Єдиний унікальний номер 243/9625/15-к
Провадження номер 1-кп/243/612/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2015 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Муравленко Тюменської області Російської Федерації, громадянин України, має середню освіту, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, тобто в світлу пору доби, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на своєму технічно справному автомобілі марки «ЗАЗ-110307-42», реєстраційний номер НОМЕР_1 па території АЗС «Хеліос», за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Фрунзе, 58, де здійснював заправку вищевказаного автомобіля. Коли заправка автомобіля була закінчена, ОСОБА_4 , діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, не впевнившись що всі пасажири знаходяться в салоні автомобіля, а також не переконавшись у безпеці подальшого руху, різко відновив рух свого автомобіля «ЗАЗ-110307-42», у результаті чого пасажир, який розташовувався на кришці багажного відсіку автомобіля не втримався та впав на асфальтобетон АЗС «Хеліос».

У результаті таких дій ОСОБА_4 були порушені наступні пункти Правил дорожнього руху України:

п. 2.9 Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуває під впливом наркотичних чи психотропних речовин;

п. 10.1 «Перед початком руху ...водій повинен переконатися, що це буде небезпечним,..».

Дії ОСОБА_4 , як невідповідні зазначеним вимогам Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків що спричинило смерть ОСОБА_8 . А саме, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ЗАЗ-110307-42», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження, а саме: - садно на шкірі лобової області справа з переходом на область зовнішнього кута правого ока і область навколо очей праворуч, крововиливи в м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні в правій лобно-скроневої області, крововилив у правій скроневій м`язі, лінійно-звивистий перелом правої скроневої кістки у вигляді тріщини, що переходить на основу черепа, епідуральна гематома справа об`ємом до 70 см. куб., розлади кровообігу в легенях і в серці у вигляді субепікардіальних крововиливів, чергуються ділянок дистелектазів і гострої емфіземи, ознаки шокової реакції в печінці, загальне венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк легенів, набряк головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Причиною смерті ОСОБА_8 стала отримана ним черепно мозкова травма, яка супроводжувалася переломом кісток своду та основи черепу з епідуральною гематомою, яка утруднилася розвитком набряку головного мозку.

Зазначена причина смерті полягає в прямому причинному зв`язку з вищевказаними тілесними ушкодженнями, отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що дійсно святкуючи з товаришами день народження, 23 квітня 2015 року приблизно о 12 год. 00 хв. випив один келих 0,5 л пива, та відмовився від керування транспортним засобом. Після святкування на поляні біля р. Донець в м. Слов`янську, він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , поїхали до останнього додому, де пробувши незначний час, поїхали до ОСОБА_10 . У ОСОБА_10 в квартирі вони поїли, спиртного він не вживав, та було вирішено їхати далі святкувати. Приблизно о 18 год. 00 хв. вони заїхали на АЗС «Хеліос», що знаходилася біля будинку в якому проживав ОСОБА_10 . За кермом його машини весь час був Сторож. Після закінчення заправки авто, у ОСОБА_11 виникли труднощі з керуванням автомобілем та на заправці виникла черга, тоді він взяв ключі, сів у машину, завів її, та різко почав рух, у цей час, він не бачив, що на багажнику сидів ОСОБА_10 . Від місця заправки, у трьох метрах, знаходився лежачий поліцейський, на ньому машина підскочила, коли він здійснював рух. Проїхавши до кінця заправки та зупинивши авто, вони всі вийшли з машини, та побачили ОСОБА_10 , у якого була рана на обличчі. ОСОБА_10 їхати у лікарню відмовився, не скаржився на самопочуття, попросив відвезти його додому. Вранці до приїзду швидкої ОСОБА_10 помер. Частково визнає вину, оскільки, був тверезим коли сідав за руль. Приніс вибачення сім`ї загиблого у судовому засіданні.

Заявлений по справі позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди, визнав в повному обсязі. В частині моральної шкоди, заподіяної злочином, визнав частково оскільки вважає завищеною вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 400 000 грн. Він таких грошей не має. Зазначив, що може відшкодувати моральну шкоду, завдану злочином лише у розмірі 10 000 грн.

Окрім зізнань обвинуваченого, висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння, ґрунтується на наступних доказах, досліджених у судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , суду пояснив, що дізнався про смерть сина о 5 ранку 24 квітня 2015 року. Увесь вечір вони з матір`ю не могли додзвонитися, телефон був вимкнений. Увечері розмовляли з його дівчиною, яка сказала, що все нормально, він спить. Вранці вона подзвонила та сказала що їх сину погано, вони сказали викликати швидку. По телефону з швидкої допомоги йому повідомили, що ОСОБА_10 помер. Син проживав у квартирі з хлопцями з початку навчального року. Підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити повністю, оскільки втратив сина, переніс душевні страждання. Ніяких дій по відшкодуванню шкоди з боку обвинуваченого не було.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що вранці 23 квітня 2015 року коли вся група була на практиці, вони вирішили відсвяткувати день народження ОСОБА_9 . ОСОБА_14 запропонував йому сісти за кермо, оскільки, мав намір вживати спиртне. Коли прихали на поляну біля р. Донець в м. Слов`янську, хлопці пили пиво, що пили ще він сказати точно може, оскільки знає тільки зі слів інших. Бачив як ОСОБА_14 пив пиво, приблизно два бокали, десь о четвертій п`ятій годині вечора. Після святкування вони поїхали до ОСОБА_12 додому, а після - до ОСОБА_10 . Весь час він був за кермом. Після ОСОБА_10 вирішили далі їхати святкувати. Заїхали на заправку, що була біля будинку ОСОБА_10 . При заїзді на платформу для заправки газом в нього виникли труднощі з переключенням передачі, тоді ОСОБА_14 запропонував сісти за руль й він віддав ключі. Він з ОСОБА_10 стояли біля машини, в машину сіли ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Після того, як ОСОБА_14 завів машину, ОСОБА_10 сів на багажник. Він не встиг попередити про це ОСОБА_14 , як той почав рух, й коли машина підскочила на поліцейському, ОСОБА_10 впав. Він підійшов до ОСОБА_10 , підняв його сигарети та телефон, останній сам піднявся. Запропонували йому поїхати до лікарні, проте, ОСОБА_10 відмовився, попросив відвезти його додому.

Свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні пояснив, що 23 квітня 2015 року був на практиці, де ОСОБА_9 запропонував відсвяткувати його день народження на р. Донець в м. Слов`янську. Були присутні: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_17 . Вони приїхали на поляну, взявши з собою пляшку водки та коньяку і дві пляшки пива. Підтвердив що ОСОБА_14 випив 1 стакан пива об`ємом 0,5 л. На поляні пробули приблизно до половини четвертої, точно вказати не може. У квартирі ОСОБА_10 вони вечеряли, чи вживав ОСОБА_14 спиртне не може сказати, оскільки сам вживав та не слідкував хто й скільки чого пив. На заправці Сторож під`їхав на іншу колонку, ОСОБА_14 сів за кермо, він сів рядом, ОСОБА_9 сів позаду, від`їхали 10 м. до кінця заправки. Коли вийшли з машини побачив, що іде ОСОБА_10 , у нього на обличчі була кров. Після того як обробили рану, відвезли ОСОБА_10 додому.

Допитаний як свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він працює на АЗС «Хеліос» по вул. Фрунзе у м. Слов`янську. 23 квітня 2015 року, приблизно о 4 годині, точно не пам`ятає, на заправку приїхала компанія молодих хлопців у нетверезому стані. Його напарник обслуговував цю машину. У цей час він стояв в місті для куріння. Один з хлопців, після того як машина завелася, сів на багажник та впав на бугрі при з`їзді з заправки. Коли піднявся, з лівої сторони на обличчі була садина. Скільки чоловік знаходилося у машині в цей момент він не пам`ятає, двоє були на вулиці, один з яких допомагав зібрати телефон. На його суб`єктивну думку всі хлопці були п`яні, крім одного, який приїхав на заправку за кермом.

Свідок ОСОБА_7 , пояснила, що з ОСОБА_8 вони зустрічалися. 23 квітня 2015 року вона приїхала до квартири, де мешкав ОСОБА_8 приблизно о 21 годині. В квартирі знаходилося кілька хлопців. З них вона знала лише ОСОБА_19 . Хмелевсього раніше не знала, познайомилася з ним в той же день. На її погляд, ОСОБА_4 був напідпитку, про що свідчили його поведінка та характерний запах. Увійшовши до спальної кімнати, вона побачила, що ОСОБА_8 лежить на ліжку. Побачила у нього рану на голові та подряпини на руках та обличчі. Коли запитала у хлопців що сталося, один з них, конкретно хто вона не пам`ятає, сказав їй, що ОСОБА_20 коли виходив з машини впав та поранився., більше ніхто нічого їй не пояснив. Звідки взялися подряпини вона так і не зрозуміла. Вранці ОСОБА_10 стало погано, вона зателефонувала його батькам і повідомила про це. Батько викликав швидку, коли швидка приїхала ОСОБА_20 вже помер.

Суд бере до уваги такі показання потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , щодо обставин, що мали місце 23 квітня 2015 року та подій яки передували дорожньо-транспортній пригоді. Розцінює їх як правдиві, такі що не несуть у собі явних протиріч з показаннями обвинуваченого та даними, відображеними в процесуальних документах, досліджених як докази у судовому засіданні.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 квітня 2015 року, було встановлено місце дорожньо транспортної пригоди.

З протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу та доданих до нього схеми і фото-таблиці від 07 червня 2015 року вбачається, що технічні пошкодження, внаслідок ДТП на автомобілі відсутні.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 1573 від 25 серпня 2015 року, водій автомобіля ЗАЗ 110307-42 держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 враховуючи вказівки п. 5.2 «а» та п. 21.11 «а» ПДР України повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, тобто, перед початком руху він повинен був переконатися в безпеці, і в тому, що пасажири зайняли тільки призначені для них місця і виключена можливість перевезення пасажирів поза салону автомобіля.

З технічної точки зору в розглянутій дорожній ситуації, водій автомобіля ЗАЗ 110307-42 держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , виконуючи вимоги п. 10.1 Правил Дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді.

У розглянутій дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору дії водія ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, знаходилися у причинному зв`язку з настанням розглянутої дорожньо-транспортної пригоди.

10 серпня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 а також у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 було проведено слідчий експеримент на місці дорожньо - транспортної події від 23 квітня 2015 року, під час якого ОСОБА_4 показав обставини дорожньо-транспортної пригоди. Дані протоколу не суперечать показанням наданим обвинуваченим у судовому засіданні.

14 серпня 2015 року за участю свідка ОСОБА_13 , у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 було проведено слідчий експеримент на місці дорожньо- транспортної події від 23 квітня 2015 року, під час якого ОСОБА_13 показав обставини дорожньо-транспортної пригоди. Дані протоколу не суперечать показанням наданим свідком у судовому засіданні.

Крім того, суд визнає, що у даній дорожній ситуації, дії пасажира ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам п. 21.1 Правил дорожнього руху України, (дозволяється перевозити пасажирів в транспортному засобі, яке обладнано місцями для сидіння, яке передбачено технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водію керувати транспортним засобом та не обмежували обзорність, відповідно правил перевезення) були грубою необережністю, адже, перед самим початком руху автомобіля ОСОБА_8 самовільно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння сів на кришку багажного відділення авто за момент до того, як водій ОСОБА_4 почав рух. З наведеного вбачається і вина самого потерпілого. Адже він повинен був переконатися дотримуватися правил дорожнього руху під час руху авто, не бешкетувати та поводити себе відповідно до правил поведінки та правил дорожнього руху України. Дії пасажира є такими, що знаходиться у причинному зв`язку не з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а з настанням її наслідків, а саме спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння були небезпечними для життя.

Однак, не дивлячись на наявні з боку пасажира ОСОБА_8 порушень ПДР України, обвинувачений зобов`язаний був діяти відповідно до вимог п. 10.1. ПДР України і з технічної точки зору, виконуючи вимоги вказаних пунктів Правил, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді.

Протоколом огляду трупа від 24 квітня 2015 року, який проводився за місцем проживання ОСОБА_8 зафіксовано, що труп ОСОБА_8 знаходився на спальному ліжку в кімнаті в положенні лежачі на спині. Ребра та кістки кінцівок на дотик цілі, виявлено пошкодження з правої сторони біля правого ока, мається ушкодження у виді кровопідтіку на якому маються сліди білого кольору.

Згідно висновку експерта № 257 від 24 квітня 2015 року, при обстеженні трупа ОСОБА_8 виявлені наступні пошкодження:

- ссадина на шкірі лобної частини праворуч з переходом на область наружного кута правого ока та околоочної області справа, крововилив в м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні в правій лобно-височної області, крововилив в правій височній мишці, лінейно звилистий перелом правої височної кістки у вигляді тріщини, яка переходить на основу черепу, епідуральна гематома справа об`ємом до 70 см. куб., порушення кровообігу у легенях і в серці у вигляді дистелектазов і гострої емфіземи, ознаки шокової реакції в печінці, загальне венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк легенів, набряк головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від ударно - ковзаної дії тупого предмету, мають давність утворення не більше доби до моменту смерті, перебувають з причиною смерті у прямому зв`язку та у живої людини мали б ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя;

-ссадини на шкірі тильної поверхні правої та лівої кістки, задньої поверхні лівого локтьового суглоба, кровопідтік на шкірі лівої стопи утворилися від ударно - ковзаної дії тупих предметів, мають давність утворення не більше доби до моменту смерті, ніякого відношення до причини смерті не мають і у живої людини мали б ознаки легких тілесних ушкоджень. Інших пошкоджені при дослідження трупа не виявлено.

