пр. № 1-кс/759/4654/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27 грудня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004842 від 07 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27 грудня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004842 від 07 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування вимог скарги в судовому засіданні пояснив, що слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст.284 КПК України 27 грудня 2015 року, тобто датою, яка ще не настала.
Вислухавши пояснення скаржника, вивчивши доводи скарги і дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даної скарги, виходячи із такого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві перебували матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004842 від 07.06.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 358 КК України.

У ході досудового слідства не встановлено та не допитано особи причетної до вищезазначеної події, тобто у ході слідства не підтверджено злочинного умислу у невстановлених осіб, та не встановлено умислу, мету та об`єкту злочину.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 винесена постанова від 27 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0004842 на підставі ч.1 п.1 ст.284 КПК України.
Помилкова дата винесення постанови є грубим порушенням вимог ст. 110 п.5 п.п.1 КПК України, що є підставою для її скасування.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчий СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 не надав належну правову оцінку фактичним доказам по справі вважаю, що постанова слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 винесена неправомірно, вона не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог скарги, а саме спірну постанову слід скасувати.
Керуючись ст. 307 КПК України,
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 від 27.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0004842 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: