В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 569/6464/15-к

року дві тисячі п`ятнадцятого місяця жовтня дня двадцять другого м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному кримінальне провадження № 0000279 від 16 січня 2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Селець Дубровицького району, громадянина України, українця, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Рівненського міського суду від 09.02.2006 року за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.

- вироком Рівненського міського суду від 07.06.2006 року за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- вироком Рівненського міського суду від 18.06.2010 року за ч.3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

- вироком Рівненського міського суду від 06 березня 2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2015 року ОСОБА_6 близько 21 год. 00 хв., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, за попередньою змовою, з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, представившись працівниками міліції, перебуваючи в м.Рівне на вул. Соборна, поблизу будинку № 177 а, відкрито викрав мобільний телефон марки « Fly IQ4404», вартістю, згідно висновку експерта № 190 від 27.03.2015 року 1125, 26 грн., що належав ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та визнає ОСОБА_6 винним у вчиненні вказаного злочину.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні по пред`явленому обвинуваченню винним себе не визнав.

Суду показав, що 08 січня 2015 року близько 21 години він перебував по вул. Соборній в м.Рівне, поблизу моста через р. Устя, зі сторони нічного клубу « Лагуна». Поблизу будинків, біля мосту, побачив чоловіка, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, який в руках тримав мобільний телефон. Після чого, попросив вказаного чоловіка дати йому телефон подзвонити, останній погодився і дав телефон марки « Fly IQ4404», він відійшов на декілька метрів, зробив дзвінок та повернув чехол без телефону. Потерпілий положив чехол в кишеню і пішов, він пішов в сторону Театральної площі. По дорозі зустрів знайомого ОСОБА_8 , якого попросив закласти вказаний телефон у ломбард, на що останній погодився і заклав вказаний телефон в ломбард « Скарбниця» за 500 грн, гроші ОСОБА_9 віддав йому, а він в свою чергу дав 50 грн. за послуги. Стверджував, що був сам.

Таким чином, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив факту заволодіння майном ОСОБА_5 , зазначив час та місце, однак вказав, що він вчинив по відношенню до нього шахрайство , а не грабіж, оскільки не чинив на нього ніякого тиску та насильницьких дій, тому просить його дії перекваліфікувати з ч.2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 190 КК України.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винність у вчиненні інкримінованого злочину за ч.2 ст. 186 КК України повністю доведена доказами, безпосередньо дослідженими судом при розгляді даної справи.
Допитаний судом потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 08 січня 2015 року близько 21 години, він повертався із клубу « Лагуна» додому, поблизу вул. Соборна, 181 в м.Рівне, він підходив до моста через р. Устя. До нього підійшли двоє невідомих та представились працівниками міліції, жодних документів не показували. Вони взяли його під руки. Один стояв попереду - це був ОСОБА_10 , інша особа стояла ззаду. Підняли його руки догори та почали обшукувати. ОСОБА_6 у внутрішньому кармані нащупав мобільний телефон, якого дістав та сказав, що віддасть коли перевірить ІМЕІ на факт можливої крадіжки. Коли він намагався застебнути куртку, вказані особи зникли разом з телефоном. В судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_6 був не сам, а ще з однією особою, він, злякався, а тому не встиг навіть зреагувати на дії ОСОБА_6 , який почав його обшукувати та мобільний телефон марки «« Fly IQ4404» вибув з його володіння проти його волі. В подальшому він звернувся до міліції із заявою про заволодіння його телефоном.

Такі показання потерпілого ОСОБА_5 спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він був сам, та, що вказаним телефоном заволодів, попросивши зателефонувати та в подальшому не повернувши телефон.
Суд оцінює як належний та допустимий доказ у справі показання потерпілого ОСОБА_5 , дані ним під час судового розгляду, з огляду на наступне, допитавши потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні, суд, забезпечив право ОСОБА_6 на справедливий судовий розгляд, передбачений ст. 6 Конвенції, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Таким чином, судом було дотримано права сторони захисту, що передбачають забезпечення підсудному можливості висловити свої заперечення стосовно показань потерпілого.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 08.01.2015 року відкрито заволоділа його майном ( а.с.31-32 матеріалів кримінального провадження)

З дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події від 31.03.2015 року слідує, що потерпілий ОСОБА_5 , в присутності понятих показав на місці протиправні дії, що були вчинені по відношенню до нього ОСОБА_6 з іншою особою. Підтвердив, час та спосіб вчиненого по відношенню до нього злочину, показав на місці, де перебували особи, які заволоділи його майном, як тримали його за руки та проводили обшук. Тобто на місці підтвердив повністю дані ним показання.

За таких підстав, не заслуговують на увагу суду показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він при вчиненні злочину був сам і, що жодного грабежу не вчиняв, а потерпілий добровільно дав йому телефон.

Показання потерпілого ОСОБА_5 , які він дав під час безпосереднього допиту в судовому засіданні, викладені ним в неодноразових показаннях даних під час досудового слідства і є послідовними та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак, суд оцінює їх як достовірні, належні та допустимі докази у справі.(а.с. 9-10, 34-40,55-57 матеріалів кримінального провадження )

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 дав показання, що 08 січня 2015 року, точного часу не пам`ятає, він перебував неподалік Театральної площі, що в м.Рівне, до нього підійшов знайомий ОСОБА_6 , який попросив здати в ломбард « Скарбниця» мобільний телефон « Fly IQ4404», пояснивши, що сам не може його здати, оскільки у нього немає документів. Він погодився йому допомогти, заніс телефон у ломбард, за що отримав 500 грн., які передав ОСОБА_6 .