Характер та морфологічна картина ушкоджень не виключають можливості утворення комплексу виявлених пошкоджень у дуже швидкій послідовності друг за другом в один проміжок часу.

При токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа в крові спирт етиловий не знайдено, в сечі знайдено спирт етиловий в кількості 0,48%. Інші спирти в крові та сечі трупа не знайдені. Результатом токсикологічного дослідження свідчать про те, що потерпілий вживав спирті напої більш ніж на 6 годин до моменту смерті.

Згідно висновку експерта, причиною смерті громадянина ОСОБА_8 є отримана ним закрита черепно мозкова травма, яка супроводжувалася з переломом кісток своду і основи черепу з епідуральною гематомою, яке погіршилося розвитком набряку головного мозку.

Зазначена причина смерті полягає в прямому причинному зв`язку з вищевказаними тілесними ушкодженнями, отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до переконання, що подія злочину мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, скоєне ним правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

При обранні підсудному виду та міри покарання суд бере до уваги те, що обвинуваченим скоєно тяжкий злочин, порушення правил вчинено зі злочинною недбалістю, сукупність всіх характеризуючих обставин: обстановку і спосіб вчинення злочинного діяння.

Обставинами, згідно положень ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння так як ряд допитаних у судовому засіданні свідків, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_7 прямо вказали, що підсудний безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою вживав алкогольні напої, ці свідки чули від нього характерний запах алкоголю.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем мешкання характеризується позитивно; на теперішній час перевівся на заочну форму навчання у ВУЗі та продовжує навчання; працює (за договорами); наявність безпосередньої вини потерпілого в настанні наслідків дорожньо транспортної пригоди.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, застосувавши положення ст.ст. 75, 76, 77 КК України, що буде найбільш повно і дієво служити його виправленню.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди в сумі 10223 грн. 91 коп., суд дійшов до висновку, що дані вимоги підлягають задоволенню, оскільки обвинувачений визнав в судовому засіданні завдану матеріальну шкоду в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У даних правовідносинах цивільна відповідальність покладається на заподіювача шкоди незалежно від вини.

Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, в тому числі завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Отже, сума заявленої матеріальної шкоди, завданої злочином складає 10223 грн. 91 коп. та підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить із наступного.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди: « обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіянні позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору».

Втрата позивачем сина спричинила йому значні моральні страждання, які продовжуються і до цього часу, а саме: переживання; депресію та пригнічений стан, пов`язаний з втратою сина; перебування потерпілого в постійній психологічній напрузі через душевні страждання; тяжкості вимушених змін у його житті, що суд приймає до уваги та розцінює як дійсно маючі місце факти.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із фактично встановлених обставин по справі, втрати позивачем сина; його переживання; депресії та пригніченого стану, пов`язаного з втратою сина; перебування потерпілого в постійній психологічній напрузі через душевні страждання; тяжкості вимушених змін у його житті, що суд приймає до уваги та розцінює як дійсно маючі місце факти.

Та, крім цього, визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходячи із фактів переживання потерпілого; депресії та пригніченого стану, пов`язаного з втратою сина; перебування потерпілого в постійній психологічній напрузі через душевні страждання, а також те, що наслідком спричиненої шкоди, безумовно, є неправомірні дії і самого загиблого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим суд приходить до переконання щодо часткового задоволення моральної шкоди на суму 300 000 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення процесуальних витрат, суд вважає необхідним на підставі ч. 4 ст. 122 КПК України віднести їх за рахунок держави, оскільки експертне дослідження проведено державною спеціалізованою установою судової експертизи (фахівцями науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Донецькій області), яка проводить експертизу за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік.

Речові докази на стадії досудового слідства повернуті ОСОБА_6 під розписку.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

У силу ст.ст. 75, 76, 77 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання, у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, протягом іспитового строку на три роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, навчання, роботи, періодично з`являтися в даний орган для реєстрації.

Позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 10223 грн. 91 коп., у рахунок завданої моральної шкоди 300 000 грн., а всього стягнути 310223 (триста десять тисяч двісті двадцять три) грн. 91 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення цього вироку.

Речові докази по справі залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта віднести за рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Вирок не набрав законної сили.

Копію виготовлено 06 листопада 2015 року.

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1

Секретар ОСОБА_2