БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №745/761/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2016 р. м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни клопотання прокурора Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000221 від 24.09.2015р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, одруженого, має 1 неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

До суду надійшло клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується в тому, що 23 вересня 2015 року близько 13-30 год., перебуваючи в подвір`ї будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки, що виникла на грунті неприязних відносин, з громадянином ОСОБА_8 , з метою вбивства ОСОБА_8 завдав останньому один удар вилами в область життєво важливої ділянки тіла передньої черевної стінки зправа, внаслідок чого ОСОБА_8 отримав ушкодження у вигляді непроникаючих колотих ран передньої черевної стінки зправа та в нижній третині правого плеча, проте його не було позбавлено життя в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не зміг довести свій злочинний намір до завершення з незалежних від нього причин через активний спротив з боку потерпілого та членів його родини. Вищезазначені дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як незакінчений замах на вбивство.

Копію даного клопотання обвинувачений ОСОБА_7 отримав 06 лютого 2016 року о 20-15 год.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачуться у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; постійного місця проживання та роботи не має, відсутні сталі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, так як був оголошений в розшук, а тому менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи внесеного клопотання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні з пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, не погодився повністю, зазначивши, що захищався від протиправних посягань з боку потерпілого; вважав за можливе обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що прокурором не наведено достатніх доказів на обґрунтування зазначених у клопотанні ризиків для обрання ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу, просив зважити на характеризуючі особу обвинуваченого дані, й обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

23 листопада 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру й складено обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується ухвалою слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2015 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого сплив 20 листопада 2015 року.

Згідно з п.1 ч.7 ст.42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що стосовно нього здійснюється кримінальне провадження за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КПК України, в період дії особистого зобов`язання змінив своє постійне проживання, не повідомивши про це слідчого та прокурора, а також суд при отриманні обвинувального акту, що не заперечується ним самим у судовому засіданні. В підготовче судове засідання (на 18 грудня 2015 року) та судові засіданні Борзнянського районного суду Чернігівської області (28 та 30 грудня 2015 року) ОСОБА_7 не з`являвся, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 30 грудня 2015 року був оголошений в розшук.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_7 був затриманий 06 лютого 2016 року о 00-04 год.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами чч.1, 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (чч.3, 4 ст.183 КПК України).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого колегія суддів враховує вимоги пп.3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурором доведено і знайшло своє підтвердження в судовому засіданні наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, про що свідчить неявка до суду та перебування в розшуку в зв`язку з залишенням постійного місця проживання, репутація та соціальні зв`язки обвинуваченого хоча й одружений, але з сім`єю не проживає близько чотирьох місяців, характеризується посередньо, не працює та не має офіційних джерел доходу, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Наявність у ОСОБА_7 місця реєстрації в м. Волноваха Донецької області з огляду на тяжкість висунутого йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та стійкість соціальних зв`язків не може нівелювати ризик переховування від суду.

Таким чином, враховуючи викладені обставини та те, що злочин вчинено із застосуванням насильства над потерпілим, колегя суддів приходить до переконання, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому відносно ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197, 392 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

1.Клопотання прокурора Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000221 від 24.09.2015р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - задовольнити.

2.Застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області на строк до шістдесяти днів з моменту затримання до 05 квітня 2016 року включно.

3.Датою закінчення дії ухвали визначити 05 квітня 2016 року включно.

4.Копію даної ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити для виконання Сосницькому відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

5.Прокурору про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повідомити рідних обвинуваченого ОСОБА_7 .

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами розгляду кримінального провадження.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3