В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2013 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Леміш О.М

при секретарі - Химинець О.Я

з участю прокурора Голуб В.К

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_1 Башкаєвич, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючому, мешканцю м. Чоп, пр. Залізничників, 3/68, Ужгородського р-ну., раніше судимому -

за ст. 186 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи засудженим 29.12.2003 року Богунським районним судом міста Житомир за ст.ст. 185 ч.З, 186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч.4, 70, до позбавлення волі стороком на 8 років і 6 місяц, на шлях виправлення не став, а знову скоїв злочин за наступних обставин.

02.05.2012 року, біля 19 год., гр.ОСОБА_1 Башкаєвич, ІНФОРМАЦІЯ_4, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуваючи в приміщенні кафе-магазині Пекарня, що розташований в м.Чоп, по вул. Берег, 44, Ужгородського району, де умисно, відкрито та з корисливих спонукань викрали з прилавку згідно акту інвентаризації товару від 02.05.2012 року одну буханку хліба вартістю 5 грн., та з холодильної камери два пакунки з куриними стегнами загальною вагою два кг., вартістю 25 грн. за один кілограм, та після чого з місця події втекли в невідомому напрямку. чим спричинили орендатору кафе - магазину громадянці ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 55 грн.

Так, досудовим слідством дії ОСОБА_1Б кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України , а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1Б свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному висновку обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_1Б просив суд не допитувати свідків, не оголошувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази ОСОБА_1Б під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого , свідка і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого, зміст даної статті ОСОБА_1Б роз'яснено..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4Б в судовому засіданні покази дані нею на досудовому слідстві підтримала.

Потерпіла ОСОБА_5В до ссуду подала заяву в якій зазначила, що до обв нуваченого претензій вона не має , справу просить розглянути у його відсутності.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Оцінюючи зібрані докази, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_1Б у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю, його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, крадіжка, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб .

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують її покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_1Б є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_1Б характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, фтизіатра не перебуває, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Також, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, ОСОБА_1Б слід звільнити від його відбування з випробуванням та з покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов'язків.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі та речові докази відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 /чотири / роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного йому покарання, якщо він протягом випробувального строку - 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі п.п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Апаляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6М