Код суду 233 Справа № 233/6838/15-к
Вирок
Іменем України
30 грудня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Голубкове Жуковського району Брянської області, громадянина України, який має середню освіту, інвалід 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2015 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на ділянці місцевості, розташованій за межами огороду будинковолодіння АДРЕСА_1 виявив дикоростучий куст рослини конопля та діючи умисно, незаконно - в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» зірвав листя з рослини коноплі, чим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, після чого придбаний за вищевикладених обставин наркотичний засіб помістив до сумки, яку сховав у холодильник в сараї за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, незаконно, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» став зберігати без мети збуту.
17 листопада 2015 року в період часу з 09 години 30 хвилин до 10 години 25 хвилин в ході проведеного у встановленому законом порядку працівниками міліції огляду будинковолодіння АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено сумку з речовиною рослинного походження, двома паперовими згортками з речовиною рослинного походження масою 53,02г, яка відповідно до висновку експерта № 1352 від 03 грудня 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 48,25 г, який ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного споживання без мети збуту у кількості, достатній для притягнення до кримінальної відповідальності.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 17 грудня 2015 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 14 грудня 2015 року, підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_4 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 грудня 2015 року року між ним та прокурором.
Захисник ОСОБА_5 вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора та обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 14 грудня 2015 року між прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_4 за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статей 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце у вересні 2015 року та були скоєні саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю. Вчинені ОСОБА_4 дії складають склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 14 грудня 2015 року між прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 491 гривню 04 копійки.
Речовий доказ по справі сумку з рослиною роду коноплі відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п*ятьдесят) гривень 00 копійок.
Речовий доказ сумку з рослиною роду коноплі знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 491 (чотириста дев*яносто одна) гривня 04 копійки.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копію вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя