Дата документу Справа № 336/9456/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11сс/778/556/13 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ№336/9456/13к ОСОБА_1
Категорія ст. 183КПК Доповідач Бочарников С.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді Бочарникова С.О.,

суддів Тютюник М.С.,

ОСОБА_2,

при секретарі Вечеренкові Є.М.,

за участю прокурора Кофанова М.В.,

підозрюваного ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріал за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, громадянину України, який має середню освіту, неодруженому, який має неповнолітню дитину, непрацюючому, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, 42, раніше судимому:

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2011 року за ст. 307 ч. 2 КК України до п'яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в три роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжній захід у вигляді особистого зобовязання.

З наданих матеріалів вбачається, що слідчий СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 30 вересня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003573 внесено відомості про досудове розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна, яке мало місце з 09-00 до 11-00 години 27 вересня 2013 року в квартирі АДРЕСА_1 і заподіяло потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у сумі 748 грн. 60 коп.

23 жовтня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у таємному заволодінні чужим майном.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року, у задоволенні зазначеного вище клопотання було відмовлено. Застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжній захід у вигляді особистого зобовязання.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою прокурор у кримінальному провадженні подав на неї апеляційну скаргу. Він вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, приймаючи до уваги доводи підозрюваного та захисника, на думку якого, ухвала слідчого судді є законною, висновок прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

ОСОБА_3 підозрюється, у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що відносяться згідно ст. 12 КК України до категорії середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на термін до 3 років.

Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного злочину.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків , а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_3, має постійне місця мешкання, який має родину, міцні соціальні зв'язки, позитивні характеристики з місця проживання, статус учасника бойових дій, якого ОСОБА_3 набув під час служби в лавах Армії, відсутність оголошень про підозру у вчиненні іншого злочину, провину у вчиненні злочину визнає у повному обсязі, значної шкоди правопорушенням завдано не було оскільки, викрадене майно було добровільно видано підозрюваним працівникам міліції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив, що він не має наміру переховуватися від слідства і суду, що до слідчого завжди зявляється.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також не доведеність слідчим та прокурором на момент розгляду клопотання слідчим суддею місцевого суду, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, обєктивно дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягало задоволенню.

Вказівка прокурора у апеляційній скарзі на предмет того, що ОСОБА_3 не працює є необґрунтованою. Доводи, що слідчий суддя необґрунтовано залишив без уваги факт того, що перебуваючи на випробувальному терміні ОСОБА_3 знову вчинив злочину, не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Оскільки на теперішній час ОСОБА_3 не порушує вимоги обраного йому слідчим суддею місцевого суду запобіжного заходу, підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 194, 196, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовано відносно останнього запобіжній захід у вигляді особистого зобовязання, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді