"18" вересня 2015 р. Справа № 363/24/15-к
УХВАЛА
18 вересня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора захисника-адвоката обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання свідка ОСОБА_6 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення та про проведення дистанційного допиту в режимі відеоконференції в кримінальному провадженні №0000807 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:
у клопотанні свідок ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду від 20 серпня 2015 року про накладення на неї грошового стягнення, оскільки вона повістки про виклик до суду не отримувала, а тому не могла повідомити суд про тяжке захворювання, яке перешкоджає її явці до суду.

Також свідок ОСОБА_6 просить допитати її в режимі відеоконференції й лише після 1 листопада 2015 року через важке захворювання та майбутню хірургічну операцію.

Заслухавши прокурора і сторону захисту, які проти клопотань заперечили, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що згідно ч. 1 ст. 135 КПК України телефонограмою від 16 квітня 2015 року свідка ОСОБА_6 викликано в судове засідання на 22 травня 2015 року.

Телефонограму нею прийнято, що підтверджується її змістом складеним секретарем судових засідань (ст. 136 КПК України).

З цих підстав доводи клопотання ОСОБА_6 про необізнаність щодо судового виклику суд відкидає.

Відтак свідок про судовий виклик повідомлена належним чином, до суду не прибула й про причини своєї неявки суд заздалегідь не повідомила (ст.ст. 66, 139 КПК України).

Таким чином, грошове стягнення ухвалою суду від 20 серпня 2015 року на свідка накладено правомірно.

Що стосується клопотання про допит свідка в режимі відеоконференції, то підстав для його задоволення суд також не вбачає.

Так, будь-які належні дані на підтвердження майбутньої хірургічної операції та ступінь захворювання свідка суду не представлено.

Встановлення 2-ї групи інвалідності з підстав загального захворювання цих обставин достатньо не висвітлює. Дані про такий стан здоров`я свідка, який унеможливлює безпосередню її участь у судовому провадженні, у суду не має.

Також невизначеним є й саме клопотання, оскільки в ньому не зазначається приміщення та територіальна юрисдикція відповідного суду необхідні для належної організації дистанційного допиту з дотриманням принципів гласності та відкритості судового провадження, інформаційної безпеки, належної технічної якості тощо.

Крім того з огляду на обставини справи, характер обвинувачення, особливість зібраних у справі доказів, слушними є доводи сторін (ч. 2 ст. 336 КПК України) про неможливість забезпечення при дистанційному допиті належного з`ясування всіх важливих обставин справи, безпосереднього дослідження доказів під час допиту свідка, який має посвідчити про достатньо важливі обставини кримінального провадження, що в підсумку призведе до недотримання принципів законності і безпосередності дослідження доказів (ст.ст. 9 і 23 КПК України).

За таких обставин підстав для задоволення заявлених клопотань судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 147, 336, 372 КПК України,

ухвалив:
у задоволенні заявлених клопотань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: