Справа № 149/1873/15-к
Провадження №1-кп/149/158/15
Номер рядка звіту 34
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
22.12.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000854 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, розлученого, раніше не судимого, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

23 грудня 2014 року, приблизно о 19 годин 30 хвилин - у темний час доби, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем "ЗАЗ-DАЕWOO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , рухався в місті Хмільнику по проїжджій частині вул. Леніна, що має двосторонню організацію руху, з перехрестя вулиці 50-ти річчя СРСР - вулиці Червоного Козацтва - вулиця Леніна в напрямку перехрестя вулиць Леніна - Пушкіна, з включеним ближнім світлом фар, зі швидкістю близько 50 км/год. Здійснюючи рух по вулиці Леніна і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого біля супермаркету "Корона", ОСОБА_6 , як водій механічного транспортного засобу, під"їжджаючи ним до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.35.1 та дорожньою горизонтальною розміткою 1.14.1 "Пішохідний перехід", повинен був вести транспортний засіб зі швидкістю при якій довжина зупинного шляху, з урахуванням технічного стану транспортного засобу, дорожніх і метеорологічних умов, не перевищує видимості колії у напрямку руху. Незважаючи на те, що водієві ОСОБА_6 необхідно було діяти відновідно до вимог п.п. 12.2 і 18.1. Правил дорожнього руху України, які свідчать: п. 12.2 - "у темний час доби і в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги", п. 18.1 - "водій транспортного засобу, що приближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинні зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, до яких може бути створена перешкода чи небезпека". Останній, в порушення вимог пунктів 12.2, 18.1 Правил дорожнього руху України, керуючи технічно справним транспорним засобом, не маючи перешкод ні механічного, ні технічного характеру, на прямій ділянці дороги, з мокрим асфальтобетонним покриттям і двосторонньою організацією руху, в умовах опадів у вигляді дощу, проявляючи злочинну недбалість, замітивши пішохода, що перетинає проїжджу частину дороги по вул. Леніна зліва направо по нерегульованому пішохідному переходу і рухається у напрямку смуги руху автомобіля під його керуванням, дану обстановку за небезпечну не сприйняв, заходи гальмування зробив не вчасно, в наслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 12 червня 2015 року, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням, яке виникло від дії твердого предмета (предметів), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину передбаченого частиною 2 статті 286 КК України визнав повністю та показав, що 23 грудня 2014 року, біля 19:30 години, він керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Леніна в місті Хмільнику. На перехресті вулиць Леніна - Пушкіна не помітив пішохода і здійснив на нього наїзд. Вийшовши з автомобіля побачив, що на дорозі лежить людина, яка була при свідомості. Він по мобільному телефону викликав чи то швидку допомогу чи то ДАІ, вже не пам"ятає. Потім, якась жінка сказала, що потерпілй необхідно дати води. Він побіг і приніс води, після чого приїхала швидка допомога. Їхав з включеним ближнім світлом фар, зі швидкістю близько 50 км/год. Розуміє, що необхідно було вибрати таку швидкість руху, яка б дала можливість уникнути наїзду на пішохода у зоні видимості, яку створювало світло фар автомобіля. Розкаюється у скоєнному.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд заслухав думку учасників кримінального провадження з цього питання. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, в суду не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою обвинуваченого, крім показів самого обвинуваченого наданих ним в судовому засіданні, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Так, обвинувачений ОСОБА_6 надав чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину. Надані обвинуваченим ОСОБА_6 покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому суд кваліфікує їх за ч. 2 ст. 286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, а також надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді п"яти років позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробовуванням, застосувавши ст.ст. 75,76 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обиралися, підстав для їх застосування немає.

У кримінальному провадженні потерпілою у справі ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ПрАТ "СК «Перша" про стягнення на користь ОСОБА_4 19450 гривень матеріальної шкоди пов"язаної з витратами на лікування, 5000 гривень моральної шкоди (а.с. 22). В послідуючому потерпіла ОСОБА_4 збільшила позовні вимоги та просила стягнути з до ПрАТ "СК "Перша" 36335 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди (а.с. 54). В судовому засіданні 21.12.2015 року потерпіла ОСОБА_4 просила стягнути з ПрАТ "СК "Перша" 35892,14 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди (а.с. 129-136).

Цивільний відповідач ПрАТ "СК "Перша" подав заперечення на позовну заяву ОСОБА_4 , просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 69-71). Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
З огляду на положення статті 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 застрахована згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/6175198 від 15.02.2014 року в ПрАТ "СК "Перша". Строк дії полісу до 15.02.2015 року. Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю (на одного потерпілого) встановлено в сумі 100000 гривень, за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 гривень. Вказана обставина цивільним відповідачем не заперечується (а.с. 23).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до статті 24 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов до ПрАТ "СК "Перша" про відшкодування майнової шкоди в розмірі 35892,14 гривень вартості витрат на лікування, суд вважає можливим задовольнити повністю, оскільки в судовому засіданні було належними та допустимими доказами об"єктивно доведено заподіяння потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди від злочину в розмірі 35892,14 гривень (а.с. 121, 122, 123, 124, 125-128, 129-136, 138-140).

Відповідно до статті 26-1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди суд вважає обґрунтованими, оскільки вона зазнала душевних страждань внаслідок ушкодження її здоров`я. Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Враховуючи стан здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , враховуючи глибину її душевних страждань перенесених внаслідок заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень, значний обсяг вимушених змін в її житті, значний обсяг зусиль, які необхідні для відновлення попереднього стану потерпілої, виходячи з принципів законності, зваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яка буде стягнута за судовим рішенням на користь потерпілої ОСОБА_4 в розмірі 5000 гривень, в певній мірі компенсує їй перенесені душевні страждання та душевний біль, які заподіяні їй злочином.

У зв"язку з тим, що потерпілою ОСОБА_4 понесено витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень, вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с. 117-119).

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись. ст.ст. 2, 7, 8, 9, 128, 177, 183, 369, 370, 373, 374-376, 395, 484-493 КПК України, ст.ст. 11, 12, 65, 66, 67, 75, 76, ч. 2 ст. 286 КК України,
З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов"язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілоїОСОБА_4 до ПрАТ "СК "Перша" задовольнити. Стягнути з ПрАТ "СК "Перша" на користь ОСОБА_4 35892,14 гривень майнової шкоди на відшкодування понесених нею витрат на лікування та 5000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5000 гривень понесених нею витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1