Справа № 1 -908/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Попович О.В.

за участю прокурора Іваненко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 29.01.1990 року Ленінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки;

- 06.02.1992 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 81 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 15.10.1998 року Харківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.03.2001 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 140 ч. З КК 4 України до 3 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на 11 місяців 1 день

постановою Коростенського районного суду Житомирської області від 05.12.2002 року;

- 19.04.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 22.01.2009 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи раніше судимим: 29.01.1990 року Ленінським судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки; 06.02.1992 року Радянським районним судом м. Києва за ст. 142 ч. 2, ст. 81 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; 15.10.1998 року Харківським районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 12.03.2001 року Києво- Святошинським районним судом Київської області за ст. 140 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 11 місяців 1 день постановою Коростенського районного суду Житомирської області від 05.12.2002 року; 19.04.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 22.01.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 19.04.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років . позбавлення волі, звільнившись 22.01.2009 року з Березанської ВП № 95 Київської області по відбуттю строку покарання, але належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах:

Так, 09.12.2008 року постановою Березанського районного суду Київської області відносно ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки.

26.0-1.2009 року ОСОБА_1 став на профілактичний облік у Дніпровському ВКВІ у м. Києві, де під підпис ОСОБА_1 було доведено дану постанову про встановлення адміністративного нагляду,

а саме:

- заборона залишати своє помешкання з 21.00 год. до 05.00 год.

- 4 рази на місяць зявлятися на реєстрацію до ОВС за місцем проживання;

- заборона відвідувати місця, де проводиться торгівля на розливання спиртних напоїв;

- заборона виїжджати за межі місця проживання без відповідного дозволу ОВС.

Крім того, ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і не своєчасне прибуття до обраного місця проживання оголошені під підпис правила і обмеження адміністративного нагляду.

Однак ОСОБА_1, знаходячись під адміністративним наглядом, порушив встановлені відносно нього обмеження і правила адміністративного нагляду, а саме, самовільно затишив своє місце проживання, не зявлявся на відмітку до ОВС Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, не повідомивши працівників міліції про його переміну, і по місцю свого проживання за адресою: м. Київ, вул. (Уральського, 28-А, кв. 260 - під час перевірок був відсутній.

Так, 30 квітня 2010 року о 21 год. 30 хв., 08 травня 2010 року о 21 год. 30 хв., 12 травня 2010 року о 21 год. 30 хв. у присутності понятих при перевірці помешкання ОСОБА_1 за адресою: м. „ Київ, АДРЕСА_1 - дільничним інспектором міліції ОСОБА_2 - було виявлено відсутність ОСОБА_1, про що було складено акт перевірки адміннаглядного.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно своїми умисними діями залишав місце свого проживання, відмічатися зовсім не хотів, оскільки не перший раз знаходився під адміністративним наглядом і йому просто набридла вся ця «бумажна метушня». Крім того, не думав, що дійсно порушать кримінальну справу щодо нього. У скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового розгляду і розяснивши їм" положення ст. 299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що кваліфікація дій підсудного ОСОБА_1 за ст. 395 КК України вірна, оскільки він своїми умисними діями вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 вид та міру покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд виходить з характеру і ступеню суспільної небезпеки та обставин скоєння злочину, враховує особу підсудного, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово засуджений, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с. 96), але перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с. 95), а також те, що вчинений ним злочин, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного ОСОБА_1, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

За таких обставин суд вважає, що виправити підсудного і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому покарання у виді арешту.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати не понесені.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді підписки про невиїзд.

Вирок може буїи оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб через Дніпровський районшш суд м. Києва з моменту його проголошення.

Суддя: