Справа № 175/5251/15-к
Провадження № 1-кп/175/223/15
Ухвала

Іменем України

11 січня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у смт. Ювілейне обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002213 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Петриківка Солонянського району Дніпропетровської області, там же зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого водієм,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

13 листопада 2015 року близько 14.00 години ОСОБА_4 , керуючи приналежним ОСОБА_7 технічно справним автобусом «Богдан А-092» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по автодорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» зі сторони міста Запоріжжя в напрямку міста Дніпропетровська в правому ряді руху зі швидкістю близько 60 км/годину, більш точна швидкість руху слідством не встановлена.

Здійснюючи рух у вказаному напрямку, знаходячись в районі 420 км + 700 метрів автодороги Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя», що пролягає по території Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_8 при виникненні небезпеки для руху у вигляді трактору «Беларус-82.1» реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «2ПТС-4» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в попутному з ним напрямку по полосі його руху, якого він об`єктивно спроможний був виявити, заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного об`їзду перешкоди не прийняв, в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автобуса ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього мищелка правої великогомілкової кістки та забійної рани верхньої третини правої гомілки, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Причинами скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії водія ОСОБА_11 , який грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, які встановлюють:

- п.1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди».

Невиконання водієм ОСОБА_12 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням потерпілій ОСОБА_13 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Необережні дії обвинуваченого ОСОБА_11 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілою, якій він відшкодував завдані злочином збитки.

Потерпіла ОСОБА_10 у підготовче засідання не з`явилася, через обвинуваченого надала заяву від 23 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю претензій до ОСОБА_11 , який відшкодував їй завдані злочином матеріальну і моральну шкоду. Заяву просила розглянути без її участі.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Вивчивши обвинувальний акт і матеріали кримінального провадження № 0002213, надані прокурором, суд приходить до наступного.

Згідно з положенням ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Виходячи з того, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, інкриміноване йому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості, по якому він повністю визнав свою провину, відшкодував завдані потерпілій збитки і примирився з ОСОБА_13 , яка не має до нього будь-яких претензій, у суду є підстави для задоволення заявлених клопотань і закриття кримінального провадження у підготовчому засіданні за примиренням відповідно до п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні не заявлялися, речові докази - не визнавалися.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 314 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 і потерпілої ОСОБА_10 від 23 грудня 2015 року - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, закривши відносно нього кримінальне провадження № 0002213 від 14 листопада 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1