Автозаводський районний суд м.Кременчука
Справа №- 1-29/2012
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2012 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сировєтнік Т.І.

при секретарі Махлай К.М.

з участю прокурора Сеннікова А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, мешкає хутір Канівщина с. Погреби Глобинського району Полтавської області, раніше судимий 13.12.2010 року Автозаводським райсудом м. Кременчука за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт,покарання не відбув,

-в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

Бувши засудженим вироком Автозаводського райсуду м. Кременчука від 13.12.2010 року за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт, ОСОБА_1 був поставлений 31.03.2010 року на облік до Автозаводського РП КВІ, де йому були розяснені порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, та він був попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст.389 КК України в разі ухилення від відбування громадських робіт. Після цього ОСОБА_1 був направлений до Комунальної установи «Кременчуцька рятувально-водолазна станція» м. Кременчука , де він був ознайомлений з графіком відпрацювання громадських робіт. Однак в період часу з 10.04.2011 року до даного часу, ОСОБА_1 не вийшов згідно встановленого графіку на відпрацювання, мотивуючи свій невихід небажанням відпрацьовувати громадські роботи. В подальшому ОСОБА_1 до виконання громадських робіт не приступив, ухиляючись від їх відбування, залишивши постійне місце проживання та реєстрації, чим грубо порушив встановлений порядок відбування покарання, не пов*язаного з позбавленням волі .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши факт ухилення від відбування призначеного за вироком суду покарання у вигляді громадських робіт у звязку з тим, що влаштувався на роботу, яка за графіком заважала відбуванню громадських робіт. Йому був визначений режим відбування громадських робіт з виходом на роботу по 4 години по неділям, починаючи з 10.04.2010 року по вересень 2010 року, але до роботи він не приступив, залишив своє місце проживання, переїхавши до хутора Канівщина с. Погреби Глобинського району Полтавської області за місцем проживання матері.

Крім повного визнання вина підсудного підтверджується письмовими доказами зібраними матеріалами кримінальної справи, які не оспорювалися підсудним і відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України досліджувалися в скороченому обсязі та порядку.

Наведені докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для визнання підсудного винним у вчиненні встановленого судом злочину.

Тому, умисні дії ОСОБА_1, що виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт, особою, засудженою до цього покарання, суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України.

Обговорюючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує тяжкість скоєного злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, який посередньо характеризується за місцем проживання, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання підсудного обставини.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не знаходить.

За висновком ЛКК підсудний не потребує в лікуванні від алкоголізму та наркоманії, є працездатним.

На підставі вище викладеного суд доходить до висновку про достатність виправлення та перевиховання підсудного в умовах ізоляції його від суспільства, застосувавши йому покарання у вигляді арешту на строк в межах санкції статті, за якою його визнано винним.

Враховуючи той факт, що підсудний вчинив даний злочин, не відбувши покарання за вироком Автозаводського райсуду м. Кременчука від 13.12.2010 року, яким він засуджений за ч.1 ст.164 КК України на 100 годин громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_1 на підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за різними вироками.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання у вигляді 3 місяців арешту.

Згідно ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді 3 місяців 12 діб арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд, змінивши її по набранню вироком чинності на взяття під варту. Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його фактичного затримання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб через Автозаводський райсуд м. Кременчука.

СУДДЯ: