Провадження № 1-кп/760/1072/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2013 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 09.09.2015, приблизно о 01:35, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Борщагівській, 171/18 в м. Києві, помітив припаркований поряд з вказаним будинком автомобіль "Ford Transit" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , і у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні злочину, зламав замок задніх дверей кузова автомобіля, відчинив їх та проник до салону, звідки викрав навігатор вартістю 500 гривень, мобільний телефон "Нокіа" вартістю 200 гривень, моторчик склопідйомника вартістю 300 гривень, два зарядні пристрої до мобільного телефону "Нокіа" загальною вартістю 50 гривень, пульт до автомобільної магнітоли та пульт до автомобільного телевізора, що матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_6 не становлять, а всього завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1050 гривень.

В цей момент приблизно о 01:43 годин до автомобіля зі сторони водійських дверей підійшов його власник ОСОБА_6 , який, відчинивши водійські двері, виявив обвинуваченого у середині автомобіля та висловив вимогу припинити злочинні дії, повернути викрадене майно та залишатися на місці, на що останній, усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті потерпілим, бажаючи обернути викрадене на свою користь та не бажаючи бути затриманим, усвідомлюючи відкритість своїх дій, вимоги потерпілого ОСОБА_6 проігнорував, через праві передні пасажирські двері з автомобіля вибіг та з місця вчинення кримінального правопорушення почав тікати, утримуючи при цьому викрадене ним вказане вище майно при собі, але згодом, маючи реальну змогу розпорядитися викраденим, був затриманий потерпілим з викраденим його майном.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, як вони викладені в обвинувальному акті та показав, що він дійсно 09.09.2015 вночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, по вул. Борщагівській, 171/18 в м. Києві з автомобіля "Ford Transit", який був припаркованим біля цього будинку, викрав навігатор, мобільний телефон "Нокіа", моторчик склопідйомника, два зарядних пристроя до мобільного телефону "Нокіа", пульт до автомобільної магнітоли та пульт до автомобільного телевізору. Разом з тим, ще знаходячись в салоні автомобіля, його помітив власник, який вимагав повернути викрадене, але він вибіг на вулицю та почав тікати, де через декілька метрів був затриманий потерпілим.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу ОСОБА_5 .

При цьому судом з`ясовано що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу.

Так, ОСОБА_5 раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів нарколога і психіатра він не перебуває, під час досудового розслідування перебуваючи під вартою поводив себе позитивно, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням наведеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, відсутність цивільного позову, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2013, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) діб з дня його оголошення.

Суддя