Справа № 1/2506/22/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Малиша В.В.

секретаря Шидловської О.П., Крошка В.М.

за участю прокурора Шимко Є.М.,Тищенка Я.І., Бабуніної О.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В :

29.06.2007 року приблизно о 00.00 годин ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного спяніння разом із ОСОБА_9, знаходячись на території Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, розташованого по проспекту Миру м. Чернігова, в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи спільний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11, діючи групою осіб, по черзі почали умисно наносити удари потерпілому, при цьому ОСОБА_8 наносив удари руками, ногами та гумовим кийком в різні частини тіла, а ОСОБА_9 наносив удари ногою в область тулубу чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер із пошкодженням пристінкової плеври, розвитком лівобічного пневмотораксу, підшкірної емфіземи, забоєм задніх поверхонь та коренів обох легень, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, множинних саден та синців обличчя, волосистої частини голови, забійних ран обличчя, закритої травми живота, забоїв обох нирок, синців та саден обох ліктів, колін, зовнішніх поверхонь обох стегон, які могли виникнути від дії тупих предметів та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_11 помер в лікарні 29.06.2007 року.

Підсудний ОСОБА_8 допитаний в судовому засіданні, вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та цивільний позов потерпілої не визнав та показав, що він 28.06.2007 року в ОСОБА_12 конституції заступив на зміну по охороні території протитуберкульозного диспансеру та цілий день ніс службу, пости виставляв Кузьменко. В районі 22.00 годин, точного часу він сказати не може, на обєкт, щоб позичити в нього кошти приїхав ОСОБА_9, який був на той час начальником групи. Про те, що ОСОБА_9 був звільнений зі служби йому ніхто не казав і сам ОСОБА_9 про це не повідомляв. Проходячи після 23.00 годин по маршруту, в їх сторону з корпусу полетіли пляшки і вони піднялись на поверх для зясування обставин однак лікар ОСОБА_13 стала їх вигонити після чого вони пішли обходити територію. Приблизно о 2-й годині ОСОБА_9 попрохав залишитись на що він не заперечував. Він побачив як по доріжці йшов невідомий чоловік з волоссям коротко стриженим в нетверезому стані, який був одягнений в темні брюки, темний реглан. На запитання куди той йде, чоловік спочатку почав казати, що його дружина працює в диспансері, а потім почав говорити, що йде провідати чи то друга, чи то брата, який знаходиться на лікуванні. Він повідомив чоловіку, що лікарня закрита та перегородив шлях і побачив пластикову пляшку горілки. Коли він відчинив пляшку та впевнився, що в пляшці знаходиться самогон, він почав його виливати на землю, після чого чоловік став висловлюватися на його адресу, плювати в його сторону та казати, що заразить туберкульозом, схопив за погон, який відірвав, потім за грудки, він почав відштовхуватись, але чоловік почав падати і потягнув його на себе. Він впав після чого наніс чоловіку 4-5 ударів кулаком в область обличчя, плеча, передпліччя щоб той його відпустив. Потім підбіг ОСОБА_9 і відтягнув його та сам 4-5 разів вдарив чи пнув чоловіка ногою, але куди саме він не бачив. Після цього чоловіка підняли та посадили на лавочку і в цей час приїхав перевіряючий ОСОБА_14, якому він доповів про інцидент, що стався. ОСОБА_14 підійшов до чоловіка та став зясовувати його данні, а чоловік просив відпустити того додому. Він довів чоловіка до виходу і той пішов. Про те що ОСОБА_9 знаходиться на території, він ОСОБА_14 не доповідав. Коли ОСОБА_14 поїхав то ОСОБА_9 вийшов із-за кущів і вони знову пішли обходити територію та зустріли того ж самого чоловіка і вивели його за територію, бійки не було. Потім вони продовжили обхід території і присіли на лавочку де він вперше витяг гумову палку, котру застосував в сутичці з таксистами, які побили ОСОБА_9 У ОСОБА_9 була розсічена брова та стало опухати око і він допоміг ОСОБА_9 дійти до корпусу та доповів про напад на пост. Через 30 хвилин приїхала група затримання, яка встановила осіб таксистів - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та біля 3.00-4.00 годин відвезли ОСОБА_9 додому. Коли ОСОБА_14 повернувся з території тубдиспансеру то сказав щоб він сходив і подивився хто то лежить і хрипить. Він пішов і побачив, що в траві лежить ОСОБА_11, про що доповів ОСОБА_14 та покликав медичний персонал. З ОСОБА_14 він зясував, що особа, яка лежала і та, що сиділа на лавочці раніше, це дві різні особи. Він та ОСОБА_14 занесли ОСОБА_11 на 6-й поверх. Явку з повинною та первинні показання він давав під тиском працівників міліції та підписував протоколи не читаючи їх зміст, а потім і взагалі відмовився підписувати. З показаннями ОСОБА_9 в частині нанесення ним ударів потерпілому ногами та гумовою дубинкою не згоден і вважає, що ОСОБА_9 його оговорює.

