У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув кримінальне провадження № 0000013 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2015 року, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення ОСОБА_5 про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО» від 30.11.2015 року відмовлено.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

судовий розпорядник ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор виклав в апеляції вимогу про скасування вказаної ухвали слідчого судді та про постановлення нової ухвали, якою накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ «ВОЗКО», та знаходиться у заставі AT "Укрексімбанк" за договорами: №6207Z2 від 18.01.2007; № 6207Z3 від 18.01.2007; №6213Z23 від 29.11.2013; №6208Z16 від 14.07.2008; № 6209Z6 від 19.05.2009; № 6213Z24 від 29.11.2013; № 6210Z18 від 13.07.2010; № 6213Z22 від 29.11.2013; № 6210Z21 від 13.07.2010; № 6209Z8 від 29.04.2009; № 6213Z21 від 29.11.2013, укладеними між ПАТ «ВОЗКО» та AT «Укрексімбанк» в забезпечення Генеральної угоди №6207N1 від 18.01.2007; за договором №6211Z14 від 08.07.2011 укладеним між ПАТ «ВОЗКО» та AT «Укрексімбанк» в забезпечення договору №6207К7 від 01.07.2011; за договором №6207Z25 від 05.09.2007 укладеним між ПАТ «ВОЗКО» та AT «Укрексімбанк» в забезпечення договору№6207К14 від 05.09.2007.
провадження № 11-сс/784/540/15 слідчий суддя в суді 1-ої інстанції ОСОБА_8 категорія: арешт майна доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення.
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно Публічного акціонерного товариства «Возко» (далі ПАТ «ВОЗКО») у кримінальному провадженні № 0000013 внесеному до ЄРДР 07.05.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 388 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на те, що під час досудового розслідування встановлено, що посадові особи ПАТ «ВОЗКО», порушуючи умови договорів застави, розукомплектували частину заставного майна у виробничих цехах ПАТ «ВОЗКО». Крім того, встановлено, що 29.10.2015 року на сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення №124219 про проведення аукціону з продажу майна ПАТ «ВОЗКО», яке є предметом забезпечення грошових вимог заставного кредитора AT «Укрексімбанк». Майно виставлене на аукціон, як цілісний майновий комплекс, загальною вартістю 917 001 119,58 грн., у тому числі і майно, яке перебуває у заставі AT «Укрексімбанк». При цьому, як зазначив апелянт, в порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згоду заставного кредитора - AT «Укрексімбанк» на дії щодо продажу заставного майна, не отримано. Вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання не взято до уваги те, що вчиняються незаконні дії щодо заставленого майна, яке є предметом злочину, передбаченого ч.І ст. 388 КК України, чим завдається шкода AT «Укрексімбанк» та те, що накладання арешту на вказане майно необхідне для запобігання його зникненню, втраті або пошкодженню, що може перешкодити кримінальному провадженню. Слідчим суддею не враховано, що даним злочином можуть бути спричинені збитки ВАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» AT «Укрексімбанк».
Встановлені слідчим суддею обставини.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що надані прокурором матеріали не містять достатніх доказів що вказують на вчинення під час здійснення ліквідаційної процедури ПАТ "ВОЗКО" злочинів, передбачених ч.І ст.222, ч.І ст.388 КК України. Як зазначив слідчий суддя, такі висновки прокурора ґрунтуються лише на відомостях, які вказані у заявах керуючого філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Миколаєві від 13.11.2012 року та від 16.11.2015 року та ці відомості під час досудового розслідування належним чином не перевірені.
Також слідчий суддя зазначив, що не підтверджені жодним доказом доводи прокурора щодо можливих порушень та зловживань при здійсненні ліквідаційної процедури ПАТ "ВОЗКО", а накладення арешту на вищезазначене майно фактично може призвести до зупинення ліквідаційної процедури, що здійснюється в порядку господарського судочинства.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
У відповідності із вимогами ч.3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, при цьому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався.

Як вірно зазначив слідчий суддя, матеріали кримінального провадження не містять доказів що вказують на вчинення посадовими особами ПАТ "ВОЗКО", ліквідатора та інших осіб під час здійснення ліквідаційної процедури ПАТ "ВОЗКО" злочинів, передбачених ч.І ст.222, ч.І ст.388 КК України. Особи, що можуть мати відношення до обставин, які зазначені в заяві AT "Укрексімбанк" не допитані, не було вирішено питання щодо отримання тимчасових доступів до відповідних матеріалів, в тому числі і справи про банкрутство ПАТ "ВОЗКО", не було здійснено огляд заставного майна та інше.
Також слідчий суддя обґрунтовано вказав на не підтвердження жодним доказом доводів прокурора щодо можливих порушень та зловживань при здійсненні ліквідаційної процедури ПАТ "ВОЗКО", а накладення арешту на вищезазначене майно фактично може призвести до зупинення ліквідаційної процедури, що здійснюється в порядку господарського судочинства.
З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що апеляція прокурора є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.12.2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО» залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3