Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

підсудного - ОСОБА_5 ,

захисника підсудного адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальну справу щодо підсудного ОСОБА_5 за ч.2 ст.368 КК України, за апеляцією прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2015 року кримінальну справу щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козин Радивилівського району Рівненської області, громадянина України, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч.2 ст.368 КК України повернуто прокурору м. Рівне для проведення додаткового розслідування у зв`язку з порушенням вимог статей КПК України 1960 року про обов`язковість пред`явлення обвинувачення та обов`язковість пред`явлення ОСОБА_5 матеріалів розслідування для ознайомлення.

Досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що працюючи на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу авто- технічної інспекції та реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області, маючи спеціальне звання підполковника міліції, являючись службовою особою представником влади, в повноваження якого згідно функціональних обов`язків, затверджених 12.11.2007 року начальником УДАІ УМВС України в Рівненській області, входить організація та контроль роботи реєстраційно-екзаменаційних підрозділів (далі РЕП) області, здійснення контролю за діяльністю підрозділів РЕП по виконанню законів України, нормативних актів МВС України, УДАІ МВС України і УМВС з питань реєстрації автотранспортних засобів та видачі посвідчень водія, проведення контрольних перевірок документів, які послужили підставами для реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку автотранспортних засобів, а також витрати бланків суворої звітності, номерних знаків та іншої документації, розгляд скарг і заяв, здійснення прийому громадян, посадових осіб по питаннях, що стосуються реєстраційно-екзаменаційної діяльності, здійснення контролю за роботою РЕП по виявленню транспортних засобів, що знаходяться в розшуку та взаємодію їх з іншими службами міліції, митними органами і Національним центральним Бюро Інтерполу в Україні, виявлення осіб, які позбавлені судами права керування, а також перевірка громадян по АІС "Особи в розшуку", здійснення реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку авто-мото транспортних засобів, особиста відповідальність за законність прийнятих документів, їх якість та повноту, в період часу з 23.01.2009 р. по 28.01.2009 р. одержав хабарі: 23.01.2009 р. біля 15-ої год. грошові кошти в сумі 10 000 грн. за виконання дій з використанням наданої йому влади, а саме за повернення вилучених документів на належний ОСОБА_8 автомобіль "Лексус ЛХ-470" та не оформлення вказаного транспортного засобу на майданчик тимчасового тримання автомобілів; 28.01.2009 р. біля 16 год.20 хв. грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, що станом на вказану дату згідно офіційного курсу НБУ становило 38 500 грн., за виконання дій з використанням наданої йому влади, а саме: за сприяння у тимчасовій реєстрації в Острозькому ВРЕР ДАІ УДАІ УМВС України в Рівненській області належного ОСОБА_8 автомобіля "Лексус", після чого ОСОБА_5 дав вказівку начальнику Острозького ВРЕР ДАІ УДАІ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_9 організувати проведення тимчасової реєстрації вказаного автомобіля, що було виконано останнім, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

В поданій на постанову суду апеляції прокурор ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає, що постанова суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та з істотним порушенням судом кримінально-процесуального закону. Вказує, що в матеріалах справи достатньо даних, що вказують на вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, а посилання суду першої інстанції на порушення конституційних прав обвинуваченого, що зумовлює повернення справи на додаткове розслідування, є необґрунтованими, безпідставними та однобічними. Просить постанову Рівненського міського суду від 01 квітня 2015 року про повернення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.368 КК України на додаткове розслідування скасувати у зв`язку з однобічністю судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а кримінальну справу повернути для завершення судового розгляду та винесення обґрунтованого законного рішення.

В поданих на апеляційну скаргу запереченнях ОСОБА_5 вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Просить відмовити в задоволенні апеляції прокурора, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 щодо підтримання апеляції, пояснення підсудного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 щодо залишення постанови суду без змін, а апеляції прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.281 КПК України (1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст.22, 64-66 КПК України (1960 року) прокурор, слідчий зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. В числі обставин, що підлягають доказуванню в кримінальній справі при провадженні досудового слідства шляхом збирання і подання доказів, виключно в порядку, встановленому процесуальним законом, є час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, винність обвинуваченого та мотиви злочину. Перекладання обов`язку доказування на обвинуваченого законом забороняється.

Згідно положень ст.368 КПК України (1960 року) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, дізнання, досудове чи судове слідство в усякому разі визнається однобічним і неповним: коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; коли не були досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд, за винятком випадків, коли дослідити їх було неможливо.

Вказані вимоги кримінально-процесуального закону належним чином органами досудового слідства виконані не були, а суд першої інстанції не мав реальної можливості усунути ці порушення під час розгляду справи самостійно.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи встановлено з пояснень підсудного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 , що слідчим ОСОБА_10 при виконанні ним вимог ст.218 КПК України (1960 р.) було дозволено ОСОБА_5 та його захиснику зробити ксерокопії матеріалів кримінальної справи, яка була сформована та пронумерована. При дослідженні судом даних матеріалів встановлено, що зміст наявних на даний час в матеріалах кримінальної справи документів, а саме т.1 а.с.90-100, 101, 124, 161-168, 208, 209, 212-213, 229; т.2 а.с.4, 14, 20, 28, 53-67, 80, 98, 101, 111, 114, 130, 140, 175, 205; т.3 а.с.99-103, не відповідає змісту документів, ксерокопії яких були зняті з дозволу слідчого ОСОБА_10 підсудним ОСОБА_5 при виконанні вимог ст.218 КПК України (1960 р.).

З матеріалів кримінальної справи, а саме протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину від 28.01.2009 року (т.1 а.с.103-104), постанови судді Рівненського міського суду ОСОБА_11 від 30.01.2009 року (т.1 а.с.115) та пояснень ОСОБА_5 вбачається, що на час складання слідчим ОСОБА_10 протоколу пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 05.02.2009 року (т.1 а.с.124), ОСОБА_5 знаходився під вартою в ІТТ і не доставлявся в приміщення прокуратури Рівненської області, де йому згідно даного протоколу пред`являлось обвинувачення за ч.2 ст.368 КК України.

Та обставина, що слідчим ОСОБА_10 не пред`являлось ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.368 КК України, окрім пояснень самого ОСОБА_5 підтверджується також копією протоколу пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 05.02.2009 року, яка була знята ОСОБА_5 з дозволу слідчого при ознайомленні з матеріалами кримінальної справи.

Відповідно до ст.140 КПК України (1960 року), при пред`явленні обвинувачення особі присутність захисника є обов`язковою, крім випадків, коли він відмовляється від нього і відмова прийнята. Слідчий, впевнившись в особі обвинуваченого, оголошує йому постанову про притягнення як обвинуваченого, роз`яснює суть пред`явленого обвинувачення та вручає копію постанови про притягнення як обвинуваченого. Про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті і вручення копії постанови слідчий складає протокол із зазначенням години і дати пред`явлення обвинувачення, який підписується обвинуваченим, слідчим та захисником.

Як вбачається з матеріалів справи, на час ознайомлення ОСОБА_5 з матеріалами даної кримінальної справи в порядку ст.218 КПК України (1960 року) та зняття з дозволу слідчого ОСОБА_10 копій матеріалів кримінальної справи, йому не було відповідно до чинного на той час законодавства пред`явлено обвинувачення, не було роз`яснено слідчим суті обвинувачення та не була вручена копія постанови про притягнення його як обвинуваченого.

Згідно положень КПК України (1960 р.) не пред`явлення обвинувачення відповідно до положень ст.140 КПК України (1960 р.), є обов`язковою підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Повернення справи на додаткове розслідування з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону як одного з різновидів неправильності досудового слідства може мати місце, коли суд не має можливості такі порушення самостійно усунути та належним чином відновити порушені права та свободи людини.

Істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, допущеними органами дізнання чи досудового слідства, є такі порушення, які призвели до обмеження гарантованих законом прав учасників процесу або перешкоджають суду об`єктивно, повно та всебічно розглянути справу і винести законний і обгрунтований вирок.

До таких порушень, за яких справа підлягає поверненню для проведення додаткового розслідування, належать не додержані вимоги закону, що встановлюють підстави і порядок порушення кримінальної справи та регламентують провадження дізнання і досудового слідства.

Згідно положень ст.370 КПК України (1960 р.), вирок у всякому разі належить скасувати, якщо порушено вимоги статей цього Кодексу про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення.

Стаття 218 КПК України (1960 року) встановлює обов`язок слідчого, визнавши зібрані докази достатніми для складання обвинувального висновку і виконання вимог ст.217 КПК України (1960 року), оголосити обвинуваченому, що слідство в його справі закінчено і що він має право на ознайомлення з усіма матеріалами справи, як особисто, так і з допомогою захисника, а також може заявляти клопотання про доповнення досудового слідства.

Право обвинуваченого на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не пред`явлення ОСОБА_5 у визначеному законом порядку обвинувачення та не надання йому для ознайомлення матеріалів кримінальної справи, які були направлені до суду, свідчать про порушення конституційного права на захист, і відповідно до вимог ст.281 КПК України (1960 р.) є обов`язковою підставою для повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неправильності попереднього слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що прокурором в поданій апеляції та в судовому засіданні при апеляційному розгляді не спростовано фактів порушень вимог КПК України (1960 року) при проведенні досудового слідства по даній кримінальній справі.

При новому додатковому розслідуванні, органу досудового слідства необхідно перевірити докази щодо не пред`явлення слідчим ОСОБА_10 . ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.368 КК України та не надання для ознайомлення обвинуваченому матеріалів даної кримінальної справи, які були направлені до суду.

Інші висновки суду щодо неповноти та неправильності досудового слідства також заслуговують на увагу та потребують перевірки в ході проведення додаткового розслідування.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду про повернення справи прокурору для проведення додаткового розслідування є законною та обґрунтованою, а доводи апеляції прокурора ОСОБА_7 - безпідставними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2015 року про поверненння кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, прокурору м. Рівне для проведення додаткового розслідування у зв`язку з порушенням вимог статей КПК України 1960 року про обов`язковість пред`явлення обвинувачення та обов`язковість пред`явлення ОСОБА_5 матеріалів розслідування для ознайомлення - залишити без змін, а апеляцію прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, без задоволення.

Головуючий суддя: ____________________ ОСОБА_1

Судді: ________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3