушення, яке є умисним, закінченим, корисливим, тяжким, однак в результаті його вчинення будь-яких негативних наслідків не настало, оскільки обвинуваченими було повернуто потерпілому викрадені речі, тобто відшкодовано збитки, про що потерпілий в суді заявив, що будь-яких матеріальних претензій до обвинувачених не має. ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, на диспансерному обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, ОСОБА_6 виховує батько без матері, у нього є рідна сестра інвалід, під час навчання у школі брав активну участь в спортивну житті закладу і досягав певних результатів, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, а також не порушував умов обраного йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. В провадженні відсутні будь-які обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 .

У зв`язку із вищенаведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахувавши всі обставини справи, зокрема і ті, на які посилається прокурор в своїй апеляції, а також вимоги ч.1 ст.75 КК України, обґрунтовано прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання.

В той же час, на думку колегії суддів, районним судом було невірно визначено ОСОБА_6 тривалість іспитового строку, який становить лише 1 рік 6 місяців.

Так, судом першої інстанції, при визначенні тривалості іспитового строку не в повній мірі було враховано обставини вчинення злочину обвинуваченим, що його було скоєно за попередньою змовою групою осіб та з проникненням в інше приміщення, а також те, що ОСОБА_6 раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, а тому на думку колегії суддів, іспитовий строк тривалістю в 1 рік 6 місяців не є достатнім проміжком часу, який необхідний для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення без реального відбування основного покарання, у зв`язку із чим вирок районного суду в цій частині підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м.Чернівці ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.10.2015 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3