Справа № 1/2207/123/11
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2011 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Матвійця Я.С.

при секретарі Самборській Л.А.

за участю: прокурора Каруна В.П.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобовязаного, пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, маючи спеціальне звання майора міліції, будучи згідно зі ст. І закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів, ст. ст. 1, 16 Закону України Про міліціюпрацівником правоохоронного органу і службовою особою, яка займає відповідальне становище начальником сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ізяславського РВ УМВС в Хмельницькій області (СГІРФО Ізяславського РВ УМВС), у квітні - травні 2011 року вчинив злочин.

Відповідно до функціональних обов'язків, затверджених заступником начальника Ізяславського РВ УМВСУ в обов'язки ОСОБА_2 входило зокрема, проводити прийом громадян і посадових осіб з питань реєстрації та зняття з реєстраційного обліку громадян, відповідати за документування громадян району паспортами громадянина України, здійснювати керівництво роботою сектору. Забезпечувати і нести відповідальність за виконання працівниками сектору нормативних документів регламентуючих діяльність паспортної служби, здійснювати контроль за додержанням працівниками сектору службової дисципліни, виконання ними розпорядку дня, а також відповідати за організацію роботи та здійснення контролю за станом дотримання законності, дисципліни, заходів щодо упередження надзвичайних подій серед особового складу.

Проте, ОСОБА_2С, переслідуючи корисливі мотиви в особистих інтересах з використанням свого службового становища, діючи всупереч інтересів служби, у квітні-травні 2011 року умисно одержав хабар, поєднаний з вимаганням, вчинений повторно при наступних обставинах.

Так. протягом березня-квітня 2011 року до ОСОБА_2С, як до начальники СГРФО Ізяславського РВ УМВСУ неодноразово звертався громадянин ОСОБА_3 з метою оформлення йому паспорта громадянина України взамін втраченого, а також оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон взамін старого, непридатного до використання.

Під час неодноразових звернень ОСОБА_3, ОСОБА_2 використовуючи своє службове становище, з метою незаконного збагачення, умисно вимагав хабар у нього за термінове оформлення і видачу паспорта громадянина України, та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, наголосивши на тому, що ОСОБА_3 є особою, яка звільнилася з місць позбавлення волі, чим створив для останнього умови, за яких той був вимушений надати йому хабара.

Так, 19.04.2011 року близько 9 год.15 хв. ОСОБА_3, перебуваючи в Ізяславському РВ УМВСУ за адресою м. Ізяслав вул. Грушевського, 24 в службовому кабінеті начальника СГІРФО Ізяславського РВ УМВСУ ОСОБА_2 на його вимогу, який діяв всупереч своїх посадових обовязків, керуючись корисливим мотивом, передав йому як хабар кошти в сумі 300 гри. купюрами 50 і 200 гри. за оформлення для нього паспорта громадянина України.

Цього ж дня близько 13.30 год. ОСОБА_3 надав начальнику СГІРФО Ізяславського РВ УМВСУ ОСОБА_2 документи необхідні для проведення реєстрації місця проживання і оформлення паспорта громадянина України та поцікавився у працівника міліції ОСОБА_2С, яким чином він зможе отримати паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Він повідомив йому, що необхідною умовою для виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон є надання йому хабара у сумі 3000 грн., однак зауважив, що відповідні документи для отримання такого паспорта можна буде оформити лише після отримання паспорта громадянина України. Також, з метою отримання хабара, у ході вказаної розмови начальник СГІРФО Ізяславського РВ УМВСУ ОСОБА_2 використовуючи своє службове становище, переслідуючи корисливі мотиви, умисно висунув для ОСОБА_3 вимогу про необхідність повторно принести йому до кінця дня за оформлення і видачу паспорта громадянина України додатково кошти, як хабар, в сумі 150 грн. При цьому, ОСОБА_2 вказав ОСОБА_3, що в разі його відсутності на робочому місці, той мас залишити для нього кошти спеціалісту з міграційного контролю СГІРФО Ізяславського РВ УМВСУ ОСОБА_4

Цього ж дня близько 15.00 год. ОСОБА_3 маючи при собі кошти в сумі 150 грн. прийшовши в СГІРФО Ізяславського РВ УМВС по вказівці ОСОБА_2, передав ОСОБА_4 150 гри. купюрами номіналом 50 і 100 гри., які одразу занесла в службовий кабінет № 3 і поклала у верхню шухляду службового столу ОСОБА_2 На наступний день ОСОБА_2 забрав із шухляди свого службового столу кошти в сумі 150 грн., отримані ним як хабар від ОСОБА_3

Повторно, 05.05.2011 року близько о 16 год. 22 хв. ОСОБА_5, перебуваючи у своєму службовому кабінеті № З Ізяславському РВ УМВСУ, реалізовуючи свій злочинний задум на повторне одержання хабара, використовуючи своє службове становище, умисно, виходячи з корисливих мотивів, за сприяння у виготовленні паспорта громадянин України для виїзду за кордон, повторно, отримав шляхом вимагання від. ОСОБА_3 хабар у вигляді грошових коштів в сумі 3000 грн. купюрами номіналом 100 і 200 гри. які знаходились у старому паспорті для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_3, який підлягав обміну. Взявши у руки вказаний паспорт і переконавшись у наявності в ньому грошей ОСОБА_2 поклав паспорт із коштами у ліву внутрішню кишеню своєї куртки. Після чого, вийшовши із свого службового кабінету № З, ОСОБА_2 піднявся на другий поверх Ізяславського РВ УМВСУ, у службовий кабінет № 12 де його затримали співробітники спецпідрозділу ВБКОЗ УСЕ України у Хмельницькій області з хабаром, а саме коштами в сумі 3000 гри., які було вилучено у нього з внутрішньої лівої кишені куртки.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2 свою вину в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України визнав в повному обсязі і суду пояснив, що інкримінований йому в вину злочин, він скоїв при тих обставинах, як це встановлено судом вище у вироку. В скоєному злочину щиро кається.

У зв'язку з цим відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обсяг дослідження доказів у справі в судовому засіданні був обмежений.

Отже, суд, вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 в одержанні хабара службовою особою за виконання в інтересах того, хто дає хабара будь-якої дії з використанням службового становища, особою, яка займає відповідальне становище, вчиненим повторно, поєднаним з вимаганням хабара,

в судовому засіданні найшла своє підтвердження і дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковані органом досудового слідства по ч. 2 ст. 368 КК України.

Переходячи до обрання міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, фактичні обставини справи, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Так, обставинами, які суттєво помякшують міру покарання і істотно впливають на її призначення підсудному ОСОБА_2, крім того, що він раніше не судимий та сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, є те, що він по місцю роботи та проживання характеризується виключно позитивно, відсутність тяжких наслідків в результаті скоєного злочину, він є єдиним годувальцем неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6, (інваліда дитинства), ІНФОРМАЦІЯ_4 та непрацюючої дружини, яка страждає хронічним захворюванням, також неодноразово під час служби в органах МВС неодноразово нагороджувався грамотами та подяками.

Обставин обтяжуючих покарання судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що мірою покарання, достатньою для виправлення підсудного ОСОБА_2 може бути обрана міра покарання не повязана з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання.

- періодично зявлятися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою підписку про невиїзд.

Речові докази:

- що зберігаються при справі - три конверти з талонами про реєстрацію ОСОБА_3 та оптичним диском з роздруківкою мобільного оператора з телефонними зєднаннями ОСОБА_2 зберігати при справі,

- що зберігаються в камері схову в прокуратурі Хмельницької області в чотирьох конвертах та одному пакеті чорного кольору зберігати там же,

- конверт з мобільним телефоном Нокіа, що зберігається в камері схову в прокуратурі Хмельницької області, який належить засудженому ОСОБА_2 повернути в його розпорядження.

Звільнити з-під арешту майно, на яке було накладено постановою слідчого від 29.06.2011 року кошти в сумі 4544 грн. та 200 доларів США, що належить ОСОБА_2, що зберігаються в камері схову в прокуратурі Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи в сумі 1 465 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд в строк 15 діб з дня його проголошення.

Суддя: Я.С. Матвієць.