Апеляційний суд Чернігівської області
Справа №11-469/2010 р. Головуючий у І інстанції Розинко В.М.
Категорія ст.186 ч.3 КК Доповідач Трейтяк О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого САЛАЯ Г.А.

суддів ТРЕЙТЯК О.П., ШИРОЯН Т.А.

з участю прокурора АРТЕМЕНКА О.С.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, без громадянства, не працюючий, без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 13.07.1998 року Чернігівським районним судом Чернігівської області, за ст. 140 ч.2 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі, звільнений 03.091999 року Полтавським районним судом Полтавської області на підставі ст. 6 Закону України „Про амністію від 16.07.1999 року;

- 22.03.2001 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст. 140 ч.3 КК України (1960 року)до 3 років позбавлення волі;

- 11.07.2005 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст. 162 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі;

- 25.10.2006 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 390 ч.1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 08.09.2008 року за відбуттям строку покарання,

засуджений за ст. 186 ч.3 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Судом ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 08.07.2009 року близько 21.30 год. з метою викрадення чужого майна, проник до сараю будинку 11, що розташований по вул. Лермонтова в м. Чернігові, звідки таємно викрав обігрівач, вартістю 60 грн., куртку жіночу 80 грн., господарчу сумку 10 грн., а всього на суму 150 грн., що належать потерпілій ОСОБА_2, після чого всі викрадені речі склав у господарчу сумку та сховав за рогом будинку вищевказаного господарства.

Потім 09.07.2009 року близько 7 години ОСОБА_1, проник до господарства № 11, що по вул. Лермонтова в м. Чернігові та взявши зі схованки ці речі, почав виходити із двору, але був помічений потерпілою та ігноруючи її вимогу показати вміст сумки, з метою втримання викраденого, рукою відштовхнув ту й утік із викраденим.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію свої дій, просить помякшити йому призначене покарання з урахуванням щирого каяття та інших обставин застосувати ст. 66 КК України. Зазначає, що судом не взято до уваги, що згідно амбулаторної судово-психіатричної експертизи, у нього маються клінічні ознаки розумової відсталості, також вважає, що судове слідство проводилося односторонньо та не в його користь.

Заслухавши доповідача, засудженого, який просив задовольнити його апеляцію, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляцію засудженого такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку і які ніким не оспорюються.

Сам засуджений на досудовому слідстві свою вину визнавав повністю, у судовому засіданні суду першої інстанції у скоєнні інкримінованого йому злочинів визнавав частково. В апеляції ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному.

Обставини відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_1 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_2, які були досліджені судом, про те, що 09.07.2009 року близько 7 год. ранку вона несподівано побачила у своєму дворі ОСОБА_1 із сумкою, вважаючи, що він щось вкрав, забажала показати її вміст. ОСОБА_1 почав тікати, а оскільки вона стояла на його шляху до хвіртки, він відштовхнув її рукою (а.с. 16,51). Свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції та під час досудового слідства підтвердив показання потерпілої ОСОБА_2 (а.с.19-20).

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом впізнання осіб по фотознімкам (а.с.17), та явкою з повинною (а.с.5).

Дії ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за ст.186 ч.3 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілої, поєднаним із проникненням до приміщення та вчиненим повторно.

Що стосується міри покарання, призначеної ОСОБА_1, то вона призначена з дотриманням вимог ст. 65 КК України, судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його сімейний стан, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Всі обставини, на які посилається засуджений в своїй апеляції, судом враховані.

На думку колегії суддів призначене засудженому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які б притягли за собою безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2010 року відносно ОСОБА_1 без зміни.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6