Справа №11а-372 а Головуючий у 1 інстанції Гуменна Н.М.
Категорія ст.115 ч.1 КК України Доповідач: Урдюк Т.М.
УХВАЛА

МЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня 21 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Яременка О.Д.

Суддів Урдюк Т.М., Партика І.В.

з участю прокурора Войценко А.І.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2

на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2010 року

Цим вироком:

встановила:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобовязаного, не одруженого,

засудженого за ст. 115 ч. 1 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 слід рахувати з 09 грудня 2008 року.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишено тримання під вартою.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог Закону.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області за проведення імунологічної експертизи 300 гр.48 коп., експертизи холодної зброї - 375 гр.60 коп.

Вироком суду ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за те, що останній 08 грудня 2008 року близько 19 години в кімнаті свого житлового будинку у с.Головецько, Сколівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно вбив ОСОБА_2 О М.

На вирок суду засудженим ОСОБА_2 подано апеляцію, просить вирок суду першої інстанції скасувати, вважав, що інкримінованого йому злочину не вчиняв, дружина ОСОБА_2 О М. можливо сама наштрихнулась на ніж. Визнавальні покази на досудовому слідстві, його заставили давати, зокрема, слідчий Сколівського РВ УМВСУ у Л/о ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 на підтримання апеляції та адвоката ОСОБА_4 на підтримання позиції засудженого ОСОБА_2 прокурора, який просить апеляцію засудженого відхилити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів визнала, що апеляція до задоволення не підлягає.

Допитані на досудовому слідстві та в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_5, ОСОБА_6, діти померлої ствердили, що покійна ОСОБА_7 та ОСОБА_2 проживали в одному будинку у с. Головецько, Сколівського району Львівської області та ОСОБА_8 матірю батька.

Між батьками неодноразово виникали сварки, оскільки батько ОСОБА_2 не працював, зловживав спиртними напоями. Ініціатором сварок був батько.

Допитаний у суді першої інстанції ОСОБА_6 пояснив, що під час досудового слідства по даній справі зі своїми сестрами ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 бачилися у Сколівському РВ УМВСУ у Л/о з ОСОБА_2, який їм говорив, „що не хотів прирізати маму.

На досудовому слідстві і в суді першої інстанції свідок ОСОБА_8 - мама ОСОБА_2 показала, що 8.12.2008р. близько 19 год. між сином ОСОБА_2 і невісткою ОСОБА_7 відбулась сварка, яка переросла у шарпанину, оскільки син був у стані алкогольного спяніння, а потім у бійку. Через деякий час, невістка вибігла на вулицю, а за нею син. Згодом син повернувся. Сусідка ОСОБА_11 повідомил що знайшла невістку ОСОБА_7 зкривавлену у себе на ганку.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ствердили, що 098.12.2008р. близько 22 год. біля будинку ОСОБА_11 була знайдена потерпіла ОСОБА_7М з тілесними ушкодженнями, з лівої сторони, лівої руки під пахвою текла кров, ОСОБА_7 була наполовину роздягнута, без взуття.

З висновку судово-медичної експертизи № 75 від 30.01.2009 р. вбачається, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, виявлено тілесні ушкодження: синці, садна та поверхневі рани на обличчі, синець на шиї, руках та лівій нозі, садно та поверхневу рану на правій кисті, рану в шостому міжреберї по задній пахвинній лінії, рановий канал якої спрямований зліва на право, ззаду наперед, дещо згори до низу, з пошкодженням нижньої та верхньої часток лівої легені, серцевої сорочки та зовнішньої стінки серця (епікарду) з кровотечею в плевральні порожнини крововиливи в мякі покрови голови.

Поранення грудної клітки, котре проникло в плевральну порожнину ушкодженням легені та серцевої сорочки у живих осіб, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Наявність крововиливів в легенях по ходу ранового каналу та малокровя внутрішніх органів, встановлення при дослідженні трупа та судово-гістологічному дослідженні частин органів з нього, вказують на прижиттєвість ушкодження.

Причиною смерті ОСОБА_7 є поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені та перикарду, яке супроводилось гострою зовнішньою та внутрішньою крововтратою внаслідок кровотечі з рани.

Рана грудної клітки має ознаки колото-різаного ушкодження: лінійна форма, рівні краї, наявність одного гострого, а іншого П-подібного кінців, переважання глибини ранового каналу над довжиною рани на шкірі. Рана спричинена дією гострого колюче-ріжучого предмету, можливо, ножа. Враховуючи довжину рани та глибину ранового каналу максимальна ширина введеної частини клинка ножа склала 1,8 см, а мінімальна довжина біля 11 см. Поверхнева рана на першому пальці правої кисті утворилась від дії гострого предмету, можливо, ножа.

Поверхневі рани, садна та синці на голові та кінцівках утворились від дії тупого предмету, який має виступаючі частини в формі кута близького до прямого. Перераховані вище тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті (ас.31-34).

Даний судово-медичний висновок в суді першої інстанції повністю підтримав допитаний судово-медичний експерт Цюка I ОСОБА_14 також зазначив, що ОСОБА_7М не могла сама „наскочити на ніж, як пояснив у суді при розгляді справи ОСОБА_2 За колото-ріжучим механізмом, це мав бути удар з прикладанням сили.

З протоколу огляду місця події від 09.12.2008р. вбачається, що із помешкання будинку ОСОБА_2 у с.Головецько, Сколівського р-ну вилучено кухонний ніж з чорною пластиковою ручкою, на який вказав сам ОСОБА_2, зазначивши, що саме цим ножем наніс дружині тілесне ушкодження (а.с.3-7).

- з протоколу додаткового огляду місця події від 09.12.2008р. помешкання ОСОБА_2 вбачається, що на вхідних дверях кімнати кухні № 1, з внутрішньої сторони, біля дверної ручки, виявлено пляму речовини бурого кольору, з якої зроблено змив (ас.55-57).

З висновку експерта № 3/59 від 30.01.2009р. вбачається, що на марлевому тампоні зі змивом (з внутрішньої сторони вхідних дверей кімнати № 1 помешкання ОСОБА_2Л.) представленому на дослідження, виявлено кров людини, при серологічному дослідженні цієї крові встановлено антиген Н ізосерологічнної системи АВО, що не виключає походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_7 (а.с.104-107).

Покликання апелянта на те, що він ОСОБА_2 не спричиняв інкримінованого йому злочину, спростовується і даними ним на досудовому слідстві показами та, зокрема, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 09.12.2008р., відеозйомкою за участю ОСОБА_2 де він детально розповів та показав на місці як саме він наніс удар кухонним ножем в ліву частину грудей своєї дружини ОСОБА_7 (а.с. 49-54). Дані процесуальні дії проведені з дотриманням вимог КПК України, про що ствердили в суді першої інстанції поняті свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, Морквич 1.1, (а.с.49-51).

Дані свідки також показали, що на відтворенні обвинувачений ОСОБА_2 добровільно все розповів та показав без примусу сторонніх осіб, зокрема, працівників міліції.

Допитаний в суді першої інстанції слідчий Юрків Ю.Б. СВ Сколівського РВ УМВСУ у Л/ області показав, що при проведенні досудового слідства по даній кримінальній справі ним дотримано вимоги КПК України. Жодного тиску зі сторони працівників міліції щодо ОСОБА_2 не було, покази останній давав добровільно, підписував свої покази, йому було розяснено вимоги ст. 43-1, 44, 45, 46, 47, 48, 93 КПК України, від послуг захисника ОСОБА_2 відмовився, про що було складено процесуальний документ, відмова від захисту не повязана з матеріальним становищем (а.с. 40,41,42, 160, 161).

З акту стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 9 від 21.01.2009р. вбачається, що ОСОБА_2 в період інкримінованих йому дій психічним захворюванням не страждав і не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує і на даний час є осудним (а.с.89-90).

В період інкримінованих дій перебував у стадії алкогольного спяніння (а.с.14).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що доводи апеляції засудженого ОСОБА_2 не спростовують висновків суду щодо доведеності вини останнього, та правильності кваліфікації його дій за ст. 115 ч. 1 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_2 судом враховано суспільну небезпеку вчиненого злочину, те, що ним вчинено особливо тяжкий злочин, у стані алкогольного спяніння а також особу останнього, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не займається суспільно-корисною працею.

При обранні покарання ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримане вимоги ст.ст. 65-67 КК України і підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

вирок Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляцію без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Суддя апеляційного суду Т.М. Урдюк