Провадження № 1-кп/127/1214/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2015 р. за № 0005081 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

02.08.2015 р. біля 02.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в гаражному приміщенні, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , помітив ноутбук марки «Асус», який належить ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємно викрадення чужого майна з корисливих спонукань. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 таємно, шляхом вільного доступу викрав ноутбук марки «Асус» вартістю згідно з висновком експерта № 1418/15-21 від 06.08.2015 р. 4896,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 4896,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так, напередодні вчинення крадіжки вони сиділи в нього вдома, потім пішли до товаришів. Він з гаража хотів забрати знайомого, але того в гаражі не виявилось, тому він взяв ноутбук і здав його до ломбарду. На час вчинення крадіжки йому було відомо, кому належить ноутбук.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що про обставини крадіжки йому не відомо, зникнення ноутбука він виявив на наступний день. На даний час викрадений ноутбук йому повернуто. З обвинуваченим він знайомий.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку сторін кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 26 та ч. 3 ст. 349 КПК України суд вирішує лише ті питання, які винесені сторонами кримінального провадження на розгляд суду і вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт викрадення обвинуваченим ноутбука потерпілого, що підтверджується його чіткими та послідовними показаннями з цього приводу. Також суд враховує, що умисел у обвинуваченого на викрадення майна потерпілого виник саме за час його перебування у гаражному приміщенні, де він помітив ноутбук, належний потерпілому.

Таким чином, враховуючи роз`яснення, надані в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику в справах про злочини проти власності», правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 15.11.2012 р. у справі № 5-15кс12, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують її покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаявся. Також суд приймає до уваги, що під час досудового розслідування викрадений у потерпілого ноутбук останньому було повернуто.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілого щодо виду та міри покарання для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, що перебувають на зберіганні у представника потерпілого, підлягають залишенню останньому.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ: ноутбук, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити останньому.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 492 (чотириста дев`яносто дві) грн. вартості проведення товарознавчого дослідження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: