АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0006037 від 23.07.2014 року на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року відносно
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, зареєстрований та проживає
за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не
судимого -

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_9 ,
сторони захисту: захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

Згідно з вироком суду ОСОБА_11 22.07.2014 року приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , незаконно придбав за 40 000 грн. у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечні наркотичні засоби канабіс та смолу канабісу, які переніс до місця свого проживання у квартиру АДРЕСА_3 , після чого частину вказаних наркотичних засобів, а саме канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 35, 09 г. та смолу канабісу, маса якого становить 77, 01 г., став незаконно зберігати за місцем мешкання з метою збуту, а іншу частину незаконно перевіз з метою збуту до буд. АДРЕСА_4 , де його було затримано працівниками міліції, які під час його поверхневого огляду виявили та вилучили особливо небезпечні наркотичні засоби канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 268, 07 г., та смолу канабісу, маса якого становить 1, 85 г.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок з дотриманням вимог ст. 374 КПК України, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КПК України у виді позбавлення волі на строк 6 років та 6 місяців з конфіскацією майна.
На обґрунтування своїх вимог прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції незаконно було застосовано положення ст. 69 КК України до ОСОБА_8 , оскільки серед обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом було вказано лише щире каяття, що не є достатнім для застосування положень ст. 69 КК України.
Крім того, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно було застосовано положення ст. 75 та 76 КК України до обвинуваченого, оскільки злочин, який було вчинено ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність як вчинених діянь, так і самого обвинуваченого. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не було призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна обвинуваченого.
Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_10 було подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій він просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, зазначаючи, що суд першої інстанції при призначенні покарання та прийнятті рішення про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства врахував усі обставини та дані, необхідні для цього і передбачені законом, і навів їх у мотивуванні прийнятого рішення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи захисника та обвинуваченого, які заперечували проти апеляційної скарги і просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали судового провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку та визнаних судом доведеними, суд першої інстанції обґрунтував доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема: даними, які містяться в протоколах огляду місця події від 22.07.2014 року ( т.1, а.с. 13-14, 41-43), про обставини виявлення та вилучення у ОСОБА_8 особисто та за місцем його проживання пакетів з наркотичними засобами; даними, що містяться у висновках судово-хімічних експертиз № 376 від 28.07.2014 року ( т.1, а.с. 69-70), № 378 від 30.07.2014 року ( т.1, а.с. 51-53), з яких слідує, що у ОСОБА_8 та за місцем його проживання було виявлено та вилучено наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 303, 16 г ( 268,07 г + 35,09 г), та смолу канабісу, загальною масою в перерахунку на суху речовину 78, 86 г ( 1,85 г + 35,09 г), які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - працівників правоохоронних органів, про обставини затримання ОСОБА_8 , виявлення та вилучення у нього та за місцем його проживання наркотичних засобів; показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були залучені як поняті при огляді місця мешкання обвинуваченого, про обставини проведення огляду та вилучення наркотичних засобів.
Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засобів у великих розмірах, і такий висновок суду та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_8 за вказаними ознаками правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому покарання призначається у межах, установлених у санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є студентом заочного відділення навчально-наукового інституту Національної академії внутрішніх справ України, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, в період часу з 15.06.2015 року по 30.06.2015 року пройшов лікування у Київській міській наркологічній лікарні « Соціотерапія» у відділенні « Денний стаціонар» з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання каннабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками; з 08 січня 2015 року працює фінансовим консультантом у Товаристві з обмеженою відповідальністю « Аструм-Лайф», за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, наявність на утриманні непрацездатної бабусі, 1946 року народження, та наявність тяжкого захворювання у обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд першої інстанції визнав можливим призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України і колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Посилання прокурора в апеляції на те, що суд неправильно застосував положення вказаної статті, бо, на думку апелянта, наявна лише одна обставина, яка пом`якшує покарання, а інші, які передбачені в ст. 66 КК України, - відсутні, колегія суддів уважає безпідставними.

Зі змісту ст. 69 КК України слідує, що за наявності передбачених у ній підстав, суд має право призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено в законі, у разі вчинення особою злочину будь-якого ступеня тяжкості.

Крім того, відповідно до положень ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, викладений в частині 1 цієї статті, не є вичерпним і суд при призначенні покарання може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, а тому колегія суддів уважає безпідставними твердження апелянта про відсутність підстав для застосування при призначенні покарання положень ч.1 ст. 69 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, і уважає, що ОСОБА_8 судом першої інстанції було призначено покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Для застосування положень ст. 75 КК України суду завжди потрібно детально з`ясовувати фактичну тяжкість діяння, особу винного та інші обставини справи.
Обставини, що характеризують особу винного, мають не менш важливе значення, ніж врахування ступеню тяжкості кримінально караного діяння.

Сукупність обставин, які були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_17 , наявність вказаних вище обставин, дані про особу обвинуваченого, зокрема, позитивні характеристики з місця проживання,навчання та роботи, наявність на утриманні непрацездатної особи похилого віку, стан його здоров`я та здоров`я члена його сім`ї, з яким він проживає разом, заняття суспільно-корисною працею, відсутність тяжких наслідків, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості кримінального правопорушення і ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого для суспільства і утворюють підставу для висновку про можливість звільнення ОСОБА_17 від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_18 без відбування покарання у виді позбавлення волі та прийняв рішення про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням та належним чином це своє рішення мотивував, а тому колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку районного суду в зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також в зв`язку із неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року відносно ОСОБА_17 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0006037 від 23.07.2014 року, - залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

С У Д Д І:

_________________ __________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1695/2015, Категорія КК: ч. 2 ст. 307
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_19
Доповідач ОСОБА_1