В И Р О К 142/1381/15-к
іменем України 1-кп/142/64/15
15.10.2015 року
Піщанський районний суд Вінницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем і мешканцем АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не одруженим, не маючим дітей, не працюючим, не військовозобов`язаним, раніше судимим 24.06.2010 року вироком Апеляційного суду Кіровоградської області за вчинення кримінальних
правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 15,
ч. 2 ст. 115 ч.2, ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч.2 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на
12 років. На підставі ст. 71 КК України, приєднана невідбута частина покарання за вироком
Олександрійського районного суду від 22.07.2009 року і призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років 6 місяців.
Вироком Верховного суду України від 14.10.2010 року, вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.06.2010 року змінений та призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців.

С У Д В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 відбуваючи покарання з 03.12.2010 року в Піщанській ВК-59 УДПтС України у Вінницькій області на шлях виправлення не став та систематично, умисно порушував вимоги режиму відбування покарання передбачені ст.107 КВК України та п. 29 наказу № 275 від 25.12.2003 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» та розділу ІІІ наказу № 2186/5

від 29.12.2014 року «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», за що на законних підставах 22 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності службовими особами Піщанської ВК (59), а саме на підставі:

постанови № 1 від 10.03.2011 року - оголошена сувора догана - за зберігання заборонених предметів;

постанови №357 від 12.06.2011 року - оголошена сувора догана перешкоджання проведення обшуку;

постанови № 451 від 30.07.2012 року оголошена сувора догана - під час перевірки в нічний час був відсутній на спальному місці;

постанови №496 від 17.08.2012 року - оголошена сувора догана під час вечірньої перевірки, був відсутній в строю;

постанови № 584 18.09.2012 року - поміщений в ДІЗО на 15 діб - за зберігання заборонених предметів;

постанови № 729 від 15.12.2012 року - оголошена сувора догана поводив себе нетактовно;

постанови № 37 від 22.01.2013 року - поміщений в ПКТ строком на 1 місяць - за зберігання заборонених предметів;

постанови № 150 від 04.03.2013 року - оголошена сувора догана - під час перевірки в нічний час був відсутній на спальному місці;

постанови № 312 від 28.05.2013 року - оголошена сувора догана - за порушення форми одягу;

постанови № 375 від 01.07.2013 року - поміщений в ДІЗО на 15 діб - висловлювався нецензурною лайкою в адресу представників адміністрації;

постанови № 452 від 05.08.2013 року - оголошена сувора догана - під час перевірки в нічний час був відсутній на спальному місці;

постанови № 137 від 20.03.2014 року - поміщений в ДІЗО на 15 діб - пошкодження решіток на вікнах;

постанови № 321 від 11.06.2014 року - оголошена сувора догана - за перешкоджання здійснення контролю за засудженими;

постанови № 140 від 18.02.2015 року - поміщений в ДІЗО на 15 діб - за зберігання заборонених предметів;

постанови № 215 від 05.04.2015 року - поміщений в ПКТ строком на 1 місяць - за перебування в стані алкогольного сп`яніння;

постанови № 300 від 22.05.2015 року - поміщений в ДІЗО на 15 діб - за порушення форми одягу;

постанови № 332 від 10.06.2015 року - оголошена сувора догана - поводився нетактовно;

постанови № 342 від 16.06.2015 року - оголошена сувора догана висловлювався нецензурною лайкою в бік представників адміністрації;

постанови № 354 від 29.06.2015 року - поміщений в ПКТ строком на 1 місяць за нетактовну поведінку;

постанови № 429 від 06.08.2015 року - оголошена догана за погрозу представникам адміністрації;

постанови № 433 від 07.08.2015 року - оголошена сувора догана - за неохайний вигляд;

постанови № 308 28.08.2015 року - поміщений в ДІЗО на 15 діб - за перешкоджання проведенню обшуку.

Після неодноразового піддання ОСОБА_6 дисциплінарній відповідальності та проведенням представниками адміністрації установи виконання покарань індивідуальної виховної роботи по кожному накладеному на нього дисциплінарному стягненню окремо, останній належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і продовжував умисно, злісно порушувати встановлений режим відбування покарання.

Так, 10.09.2015 року близько 09 години в камері № 5 дисциплінарного ізолятора (ДІЗО), під час перевірки санітарно-гігієнічного стану, начальником відділення соціально-психологічної служби (СПС) Піщанської ВК № 59 УДПтС України у Вінницькій області, капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 , був виявлений незадовільний санітарно-гігієнічний стан, після чого ним в присутності старшого лейтенанта внутрішньої служби, ОСОБА_8 , капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого сержанта внутріпшьої служби ОСОБА_10 , прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , лікаря медичної частини ОСОБА_12 , засуджених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , була пред`явлена законна вимога засудженому ОСОБА_6 , який відповідно до графіку чергувань був черговим камери № 5 ДІЗО, приступити до прибирання приміщення. Будучи здоровим, одягнутим за сезоном, взутим, нагодованим, згідно із встановленими нормами, забезпеченим необхідним для роботи інвентарем, ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, тоді як ОСОБА_7 неодноразово роз`яснював йому зміст ст. 391 КК України (2001 р.) в присутності зазначених осіб, відкрито, категорично, демонстративно в зухвалій формі вчинив злісну непокору законній вимозі представника адміністрації виправної установи, який в силу свого посадового становища мав право пред`явити таку вимогу, а засуджений був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно її не виконав.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України - злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

Обвинувачений, заявив про добровільне укладення між ним та прокурором угоди про визнання винуватості.

При цьому суд впевнився у правильному розумінні обвинуваченим змісту угоди.

Сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає. Судом роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права давати пояснення суду, допиту свідків, оспорювати недосліджені обставини справи в апеляційному порядку.

Згідно умов угоди обвинувачений беззастережно визнає себе винним у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ст. 391 КК України у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік.

Погоджуються із наслідками укладання угоди:

для прокурора і обвинуваченого:

обмеження права оскарження вироку, окрім підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України;

для обвинуваченого:

відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;

- невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, адвоката який погодився із позицією підзахисного, думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості за наявних у ній умов зважаючи на їх відповідність вимогам закону, суд доходить висновку про її обґрунтованість.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Ініціатива про укладення угоди належить сторонам у провадженні щодо вчинення ОСОБА_16 кримінального проступку середньої тяжкості ст. 391 КК України.

Зміст угоди не суперечить ст. 472, 473 КПК України.

Обраний учасниками угоди вид та розмір міри покарання, відповідає

характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, даним за особу обвинуваченого.

Міра покарання є відповідною обставинам кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При цьому вид та розмір покарання узгоджується із санкцією ст. 391 КК України.

Суд вважає за можливе затвердити угоду в частині призначення йому оговореного покарання, оскільки воно буде достатнім для його виправлення і перевиховання, згідно із вимогами ст. 65 КК України, враховуючи її добровільність та обізнаність сторін щодо наслідків її укладання.

Наслідки укладання і невиконання угоди обвинуваченому роз`яснено.

Відповідно до ст. 314, 370, 374, 475, 395 КПК України, -

С У Д П Р И С У Д И В:
Угоду між прокурором про визнання винуватості, в кримінальному провадженні за ст.. 391 КК України внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 та громадянином України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем і мешканцем АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не одруженим, не маючим дітей, не працюючим, не військовозобов`язаним, раніше судимим 24.06.2010 року вироком Апеляційного суду Кіровоградської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 15, ч. 2 ст. 115 ч.2, ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч.2 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. На підставі ст. 71 КК України, приєднана невідбута частина покарання за вироком

Олександрійського районного суду від 22.07.2009 року і призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років 6 місяців.

Вироком Верховного суду України від 14.10.2010 року, вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.06.2010 року змінений та призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до нового покарання не відбутого покарання за

вироком Верховного суду України від 14.10.2010 року у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі і остаточним покаранням вважати 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 15 жовтня 2015 року.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та

підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений у 30 денний строк з дня проголошення апеляційному суду Вінницької області:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором - виключно з підстав:

призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди;

затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду вручити, після проголошення, обвинуваченому та прокурору.

С У Д Д Я: