Справа № 1-104/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2010 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.

при секретарі Кудіній А. Р.

з участю прокурора Нижника Г. П.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2009 року біля 9 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, по вул. Шкільній, 2 в с. Яблунька Сарненського району Рівненської області на ґрунті виниклих неприязних відносин під час суперечки з своєю дружиною ОСОБА_1 І, умисно наніс останній один удар коліном правої ноги в область живота, умисно заподіявши їй травматичний розрив брижової частини тонкої кишки, ускладнений серозно-фіброзним перитонітом, тобто тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та щиро розкаявся, зазначивши, що 28 грудня 2009 року біля 9 години, вживши трохи горілки, зібрався їхати з сином в ліс за ялинкою, з дружиною з цього приводу затіяв суперечку, в ході якої наніс їй удар коліном в живіт. Внаслідок отриманої травми живота дружина знаходилась на лікуванні.

Крім особистого визнання підсудним своєї вини, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому умисного діяння повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів - неупередженими послідовними показаннями потерпілої, незацікавлених свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертизи, документами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_1 про те, що 28 грудня 2009 року біля 9 години разом з чоловіком у сусіда вжила спиртні напої, після чого, повернувшись до свого подвіря, висловила чоловіку претензії з приводу його намірів їхати з дитиною в ліс. В ході конфлікту чоловік вдарив її коліном в живіт, спричинивши розрив кишечнику. Претензій до підсудного з-приводу заподіяння шкоди не має.

Показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які кожен окремо підтвердили доводи підсудного та потерпілої про обставини події.

Висновком судово-медичної експертизи № 13Е/379 від 13 січня 2010 року про те, що у потерпілої ОСОБА_1 мав місце травматичний розрив брижової частини тонкої кишки, ускладнений серозно-фіброзним перитонітом, тобто тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння.

Висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 19/10 від 21 січня 2010 року, згідно якої ОСОБА_2 під час вчинення інкримінованого діяння психічним захворюванням не страждав, в стані фізіологічного афекту не знаходився, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11 січня 2010 року, в ході якого ОСОБА_2 продемонстрував на місці обставини нанесення удару потерпілій.

З довідки № 4 від 4 лютого 2010 року вартість лікування потерпілої ОСОБА_1, яка знаходилась на стаціонарному лікуванні у Сарненській ЦРЛ з 28 грудня 2009 року по 11 січня 2010 року, становить 1042 грн. 86 коп.

Дії підсудного кваліфікуються за ч. 1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження як небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду та міри покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно; як помякшуючі покарання обставини приймає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілої, як обтяжуючу покарання обставину враховує вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Виправлення та перевиховання підсудного можливе шляхом призначення виду покарання позбавлення волі, покарання підсудному, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, слід призначити ближче до нижньої межі вказаного виду покарання.

З огляду на обставини справи суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України покарання підсудному слід призначити із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Запобіжний захід ОСОБА_2 підписку про невиїзд слід залишити попередній.

З врахуванням положень ст. 93-1 КПК України, ст. 1206 ЦК України суд знаходить підстави для задоволення в повному обсязі цивільного позову прокурора до підсудного на суму 1042 грн. 86 коп. в звязку витратами закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілої, які підлягають стягненню із засудженого на користь фінансового управління Сарненської райдержадміністрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.1206 ЦК України, ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк пять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому залишити попередній підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фінансового управління Сарненської райдержадміністрації 1042 грн. 86 коп. в звязку витратами закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілої.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: