Справа № 191/1106/15-к
Провадження № 1-кп/191/198/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000320 від 17.02.2015 року відносно:

ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Армянськ Красноперекопського району Крим, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на стадіоні середньої загально освітньої школи в смт. Іларіонове, Синельниківського район, Дніпропетровської області, маючи умисел направлений на відкрите викрадання чужого майна, підійшов до гр. ОСОБА_5 та реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадання чужого майна, попросив для того щоб зателефонувати, у гр. ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі» GS 5660, який останній добровільно віддав, після чого гр. ОСОБА_3 , ігноруючи вимоги потерпілого повернути мобільний телефон, з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 13.02.2015 року, приблизно о 14.30 годині, він, перебуваючи стані алкогольного сп`яніння на стадіоні середньої загально освітньої школи в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати та сказав що завтра поверне, але не мав наміру телефонувати та повертати, тому наступного дня не повернув телефон. Свою провину визнає щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засідання також зазначив, що 13.02.2015 року приблизно в обідній час, на стадіоні Іларіонівської школи, обвинувачений попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати і сказав що поверне через деякий час, але телефон не повернув і він звернувся у міліцію. На теперішній час телефон йому повернули.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Суд кваліфікує умисні злочинні дії ОСОБА_3 , що проявилися в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) за ч.1 ст. 190 КК України.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у вчиненому розкаюється.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимого ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі, але суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та від відбування призначеного покарання його слід звільнити з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Питання по речових доказах підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Речові докази мобільний телефон «Самсунг Гелексі» GS 5660 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1