Справа № 214/8648/15-к
1-кп/214/791/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003288 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, який не має неповнолітніх дітей на утриманні, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 14.11.2015, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 22-00 годині, проходячи біля будинку № 4 по пр. 200 років Кривого Рогу в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_5 , який розмовляв по мобільному телефону та після розмови поклав телефон до своєї кишені, після чого ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), підійшов до ОСОБА_5 та застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, та яке виразилось у штовханні ОСОБА_5 у плече, унаслідок чого ОСОБА_5 не втримавшись впав на землю. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, відкрито викрав з кишені ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон «Samsung S5620», вартість якого складає 540 гривень, в якому була сім-картка оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 20 гривень, та з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 збиток на загальну суму 560 гривень 00 копійок, а також фізичний біль.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що 14 листопада 2015 року пізно ввечері, проходячи біля будинку номер 4 по проспекту 200-річчя Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_6 , який в той час розмовляв по телефону. Коли він закінчив розмовляти, поклав телефон у кишеню своєї куртки. В той час виник умисел викрасти телефон. Дочекався поки ОСОБА_7 підійде до під`їзду, підійшовши ззаду, штовхнув його у плече, коли той впав на асфальт, розстібнув кишеню, у яку було покладено телефон, та діставши його побіг. Телефон здав у той же вечір у ломбард, отримавши 100 грн. витратив їх на хліб та водку, адже перебував у стані алкогольного сп`яніння і було потреба випити ще. До зустрічі з потерпілим вживав алкогольні напої в кількості 200 гр. водки. Мобільний телефон «Samsung S5620» Брозницькому повернуто. В своїх діях розкаюється, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.
Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 54).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони (Т. 2 а.с. 58 ), раніше не судимий (Т. 2 а.с. 55 ), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т. 2 а.с.53, 54), є інвалідом 3 групи до 01.10.2016 (Т. 2 а.с. 59).
Таким чином, суд, враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Речовий доказ мобільний телефон «Samsung С 5620», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (Т. 2 а.с.31).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1