Справа №1-260-10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі

головуючого судді Смілянець А.П.

при секретарі Гудзенко В.Л.

з участю прокурора Коропа С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу про обвинувачення: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 2.03.2009 року зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі % частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.02.2009 року до повноліття сина. Однак згідно заяви ОСОБА_3 та подання Уманського міського відділу ДВС ОСОБА_1 на протязі тривалого часу злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, добровільно аліменти не виплачував, відомості про працевлаштування не надавав, на виклики державного виконавця не з'являвся, на попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагує, в зв'язку з чим має заборгованість, яка станом на 01.04.2010 року за 13 місяців і 18 днів, що в грошовому виразі складає 5000 грн. 85 коп.

Допитаний на досудовому слідстві та в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, щиросердно розкаявся і в судовому засіданні показав, що дійсно жодного разу офіційно не платив аліменти на утримання дитини.

Вина підсудного підтверджується матеріалами справи, керуючись ст. 299 КГЖ України суд вважає, недоцільним дослідження доказів, фактичних обставин справи, учасники судового розгляду не заперечують проти цього, правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення доказано. Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує по ч.І ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених судом коштів на утримання дітей ( аліментів).

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризуються позитивно.

В якості обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_1, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, в скоєному щиросердно розкаявся, позитивно характеризується, може бути перевихований без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України Керуючись ст. 323,324 КПК України , суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі визначеного судом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов'язавши його періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу обрати відносно засудженого ОСОБА_1 міру запобіжного заходу в вигляді підписки про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського Апеляційного суду на протязі 15 діб з часу його проголошення.

Головуючий А.П. Смілянець