У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора прокуратури Підволочиського району ОСОБА_3 ,
представника Підволочиського районного підрозділу Гусятинського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Підволочиського районного підрозділу Гусятинського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Від кримінально-виконавчої інспекції поступило подання, у якому зазначено, що ОСОБА_5 вироком Гусятинського районного суду від 23.07.2014 р. був засуджений за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 296 КК України до 3-х років обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, із встановленням обов`язку повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи, навчання. Із 02.09.2014 р. засуджений перебуває на обліку у КВІ. 21.04.2015 р. ОСОБА_5 звернувся із заявою до УДПтСУ в Тернопільській області та повідомив про намір періодично виїжджати за межі України на заробітки у зв`язку з важким матеріальним становищем. 12.05.2015 р. він повідомив КВІ про звільнення з роботи і плани виїхати в Польщу. Одночасно його попереджено про наслідки неявки до кримінально-виконавчої-інспекції на протязі кварталу, а саме, що це буде розцінюватись як ухилення від відбування покарання. 11.09.2015 р. інспектор КВІ надіслала запит до Підволочиського РВ щодо перевірки ОСОБА_5 по місцю проживання останнього, згідно якої встановлено, що останній на даний час перебуває за межами України і невідомо, коли повернеться. 19.10.2015 р. після проведення першочергових розшукових заходів матеріали щодо ОСОБА_5 направлено до Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області для проведення подальших розшукових заходів. Посилаючись на порушення ОСОБА_5 встановленого згідно вироку суду обов`язку щодо повідомлення про зміну місця проживання, роботи або навчання, інспектор КВІ просить скасувати звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання.
В судовому засіданні представник кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 подання підтримала і дала аналогічні пояснення.
Прокурор щодо подання поклався на думку суду.
Засуджений ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання. Згідно вимог ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове зсідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання) не перешкоджає проведенню судового розгляду крім випадків, коли їх участь судом визнана обов`язковою або коли особа повідомила про поважні причини неприбуття. Оскільки явка ОСОБА_5 не визнана поважною, то суд ухвалив подання розглядати без його участі.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, суд вважає у задоволенні подання відмовити по таких підставах:
Вироком Гусятинського районного суду від 23.07.2014 р. ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 296 КК України до 3-х років обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; відповідно до п.3 ч.1 ст.76 КПК України ОСОБА_5 встановлено обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Із 02.09.2014 р. ОСОБА_5 перебуває на обліку у Підволочиському районному підрозділі кримінально-виконавчої інспекції і згідно підписки від 02.09.2014 р. йому роз`яснено встановлений згідно вироку суду обов`язок повідомляти КВІ про зміну місця проживання та повідомлено про наслідки невиконання вказаного обов`язку.
21.04.2015 р. ОСОБА_5 звернувся із заявою до першого заступника УДПтСУ у Тернопільській області підполковника ОСОБА_6 у якій повідомив, що у зв`язку із складним матеріальним становищем має намір періодично виїзжати за межі України на тимчасові заробітки. На цій заяві міститься дозвільна резолюція (особова справа №18/14, а.с.60).
12.05.2015 р. ОСОБА_5 подав ст.інспектору до кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 заяву, у якій вказав про те, що він розрахувався з роботи у ТОВ «Укрспирт» і має намір змінити своє місце проживання, тобто поїхати на роботу до Польщі.
Як підтвердила у судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_4 , ОСОБА_7 дійсно поїхав на роботу у Польщу з відому кримінально-виконавчої інспекції, однак він мав дозвіл на перебування на роботі лише на 3 місяці.
Як зазначено у п.4.20 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженої наказом ДДУПВП та МВС № 270/1560 від 19.12.2003 р., засуджена особа, на яку покладено обов`язок повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, повинна це зробити до їх зміни або протягом трьох днів після зміни у письмовій формі.

ОСОБА_5 виїхав за межі України після написання вказаної заяви, що підтверджено рапортом ДІМ Підволочиського РВ від 19.09.2015 р.
Крім того, згідно вимог ч.1 ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Як випливає із матеріалів особової справи, вказане застереження ОСОБА_5 не направлялося, до адміністративної відповідальності він не притягувався, нового злочину не вчинив.
Згідно ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 , завчасно повідомивши керівництво кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, не порушив обов`язку, покладеного на нього вироком суду, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
Щодо посилання представника КВІ на те, що ОСОБА_7 зобов`язаний був щоквартально з`являтися до реєстрації, то суд вважає, що цей обов`язок на нього судом не покладений, а тому ним і не порушений.
На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання інспектора Підволочиського районного підрозділу Гусятинського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_8 про скасування звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_5 , призначеного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23.07.2014 р. за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 296 КК України до 3-х років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; і встановленням обов`язку відповідно до п.3 ч.1 ст.76 КК України і направлення його для відбування призначеного судом покарання - відмовити за безпідставністю.
На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Тернопільської області через Підволочиський райсуд протягом семи діб з часу її проголошення.

Суддя - підпис
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_1