ПОСТАНОВА

іменем України

04.01.2012 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Іванової О.В.

прокурорів Калашника В.В., Хряка О.О.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.04.2010 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. В силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 3 роки.

Від начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області ОСОБА_3 надійшло до суду подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_2 для відбування призначеного судом покарання оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на нього судом обовязків, притягувався до адміністративної відповідальності, скоїв повторний злочин, що на думку автора подання свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, схильність до скоєння правопорушень та нового злочину.

В обґрунтування подання зазначено, що протягом строку випробування 19.11.2010 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що йому було винесено письмове попередження 01.02.2011 року. Засуджений неодноразово ухилявся від виконання обовязків, покладених на нього судом, а саме: 02.08.2010 року, 15.08.2011 року, 05.09.2011 року та 19.09.2011 року не прибув на реєстрацію до КВІ без поважної причин, за що йому були винесені письмові попередження. З боку КВІ з засудженим проводилася профілактично-виховна робота, спрямована на недопущення ухилення від відбування покарання з випробуванням. Незважаючи на це, засуджений у вересні 2010 року скоїв повторний злочин за ч. 1 ст. 309 КК України та був засуджений 05.08.2011 року Зміївським районним судом до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн. в силу ст.. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком повністю приєднане не відбуте покарання по вироку Зміївського районного суду від 21.04.2010 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з випробуванням на 3 роки. В силу ч. 3 ст. 72 КК України зазначені покарання належить виконувати самостійно. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.10.2011 року вирок Зміївського районного суду від 05.08.2011 року у відношенні ОСОБА_2 скасовано та на підставі ч. 4 ст. 309 КК України провадження у справі закрито.

Начальник Зміївського міжрайонного відділу КВІ УДДУ з ПВП у Харківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні подання не наполягала, оскільки під час судового розгляду засудженим ОСОБА_4 подано до суду документи, що підтверджують поважність причин його не прибуття на відмітку до КВІ 15.08.2011 року та 05.09.2011 року, внаслідок чого відсутні підстави для висновку про систематичність невиконання ОСОБА_2 покладених на нього судом обовязків.

Прокурор Хряк О.О. вважав, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Захисник адвокат ОСОБА_1 проти подання заперечувала, мотивуючи тим, що після звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 виконує покладені на нього обовязки та не вчиняв правопорушень.

Засуджений ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні подання, зобовязався не вчиняти правопорушень та виконувати покладені на нього судом обовязки.

Ознайомившись з поданням, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_2, вислухавши сторони, суд дійшов наступного:

У відповідністю зі ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обовязки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов'язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів подання, 19.11.2010 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інших випадків притягнення до адміністративної відповідальності не було.

Таким чином відсутні підстави для висновку про систематичне вчинення правопорушень.

Також відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 не виконує покладені на нього судом обовязки.

Як виявлено під час судового засідання, ОСОБА_2 мав два поодиноких випадки не прибуття на відмітку до КВІ без поважних причин, а саме: 02.08.2010 року та 19.09.2011 року.

Враховуючи проміжок часу між цими випадками, відсутні підстави для твердження про ухилення засудженим від виконання покладених на нього судом обовязків.

Крім того, як видно з наданих матеріалів, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.10.2011 року було задоволено апеляцію помічника прокурора Зміївського району, скасовано вирок Зміївського районного суду Харківської області від 05.08.2011 року у відношенні ОСОБА_2 та його звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України.

Як видно з подання, після звільнення від кримінальної відповідальності згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 20.10.2011 року, ОСОБА_2 не допускав невиконання покладених на нього судом обовязків.

За таких обставин, оскільки протягом строку випробування мали місце лише поодинокі випадки притягнення до адміністративної відповідальності та невиконання ОСОБА_2 покладених на нього судом обовязків, відсутні передбачені ч. 2 ст. 78 КК України підстави для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, тому подання про скасування випробування та направлення ОСОБА_2 для відбування призначеного покарання є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 408-2, 411 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні подання Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_2 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.04.2010 року за ч. 2 ст. 296 КК України.

На постанову протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Харківської області.

Головуючий: