Справа № 694/1900/15-к Провадження №1-кп/694/161/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.11.2015 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 342 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Під час того, як ОСОБА_3 намагався залишити житловий будинок по АДРЕСА_3 з викраденим майном, він був виявлений потерпілою ОСОБА_5 та усвідомлюючи, що його дії викриті потерпілою, з метою полегшення вчинення злочину, попередження можливості його затримання та в подальшому уникнення покарання, застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме аерозольний балончик, та з викраденим вибіг з домоволодіння, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 142378 грн. 87 коп., що більше ніж у 233 рази перевищує встановлений на 01.01.2015 року неоподаткований мінімум доходів громадян.
Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння та достовірно знаючи, що ОСОБА_6 виконувач обов`язків оперуповноваженого СКР Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС України в Черкаській області, є працівником правоохоронного органу, так як останній пред`явив своє службове посвідчення, та який разом із працівниками СДІМ Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 та лейтенантом міліції ОСОБА_10 , в період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 20 хв. 28 серпня 2015 року, перебуваючи по вул. Енгельса в м. Звенигородка Черкаської області, виконував свій службовий обов`язок, передбачений ст. 10 Закону України «Про міліцію» щодо виявлення і припинення кримінального правопорушення, з метою перешкоди вищевказаному працівникові міліції виконати свої службові обов`язки, відмовився виконувати законні вимоги працівника міліції, після чого, здійснив спробу наїзду на виконувача обов`язків оперуповноваженого СКР Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 транспортним засобом «Богдан 211040», державний номер НОМЕР_1 , та після того, як останній відскочив в бік та намагався в межах своїх службових обов`язків затримати правопорушника, ОСОБА_3 металевим предметом, схожим на викрутку, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді різаних ран на 3 і 5 пальцях лівої кисті, садно на правому ліктьовому суглобі, які, згідно висновку експерта № 241 від 31.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та щиро розкаявся. Дав показання про те, що вранці 28 серпня 2015 року він на автомобілі свого товариша приїхав на АДРЕСА_1 та прийшов до будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , де зламав замок вхідних дверей, проник всередину будинку та викрав грошові кошти, ювелірні вироби і мобільний телефон. Під час перебування в будинку він помітив, що додому повернулися господарі та вирішив заховатись всередині будинку. Під час того, як він намагався залишити будинок, його помітила потерпіла ОСОБА_5 та він, застосувавши до неї аерозольний балончик, вибіг з викраденим майном на вулицю та побіг до свого автомобіля. На вулиці біля автомобіля його стали затримувати працівники міліції, в тому числі ОСОБА_6 , однак він став вириватись та намагався втекти. Він сів в автомобіль та почав рух, однак після застосування працівниками міліції зброї його автомобіль врізався в дерево та його затримали. Обставин його затримання добре не пам`ятає, оскільки був дуже наляканий та перед викраденням майна випив таблетку трамадолу. Просив суд не позбавляти його волі. Цивільний позов з уточненими позовними вимогами визнав повністю.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав показання про те, що вдень 28 серпня 2015 року він виїхав за адресою: АДРЕСА_3 , де згідно повідомлення ОСОБА_11 до чергової частини скоєно крадіжку. По прибуттю на місце події він спільно з працівниками відділу ДІМ ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснили подвірний обхід прилеглих до місця скоєння крадіжки будинків та вулиць на предмет встановлення обставин та свідків події. Під час обходу ними було виявлено підозрілий автомобіль марки ВАЗ 2110, що стояв на узбіччі дороги по вул. Енгельса, неподалік від пров. Чернишевського. Вони вирішили дочекатися водія вказаного транспортного засобу, щоб перевірити його документи. Через деякий час до автомобіля з пров. Чернишевського почав бігти невідомий чоловік, який тримав у руках рюкзак, а за ним бігла жінка, яка кричала, що цей чоловік скоїв крадіжку в її будинку. Після того, як чоловік підбіг до автомобіля та побачив працівників міліції, він став поводити себе агресивно, став погрожувати фізичною розправою, якщо йому не дадуть змогу втекти. Потім чоловік, в якому він впізнав ОСОБА_12 , дістав газовий балончик, розпилив його, та сів до автомобіля. Він став спереду автомобіля та, пред`являючи службове посвідчення, наказав ОСОБА_13 зупинитись. Той не реагував та ледве не наїхав на нього. Тоді ОСОБА_9 викрикнув: «Стій, стрілятиму!», але ОСОБА_13 не відреагував, та ОСОБА_9 здійснив два попереджувальні постріли вгору і один в бік автомобіля. Куля влучила в заднє колесо, в результаті чого водій не впорався з керуванням та в`їхав у дерево. Після цього вони побігли до автомобіля та намагались затримати порушника. ОСОБА_13 знову розпилив сльозоточивий газ та розмахуючи предметом схожим на викрутку, хотів нанести йому удар, однак він відскочив та отримав тілесні ушкодження в область пальців лівої руки. ОСОБА_13 вдалося вибігти з автомобіля та побігти в найближчий двір по вул. Енгельса, де його було затримано.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів доведена повністю та кваліфікує його дії:
-за ч. 3 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане із проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому;
