490/8888/15-к
н/п 1-кп/490/599/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу відносно :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Лепитиха Великолепитиського р-ну Херсонського області, громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, одруженого, працює охоронцем Великолепитиського елеватора, раніше не судимого, проживаює: АДРЕСА_1
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України,
Відповідно до ст.4 ч.8,ст.5 ч.1,ст.10,11,ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянин ОСОБА_5 був зарахований на військову службу по призову за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 у військовому звані старшина.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №74 від 04.04.2014 року ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого стрільця 2 відділення, 2 стрілецького взводу 12 стрілецької роти, 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №42 від 12.11.2014р. старшину ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця 1 відділення, 3 стрілецького взводу 9 стрілецької роти, 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст.9,11,14,16,37,40,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст.3, п.8 ст.6, п.2, ст.23, п.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів(начальників); виявляти появляти до командирів(начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою,бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи(занять) протягом робочого(навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком(розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
ОСОБА_5 , діючи в супереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечній наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчосово ухилення від військової служби, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, 12 січня 2015 року, старшина ОСОБА_5 , з прямим умислом, самовільно залишив розташування військової частини та не зявився вчасно на службу у військовій частині НОМЕР_1 без поважних причин до 24.01.2015 року, тобто тривалістю понад десять діб але не більше місяця, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України.
27.02.2015 року прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.407 КК України з врахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотне знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилося у викритті свого місця перебування, добровільному прибуттю до місця служби.З урахуванням особи підозрюваного який характеризується по службі позитивно, сторони вважають за можливе при призначені покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 /один/ рік та з покладенням обов?язків відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.407 України.
Прокурор та обвинувачений у судовому засіданні просили затвердити надану до суду угоду.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 - ч.2 ст.407 КК України, - віднесений згідно ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, тому угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ст.473, ч.4ст.474 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Запобіжний захід на час розгляду справи в суді обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 /один/ рік.
У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя