Справа № 137/1888/15-к
У Х В А Л А

11.12.2015

Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
в присутності сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , представника ВК-123 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Літинського районного суду Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 в якому останній клопоче про своє умовно-дострокове звільнення. З огляду на те, що він відбув необхідну частину строку покарання, більше 12 років та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправленя. Крім того, засуджений зазначає, що після звільнення з місць позбавлення волі прагне піклуватися про сім`ю.
Засуджений в режимі відео-конференції клопотання підтримав та просив задовільнити.
Захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав, просить задовільнити посилаючись на те, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 допустив десять стягнень, однак вони погашені в установленому законом порядку. Після цього мав два заохочення, що свідчить про те, що він виправився.
Прокурор, ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання. Через те, що не доведено факт виправлення засудженого.
З`ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Частина 2 ст.81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінно поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Аналіз даної норми свідчить, що для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідне виконання двох умов, а саме відбуття певної частини покарання та те, що засуджений сумлінно поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_4 відбув необхідних 3/4 строку покарання, що стосується того, що він довів своє виправлення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 встановлено, що він, починаючи з 13.08.2013 року підпадає під дію ст. 81 КК України , однак відповідно до витягів із протоколів № 19 від 30.08.2013 р, комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила у застосуванні ст.81 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів своє виправлення. Крім того, протоколом №14 від 18.06.2012 року відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, у зв`язку з тим що засуджений не став на шлях виправлення.
А також, відповідно до рішень комісії від 09.12.2015 року ОСОБА_4 відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, через те, що він не став на шлях виправлення, а також відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, через те, що він не довів свого виправлення.
Адвокат в судовому засіданні стверджує, що усі стягнення засудженого на даний час погашені. Останніми за часом є два заохочення.
Суд погоджується, із тим, що десять стягнень, які отримав засуджений під час відбування покарання, починаючи з 2005 по 2011 рік є погашеними. Однак, сам факт їх наявності та такої кількості свідчить про небажання останнього виправлятися. Дійсно, засуджений у 2012 та 2013 роках мав два заохочення. З дати отримання останнього заохочення минуло більше двох років. Як свідчать матеріали особової справи, засуджений за останніх два роки не має ні заохочень ні стягнень, що свідчить про його нейтральну поведінку і не є підтвердженням того, що останній робить спроби виправитися.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за період з 2003 по 2011 рік характеризувався негативно. Починаючи з 2011 року з характеризується посередньо, що також не свідчить на користь виправлення засудженого. У Літинській ВК 123 засуджений був працевлаштований, однак на даний час не працює з власних переконань, що не є сумлінним ставленням до праці. Крім того, засуджений не приділяє уваги дбайливому ставленню до майна, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно. Бере участь у виховних заходах лише під контролем адміністрації.
Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не лише не довів свого виправлення, а навіть не довів того, що став на шлях виправлення.
Керуючись ст.81 КК України, 537 -539 КПК України, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 7 діб .

Суддя: ОСОБА_1