-за ч. 3 ст. 342 КК України опір представникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, поєднаний з примушенням цієї особи шляхом насильства до виконання явно незаконних дій.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у фактичних шлюбних стосунках та має на утриманні одну малолітню дитину, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, хворіє на пієлонефрит.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 186 та ч. 3 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі. При цьому необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. З урахуванням тяжкості злочинів та особи винного, а також думки прокурора та потерпілих, які просили звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 з урахуванням уточнених позовних вимог підлягає до задоволення повністю, оскільки розмір вказаних нею матеріальних збитків повністю доведений матеріалами справи та визнається обвинуваченим ОСОБА_3 . Заявлений потерпілою ОСОБА_5 розмір моральної шкоди також визнається обвинуваченим та на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а тому:
- грошові кошти в сумі 9702 грн., 1000 російських рублів, 5 євро, паперову бирку «Юність», дитячий малюнок, вироби з біжутерії, вироби із золота та срібла, мобільний телефон марки «Нокіа 220» білого кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , необхідно залишити їй, як законному володільцю;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль Богдан 211040», державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області після набрання вироком законної сили необхідно передати власнику ПАТ Комерційний банк «Приватбанк»;
- сліди структури тканини, циліндричний механізм-серцевину та металевий предмет з написом «Adidas», 5 паперових бирок, 2 медичні маски, 1 бахілу, медичний шприц ємкістю 2 мл, моток скотчу, аерозольний балончик оранжевого кольору «Кобра», пару тканинних рукавиць, металеву викрутку, слід низу взуття, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області після набрання вироком законної сили знищити;
- куртку чорного кольору, рюкзак чорного кольору, металеві інструменти в кількості 6 штук, запальничку, відеокамеру з чохлом, дитячий малюнок на білому аркуші паперу, 5 паперових бирок, пластиковий футляр із вмістом картрідеру, 2 елементи живлення, частину замка «бігунок», монету номіналом 1 рубль РФ; мобільний телефон марки «Нокіа», мобільний телефон марки «Самсунг», сім карту оператора «Лайф», гаманець чорного кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , банківські карти «Приватбанку» в кількості 4 штуки, банківську карту «Ощадбанку», сім карту оператора «Київстар», таксофонну картку «Укртелеком», візитні картки в кількості 7 штук, експрес накладну «Нової почти», квитанцію до прибуткового касового ордеру, грошові кошти в сумі 1690 грн.; 2 капсули білого кольору, 2 вироби з тканини, годинник «Casio», пару чоловічих чорних кросівок, ланцюжок та хрестик з металу сірого кольору, два чорних шнурки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , а в разі відмови в їх отриманні знищити.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення трасологічної експертизи в сумі 768 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_3 звільняється від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід у виді тримання його під вартою, обраний ухвалою слідчого судді 30 серпня 2015 року, необхідно скасувати та звільнити його з-під варти в залі судового засідання.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 342 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 342 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: - грошові кошти в сумі 9702 грн., 1000 російських рублів, 5 євро, паперову бирку «Юність», дитячий малюнок, вироби з біжутерії, вироби із золота та срібла, мобільний телефон марки «Нокіа 220» білого кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , необхідно залишити їй, як законному володільцю;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль Богдан 211040», державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області після набрання вироком законної сили необхідно передати власнику ПАТ Комерційний банк «Приватбанк»;
- сліди структури тканини, циліндричний механізм-серцевину та металевий предмет з написом «Adidas», 5 паперових бирок, 2 медичні маски, 1 бахілу, медичний шприц ємкістю 2 мл, моток скотчу, аерозольний балончик оранжевого кольору «Кобра», пару тканинних рукавиць, металеву викрутку, слід низу взуття, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області після набрання вироком законної сили знищити;
- куртку чорного кольору, рюкзак чорного кольору, металеві інструменти в кількості 6 штук, запальничку, відеокамеру з чохлом, дитячий малюнок на білому аркуші паперу, 5 паперових бирок, пластиковий футляр із вмістом картрідеру, 2 елементи живлення, частину замка «бігунок», монету номіналом 1 рубль РФ; мобільний телефон марки «Нокіа», мобільний телефон марки «Самсунг», сім карту оператора «Лайф», гаманець чорного кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , банківські карти «Приватбанку» в кількості 4 штуки, банківську карту «Ощадбанку», сім карту оператора «Київстар», таксофонну картку «Укртелеком», візитні картки в кількості 7 штук, експрес накладну «Нової почти», квитанцію до прибуткового касового ордеру, грошові кошти в сумі 1690 грн.; 2 капсули білого кольору, 2 вироби з тканини, годинник «Casio», пару чоловічих чорних кросівок, ланцюжок та хрестик з металу сірого кольору, два чорних шнурки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , а в разі відмови в їх отриманні знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення трасологічної експертизи в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , обраний йому під час досудового розслідування - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1