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 дав показання, що в січні 2015 року, вирішив придбати мобільний телефон, у зв`язку з чим, зайшов до ломбарду « Скарбниця», де придбав телефон марки « Fly IQ4404» за 860 грн. Приблизно через місяць після цього, до нього зателефонували, представились працівниками міліції та повідомили, що необхідно з`явитись до Рівненського МВ УМВС. Він не зміг з`явитись, тому працівники міліції самі під`їхали і сказали, що вказаний телефон було викрадено, він розповів, що придбав його в ломбарді «Скарбниця»

Такі показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підтверджують ту обставину, що ОСОБА_6 розпорядився телефоном марки « Fly IQ4404», який належить ОСОБА_5 та яким він незаконно заволодів.

Допитана судом свідок ОСОБА_12 дала суду показання, що перебуває з ОСОБА_6 у цивільному шлюбі, на даний час вагітна, біологічним батьком дитини є ОСОБА_6 просила врахувати вказані обставини при призначенні покарання.

Дослідженим з ЄРДР витягом №0000279 від 16.01.2015 року, підтверджується час, місце, спосіб заволодіння майном ОСОБА_5 ( а.с.2 кримінального провадження).

З дослідженого в судовому засіданні протоколу заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Рівненського МВ УМВС із заявою щодо незаконного заволодіння його майном ( а.с.7 матеріалів кримінального провадження).

З довідки ломбарду « Скарбниця» слідує, що ОСОБА_8 заклав телефон марки « Fly IQ4404», що належав ОСОБА_5 , який в подальшому було реалізовано ( а.с. 15 матеріалів кримінального провадження)

З оголошеного та оціненого висновку експерта № 190 від 27.03.2015 року слідує, що залишкова вартість мобільного телефону марки « Fly IQ4404» становить 1125 грн. 26 коп ( а.с. 25-29 кримінального провадження)

Оцінюючи досліджені в справі і викладені в цьому вироку докази, в результаті їх всебічного, повного і об`єктивного дослідження, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо відсутності в його діях складу злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України судом відхиляються і спростовані в ході судового розгляду.

Оцінюючи досліджені докази в сукупності та дії обвинуваченого, суд визнає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою, з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, заволодів мобільним телефоном « Fly IQ4404» потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином, для ОСОБА_6 було очевидним, що він в присутності потерпілого відкрито заволодів його мобільним телефоном з метою його привласнення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» грабіж потрібно вважати закінчених з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпорядитись чи користуватись ним.

З показань допитаного судом потерпілого, допитаних свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , щодо обставин вчинення грабежу ОСОБА_6 , а також з досліджених в судовому засіданні висновку експерта, протоколів слідує, що дії обвинуваченого були спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 вилучив майно належне ОСОБА_5 та реально розпорядився ним.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні щодо обставин події суд оцінює критично і вважає, що вони дані з метою пом`якшення покарання.
Суд відхиляє клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 190 КК України з огляду на таке.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року « Про судову практику у справах про злочини проти власності» відповідно до статті 190 КК шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою(недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або
права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
Слід мати на увазі, що коли потерпіла особа через вік, фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними, передачу нею майна чи права на нього не можна
вважати добровільною.
Якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.
В судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що обман, а саме, представлення ОСОБА_6 працівником міліції, був способом отримання доступу до майна і передача майна не відбулась добровільно, оскільки потерпілий ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння та не міг правильно оцінювати і розуміти зміст і характер своїх дій, а відтак склад шахрайства в діях ОСОБА_6 відсутній і в судовому засіданні є доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України.
Крім того, суд оцінює показання обвинувачення ОСОБА_6 в тій частині, що під час вчинення злочину він був сам критично, як такі, що дані з метою пом`якшення покарання, оскільки потерпілий, як під час досудового слідства так і в суді ствердив, що при вчиненні злочину ОСОБА_6 діяв не сам, а ще з однією особою, яка стояла ззаду потерпілого та тримала його за руки.
При визначенні кваліфікуючої ознаки як попередня змова групою осіб, суд враховує положення п. 24 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, про те, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

Речові докази по справі : мобільний телефон « Fly IQ4404 - у відповідності до ст. 100 КПК України підлягає поверненню власнику ОСОБА_5 ( а.с 30 крим. провадження )
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з довідки про витрати на проведення судової експертизи, вартість експертизи становить 245 грн. 51 коп.( а.с. 23 матеріалів кримінального провадження) Дані процесуальні витрати по кримінальному провадженню необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 суд бере до уваги, що він раніше судимий (а.с.63, 64 матеріалів крим.провадждення), характеризується за місцем проживання позитивно ( а.с. 68 крим. провадження ) не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря- психіатра ( а.с. 66,67 матеріалів кримінального провадження).
Судом встановлено, що ОСОБА_6 проживає у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_13 , яка на даний час вагітна.
Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в якій зазначено, що ч.2 ст.75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства та призначення йому покарання в межах санкції статті.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Рівненського міського суду від 06.03.2014 року, призначити ОСОБА_14 остаточне покарання у виді чотирьох років п`яти місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 особисте зобов`язання змінити на тримання під вартою.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_6 під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 22 жовтня 2015 року.

Речові докази у справі - мобільний телефон марки « Fly IQ4404 - повернути власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 245 ( двісті сорок п`ять ) грн. 52 ( п`ятдесят дві) коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30- ти діб з моменту його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1