Справа № 185/37/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження №0002543 від 20 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алма - Ати, громадянина України, з неповно - середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 19 вересня 2015 року приблизно о 20 годині 38 хвилин перебував в приміщенні магазину продукти ТОВ «АТБ - маркет № 106», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 61 А, де у нього виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 , 19.09.2015 року о 20 годині 42 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, знаходячись в приміщенні магазину «АТБ - маркет № 106», розташованого за адресою: м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 61А, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівєльної вітрини 2 банки ікри лососевої. Дані дві банки з ікрою ОСОБА_5 поклав собі у кишеню штанів та попрямував до касової зони, при цьому не маючи наміру розрахуватись за дві банки ікри лососевої.

Далі. ОСОБА_5 керуючись своїм злочинним наміром, направленим на протиправне вилучення чужого майна, а саме: 2 банок ікри лососевої з приміщення магазину «АТБ- Маркет 106», розташованого за адресою м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 61А, пройшов повз касову зону не розрахувавшись за дві банки ікри лососевої. Таким чином, ОСОБА_5 , вважав, що він виконав усі дії, які необхідно було виконати для доведення свого злочинного наміру до кінця, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. Однак, ОСОБА_5 з викраденим майном був затриманий працівниками охорони в приміщенні магазину «АТБ - маркет № 106» за касовою зоною, внаслідок чого злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. В результаті чого, ОСОБА_5 міг би спричинити ТОВ «АТБ-маркет № 106» матеріального збитку на загальну суму 207 гривень 05 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
Потерпілим від кримінального правопорушення є «ТОВ «АТБ-маркет», представник ОСОБА_4 .

30 грудня 2016 року під час підготовчого судового засідання, сторонами була надана угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину кримінального правопорушення, а він має право мовчати, мати захисника та допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про примирення він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що він розуміє характер обвинувачення щодо обвинуваченого, вид покарання, який буде застосовано до обвинуваченого в разі затвердження угоди. Угоду про примирення він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий відповідно до ст. 476 КПК України, має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в судовому засіданні допитаний ОСОБА_5 , який показав, що він 19 вересня 2015 року приблизно о 20 годині 38 хвилин перебував в приміщенні магазину продукти ТОВ «АТБ - маркет № 106», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 61 А. де викрав дві банки з ікрою, пройшов повз касову зону не розрахувавшись за них, але за касовою зоною в був зупинений працівниками охорони.
Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_5 , визнає себе винуватим, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також, що сторони розуміють наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства,обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні злочину за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч.2, КК України.

Враховуючи викладене, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди сторони погодили покарання ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт в розмірі 80 годин.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з врахуванням особи обвинуваченого, та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, збитки відсутні.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30 грудня 2015року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ТОВ «АТБ Маркет 106».

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 грудня 2015 року покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 123 гривень за проведенн я товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1