Справа № 1316/1-336/11 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 11/1390/554/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Гончарук Л.Я.

суддів: Грищука В.О. , Яременка О.Д.

з участю прокурора Горин У.І.

при секретарі: Гирович В.В.

з участю засудженого ОСОБА_1, захисника-адвоката ОСОБА_2.

потерпілого : ОСОБА_3, захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_5 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 березня 2012 року відносно ОСОБА_6,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1 , 29.01.1967р.н., уродж.с. Милошовичі Пустомитівського

району Львівської області, прож. м.Пустомити

Львівської області, вул..Фабрична, 1/21, уркїнця,

громадянина України, освіти середньої,

одруженого, непрацюючого, раніше не судимого

визнано винним та засуджено за ст.. 122 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбуття покарання з випробуванням надавши іспитовий строк терміном 1 рік, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки передбачені ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та праці.

Запобіжний захід засудженому у виді підписки про невиїзд залишено без змін.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_3 7788, 09 грн. майнової шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 14.10.2011р. в період часу з 18 год по 19 год у Львівській області Пустомитівського району с.Семенівка на узбіччі дороги умисно наніс один удар кулаком правої руки у ліве око ОСОБА_3 заподіявши при цьому потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке спричинило тривалий розлад здоровя.

На вирок суду потерпілим ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій він просить вирок суду першої інстанції скасувати Призначити ОСОБА_1 нове максимальне покарання за ст..122 ч.1 КК України, цивільний позов задоволити в повному обємі, стягнути з ОСОБА_1 7958, 09 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної.

Мотивуючи тим, що у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, але заявлений цивільний позов визнав частково , заявивши , що бажає відшкодувати завдану майнову шкоду в розмірі 8-10 тисяч грн..

Вважає вирок суду незаконним так як не взято до уваги завдану йому шкоду. Визначена судом першої інстанції матеріальна та моральна шкода є безпідставною, оскільки матеріальна шкода підтверджується документами поданими суду, а моральна тим, що ОСОБА_1 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоровя , в наслідок чого йому було спричинено тривале душевне страждання, переживання за стан здоровя і зміну попереднього

ритму життя.

Заслухавши доповідача, потерпілого та його захисника на підтримання апеляційної скарги, заперечення засудженого та його захисника, думку прокурора про залишення вироку суду без змін , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Обираючи підсудному міру покарання районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що ОСОБА_1 злочин скоїв вперше свою вину визнав повністю, намагався відшкодувати потерпілому шкоду, проте потерпілий відмовився від запропонованої суми.

Встановлені судом апеляційної інстанції та наведені вище дані про особу засудженого, з урахуванням відповідних даних та обставин, які помякшують покарання, встановлених судом першої інстанції, ступеня тяжкості та конкретних обставин вчиненого злочину дають підстави погодитись з висновком районного суду про можливість звільнення ОСОБА_1, від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладанням на нього обовязків передбачених ст. 76 КК України.

Підтримуючи свою апеляційну скаргу потерпілий суду пояснив, що визначена судом першої інстанції сума моральної та матеріальної шкоди є недостатньою. Так як, розмір матеріальної шкоди підтверджено квитанціями наданими суду, а щодо заподіяної моральної шкоди, то внаслідок дій засудженого він фактично втратив ліве око, це спричинило тривалий розлад його здоровя, він надалі змушений лікуватись, змінився попередній ритм його життя.

Засуджений ОСОБА_1 заперечуючи апеляційну скаргу в суді апеляційної інстанції пояснив, ще до розгляду справи судом першої інстанції, та після розгляду справи намагався потерпілому відшкодувати шкоду , на погашення визначеної судом суми скерував йому 2000 грн. , проте потерпілий відмовився їх отримати.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в результаті отриманого ушкодження лівого ока потерпілий відчував і відчуває досі фізичні та моральні страждання та переживання , проте, як пояснив в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 після отриманої контузії ока ,змінився його звичний ритм життя, він постійно відчуває дискомфорт, з нього насміхались, змушений в подальшому пройти тривале лікування , що призвело до істотних змін в його житті, тому розмір заявленої до стягнення суми моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. колегія суддів вважає обґрунтованим та справедливим, отже, вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Разом з тим, визначена судом першої інстанції сума матеріальної шкоди - 7788,09 коп. є вірною, так як ,в розрахунок вірно не взято розмір сплаченого потерпілим благодійного внеску.

Керуючись ст..ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляцією потерпілого ОСОБА_3 задовільнити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 березня 2012 року відносно ОСОБА_6 в частині задоволення цивільного позову змінити , стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_3 10000 грн. за заподіяну моральну шкоду врешті цей вирок залишити без змін.

Головуючий :

Судді :