Підсудний ОСОБА_9 в судовому засіданні, вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та цивільний позов потерпілої не визнав та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання підтвердивши ті, які давав раніше після 18.07.2007 р. На питання учасників судового розгляду ОСОБА_9 пояснив, що на скільки він памятає то ОСОБА_8 питав у чоловіка, якого зупинили на території тубдиспансеру, прізвище і той буцім то назвався ОСОБА_11. Тоді ОСОБА_8 сказав, що такий чи лежить, чи лежав у лікарні. Коли приїхав перевіряючий то він сховався оскільки не хотів підставляти ОСОБА_8 Явку з повинною він писав під тиском працівників міліції та не заперечуючи факт побиття визнає вину лише у спричиненні потерпілому легких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий померти не міг, про що жалкує.

Суд допитавши підсудних, потерпілу, свідків, дослідивши інші докази по справі вважає, що незважаючи на невизнання підсудними своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, їх винність у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11, підтверджується дослідженими по справі доказами, що в своїй сукупності узгоджуються між собою.

У власноручно написаній явці з повинною ОСОБА_8 пояснював, що Близько другої години ночі по території тубдиспансеру в сторону першого корпусу направлявся невідомий на питання хто він і куди направляється не відповідав після чого я силоміць намагався його вивести з території тубдиспансеру при цьому наніс йому кілька ударів в область тулуба і обличчя. При цьому перебував начальник групи ОСОБА_9, який відреагував так само…підїхала чергова машина з перевіряючим л-нт ОСОБА_14. В цей час невідомий знаходився на лавочці з розбитим носом та губою. Про пригоду доповів перевіряючому…Тільки-но вона (чергова машина) виїхала з території, як невідомий повернувся. На це ми відповіли серією ударів не застосовуючи спецзасобів. Невідомий знаходячись у свідомому стані направився з території …Близько четвертої ранку невідомий лежав між першим та другим корпусами за словами перевіряючого л-нт ОСОБА_14 потерпілий був не тією особою яку я проводив до виходу з території…(т.1 а.с.15).

Згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 29.06.2007 року він до 29.06.2007 року працював охоронцем в групі загону ВартаВДСО. 28.06.2007 року перебував на чергуванні в Чернігівському обласному протитуберкульозному диспансері. Приблизно о 23.30 годин до нього приїхав ОСОБА_9, якого він зустрів біля входу на територію і який в той час був трохи напідпитку. Вони разом пішли обходити територію диспансеру. Неподалік від входу побачили невідомого чоловіка та підійшли до нього, чоловік на вигляд був в стані алкогольного спяніння дуже сильного. Вони його зупинили та спитали, що той несе за пазухою, на що останній відповів, що нічого в нього немає. Потім він зробив поверхневий огляд одягу цього чоловіка та виявив пластикову пляшку ємкістю 0,5 л., з пляшки був запах алкоголю. Дану рідину він вилив на землю. На дану дію чоловік почав в їх бік висловлюватись нецензурною лайкою, розмахувати руками та плюватися. Він почав зясовувати прізвище чоловіка, куди прямує та чому перебуває на території ЧОПТД. Однак чоловік мовчав, а він штовхнув його у груди рукою, від чого той упав на траву. Після цього він присів та почав наносити удари руками по всім частинам тіла вищевказаного чоловіка. Олександр також підійшов до них та вдарив правою ногою по тулубу декілька разів, кількість ударів не рахував. Потім ОСОБА_9 забрав його від цього чоловіка. Коли відходили то він посадив невідомого на лавочку. В цей час на територію диспансеру приїхала перевірка з відділку. Він доповів їм про те, що на території диспансеру знаходиться невідомий чоловік та спитав поради, що з тим робити. Перевіряючий також спитав у невідомого данні, однак той нічого не відповідав. Тоді він вивів чоловіка за межі території диспансеру та доповів перевіряючому, що сторонніх на території немає. Потім, коли він з ОСОБА_9 стояли біля відділення, невідомий їм чоловік знову прийшов на територію диспансеру та направився до них. Вони по декілька разів вдарили чоловіка по тулубу спереду та з боків і відправили його з території диспансеру. Пізніше він бачив даного чоловіка близько о 04:00 годині, той лежав на траві неподалік від місця, де його били. Він повідомив про це лікарів та разом з лейтенантом ОСОБА_14 віднесли невідомого у відділення. Після цього даного чоловіка він не бачив (т.1 а.с. 22).

Аналогічні показання ОСОБА_8 давав також і в ході допиту його як обвинуваченого від 30.06.2007 року де вину визнав повністю (т.1 а.с.59).

Під час додаткового допиту 03.07.2007 р. ОСОБА_8 до раніше наданих показань додав, що першого разу конфлікт з потерпілим виник неподалік лавочок біля семиповерхового корпусу тоді він наніс біля чотирьох ударів кулаками в обличчя, коли потерпілий лежав, а ОСОБА_14 наніс до десяти ударів по тулубу руками. Потім потерпілого відвели до лавочок. Через 40 хвилин після того як поїхав перевіряючий, йдучи по дорозі в напрямку другого корпусу, вони знову зустріли потерпілого та він наніс 5-6 ударів в обличчя і тулуб, а ОСОБА_14 наносив удари потерпілому і в голову і в корпус на протязі 2-3 хвилин. Потерпілий не падав, нічого не казав, потім пішов у напрямку мосту. Під час першого конфлікту ОСОБА_9 кричав на потерпілого та займав більш жорстоку позицію так як був дуже пяний (т.1 а.с.75).

В судовому засіданні 17.04.2008 року ОСОБА_8 показав, що перебуваючи на посаді охоронця ДСО 28.06.2007 року приблизно о 11.20 годин заступив на чергування в Чернігівському протитуберкульозному диспансері, отримавши при цьому кийок, наручники, газовий балончик. На чергування заступав тверезий, а приблизно з 16.00 по 17.00 годин вживав пиво. О 22.30-23.00 годині на територію диспансеру приїхав ОСОБА_9 щоб запозичити гроші, про те що той був звільнений чи написав заяву про звільнення - він не знав. ОСОБА_9 був в нетверезому стані, однак контролював свої дії. Вони пішли обходити територію і на куті семиповерхової будівлі з якогось вікна полетіли пляшки та була чутна нецензурна лайка. Він з ОСОБА_9 зайшов в приміщення для того, щоб розібратися в ситуації, однак черговий лікар ОСОБА_13 вимагала, щоб вони покинули приміщення, так як їх ніхто не викликав. Вони вийшли на подвіря приблизно о 00.30-01.00 годині та за 20-30 метрів від порогу приймального покою побачили чоловіка, як стало пізніше відомо, ОСОБА_11, який намагався потрапити в будівлю і коли того не впустили, почав штовхатися, розмахувати руками. Потім на його прохання чоловік з за пазухи видав пляшку і по запаху він зрозумів, що в пляшці спиртне та почав виливати його на землю. У відповідь на це ОСОБА_11 плюнув йому на форму та обірвав лівий погон, а він у відповідь долонями рук відштовхнув потерпілого, який упав і потягнув його, так як тримався за нього рукою. При падінні він проїхав правим коліном по асфальту та намагаючись відірвати руку наніс 4-5 ударів в область плеча, передпліччя, обличчя. ОСОБА_9 розборонив їх та потерпілому також наніс 4-5 ударів ногою куди саме не знає, бо було темно, більше всього, що по тулубу. Потім потерпілий сів на землю, а він поцікавився його самопочуттям і у відповідь почув нецензурну лайку. Хвилин через 5-10 приїхав перевіряючий ОСОБА_14, якому він розповів про те, що відбулося. Вони підійшли до лавочки, на якій сидів ОСОБА_11 з розбитою губою та носом. ОСОБА_14 сказав вивести чоловіка, що він і зробив. Це було о 02:00 годині ночі. Після того як перевіряючий поїхав, зявився ОСОБА_9 і через 2 хвилини повернувся ОСОБА_11, був агресивно налаштований, вони його виштовхали, але не били. Він визнає те, що перевищив свої повноваження, однак вважає, що від нанесених ним ударів ОСОБА_11 померти не міг. ОСОБА_9 був в світлих джинсах та темній сорочці в смужку (т.3 а. с.185-195).

В судовому засіданні 03.06.2009 року підсудний ОСОБА_8 дав аналогічні показання та крім того уточнив, що він відштовхнув невідомого та впав разом з ним і проїхав правим коліном по асфальту. Упав навприсядки на праве коліно, невідомий тримався за нього, а він в плече та обличчя наніс кулаком 4-5 ударів. ОСОБА_9 відтягнув його та поки він вставав, наніс потерпілому 4-5 ударів ногою, куди приходились удари він не бачив і що це були саме удари, стверджувати не може. Чоловік встав сів на лавочку та продовжував нецензурно висловлюватися. Приблизно о 00.30 годин приїхав перевіряючий ОСОБА_14, якому він доповів про те, що сталося. Перевіряючий підійшов до невідомого та посвітив в обличчя, у того була розбита губа. ОСОБА_14 почав встановлювати особу, а чоловік просив його відпустити. Він під руку вивів чоловіка, який йшов самостійно. Через 2 хвилини після того як поїхав ОСОБА_14 чоловік знову повернувся, і він взяв його за руку та силою знову вивів, бійки не було. Пізніше в парку знайшли чоловіка, обличчя в якого було в крові, медсестра та лікар сказали, що це хворий з лікарні. Він вважає, що це не той чоловік, якого вони в ночі виводили з території диспансеру (т.4 а.с.179-181).

Аналогічні показання ОСОБА_8 давав під час розгляду справи в апеляційному суді Чернігівської області (т.5 а.с.74-78) та в судовому засіданні 01.02.2011 р. (т.6 а.с.176-182) де стверджував, що інцидент у нього був не з ОСОБА_11

У власноручно написаній явці з повинною ОСОБА_9 повідомляв, що …ми зустріли на території тубдиспансеру хворого літнього чоловіка який був у стані дуже сильного алкогольного спяніння … ми будучі у алкогольному спянінні погано відповідали за свої дії і застосували фізичну силу. Я наніс чотири удари по спині ногою, скільки наніс ударів ОСОБА_8 не памятаю … але він кілька разів наніс ногою кілька ударів по обличчю…(т.1 а.с.14)

Згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 29.06.2007 року він до 22.06.2007 року працював начальником групи загону ВартаВДСО. 28.06.2007 року приблизно о 23.30 годин він приїхав до свого товариша ОСОБА_8, який перебував на чергуванні у ЧОПТД, де той працює охоронцем. Віталія він зустрів біля входу на територію диспансеру. На його погляд ОСОБА_8 був в стані алкогольного спяніння. Вони разом зробили обхід диспансеру. Неподалік входу він побачив хворого, що перебуває на лікуванні в даному диспансері, прізвища його не знає, знає його лише наглядно, оскільки охорона неодноразово затримувала його зі спиртним на території диспансеру. Разом з ОСОБА_8 вони підійшли до цього чоловіка, який на вигляд був в стані дуже сильного алкогольного спяніння та зупинили і спитали, що він несе за пазухою, той відповів, що нічого. ОСОБА_8 зробив поверхневий огляд одягу цього чоловіка та виявив пластикову пляшку ємкістю 0,5 л з запахом алкоголю. Дану рідину ОСОБА_8 вилив на землю. У відповідь на це чоловік почав висловлюватись нецензурною лайкою, розмахувати руками та плюватись. Віталій штовхнув цього чоловіка в груди рукою і той упав на траву. Потім ОСОБА_8 почав наносити удари ногами по всім частинам тіла, а він підійшов до них та вдарив чоловіка правою ногою внутрішньою частиною ступні по області лівого боку ззаду, ближче до поперек, особисто він наніс три-чотири удари. Віталій дуже розійшовся і бив чоловіка. Він відтягнув ОСОБА_8 та вони відійшли від чоловіка. Пройшовши по території, вони сіли відпочивати на лавочці біля відділення. В цей час приїхало два автомобіля таксі, які він попросив виїхати з території і предявив посвідчення. Один з таксистів намагався вихопити його посвідчення та вдвох таксисти звалили його з ніг і побили. Хто і куди його бив він не роздивлявся, однак бачив, що били ногами. З приводу цього побиття він до лікаря не звертався. В подальшому чоловіка, якого вони з ОСОБА_8 побили, він не бачив (т.1 а.с.28).

Аналогічні показання ОСОБА_9 давав також і в ході допиту його як обвинуваченого від 30.06.2007 року де вину визнав частково (т.1 а.с.49).

Під час додаткового допиту 18.07.2007 р. ОСОБА_9 до раніше даних показань додав, що під час побиття чоловіка на території протитуберкульозного диспансеру він три-чотири рази пнув потерпілого в район верхньої частини лівої ягодиці, коли останній лежав на правому боці на землі. Дані дії були направлені лише на те, щоб чоловік підвівся та пішов з території диспансеру, він казав вставай, вставай. Після цього вони вдвох вивели чоловіка за межі території диспансеру, ОСОБА_8 вів його, тримаючи за сорочку ззаду та той пішов самостійно, а вони повернулися на територію. Більше даного чоловіка він не бачив. Чи спілкувався ОСОБА_8 з даним чоловіком він не знає. Коли ОСОБА_8 вилив на землю самогон, потерпілий кинувся на того з кулаками, плюнув на форму та сказав, що і ОСОБА_8 тепер буде хворий на туберкульоз. Після цього ОСОБА_8 знову відштовхнув двома руками і ОСОБА_11 впав на землю. ОСОБА_8 підійшов та лежачому наніс кілька ударів ногами по грудній клітці, потім відійшов, нецензурно висловився та знову бив ногами по тулубу. ОСОБА_11 нецензурно висловився, на що ОСОБА_8 ногою вдарив кілька разів ОСОБА_11 в район обличчя. Він словесно намагався зупинити ОСОБА_8, та коли зрозумів, що ОСОБА_8 не реагує, відтягнув того руками від потерпілого та три-чотири рази пнув в ягодицю ОСОБА_11, про що говорив раніше. Потім він перечепився через потерпілого та впав, а ОСОБА_8 обійшов його та ОСОБА_11 і гумовим кийком наніс останньому приблизно чотири удари по тулубу та ногам потерпілого зі словами це для профілактики(т.1 а.с.90).

В судовому засіданні 17.04.2008 року ОСОБА_9 показав, що 28.06.2007 року приблизно о 23.00 годині він приїхав до свого колишнього підлеглого ОСОБА_17, останній при собі мав балончик, наручники, кийок. Проходячи повз центральний вхід вони почули крики та побачили як з корпусу диспансеру викинули 2 пляшки з-під горілки. ОСОБА_8 побіг в корпус, а він за ним для підстраховки. На 5-му поверсі вони зайшли в 21 палату та почали говорити, щоб так не робили, на що їм відповіли, що нічого не роблять. Підійшла черговий лікар та вигнала їх. На 1-му поверсі вони побачили хворого в стані алкогольного спяніння, хотіли зясувати дані хворого, однак черговий лікар не дозволила, після чого вони вийшли на двір приблизно о 24 годині. Він вирішив залишитись на ніч і ОСОБА_17 погодився. Зі сторони лісу йшов, як потім стало відомо, ОСОБА_11 в бік приймального покою. Вони підійшли до нього та ОСОБА_8 спитав, хто він такий та куди направляється (це було приблизно о 01.00 годині). ОСОБА_11 відповів, що хоче провідати товариша та був в стані алкогольного спяніння, хитався, невиразно говорив. Потім вони почали зясовувати, чи не перебуває той на лікуванні, на що отримали негативну відповідь. Однак ОСОБА_8 сказав, що знає цього чоловіка як пацієнта, який неодноразово затримувався за те, що проносив спиртне. ОСОБА_8 знайшов за пазухою у чоловіка пластикову пляшку ємкістю 0,5 л та коли понюхав, сказав, що в середині спиртне і почав виливати вміст пляшки. Потерпілий просив не робити цього та накинувся на ОСОБА_8. Останній відштовхнув того долонями. ОСОБА_11 плюнув в обличчя ОСОБА_8, нецензурно висловлювався, погрожував, кидався. Потім ОСОБА_8 двома долонями відштовхнув ОСОБА_11, від чого той упав на правий бік на спину і перевернувся на плече. ОСОБА_8 наніс йому 2 удари в область грудної клітки, він намагався зупинити ОСОБА_8, потерпілий лаявся, після чого ОСОБА_8 2-3 рази вдарив потерпілого ногою в область грудної клітки, потерпілий намагався встати і ОСОБА_8 ще двічі вдарив ногою в обличчя, потерпілий закривався руками. Він підійшов до потерпілого та 3-4 рази пнув ногою в область ягодиць та сказав вставати. Під час нанесення останнього пинка, він перечепився через потерпілого та впав. Потім потерпілого підняли та вивели за територію диспансеру. Коли повертались то побачили автомобіль перевіряючого і він заховався, а коли через 20-30 хвилин перевіряючий поїхав то знову повернувся на територію диспансеру. Крім того, він пояснив, що рапорт на звільнення написав 27.06.2007 року, однак з наказом по звільнення не був ознайомлений. 28.06.2007 року він вживав спиртні напої однак небагато та вважає, що був у нормальному стані. Також уточнив, що від його пинків, які він наносив до того, як ОСОБА_8 застосував гумовий кийок, у потерпілого могли бути лише синці, а ОСОБА_8 наносив удари ногами та кийком не більше 5 ударів в район плеча, шиї, ребер, стегон. Свої дії та дії ОСОБА_8 розцінює як неправильні (т.3 а.с.173-184).

В судовому засіданні 03.06.2009 року ОСОБА_9 дав аналогічні показання і пояснив, що коли ОСОБА_11 і ОСОБА_8 вдвох упали то була возня. Він відтягнув ОСОБА_8, а чоловік лежав та погрожував, ОСОБА_8 два рази вдарив його в область грудей, тоді знову 2-3 рази ногою в область грудей та 2 рази ногою в обличчя. Він заспокоював ОСОБА_8 та сказав ОСОБА_11 вставати та йти звідси і ногою 3-4 рази пнув в область ягодиць, перечепився та впав. Коли він вставав то бачив як ОСОБА_8 у відповідь на нецензурну лайку ОСОБА_11 гумовим кийком наніс один удар в передпліччя чи плече, два удари в область тулуба з лівої сторони, 1-2 удари в область стегна. Він заспокоїв ОСОБА_8 та вони вивели чоловіка (т. 4 а.с.182-183).

Аналогічні показання ОСОБА_9 давав під час розгляду справи в апеляційному суді Чернігівської області (т.5 а.с.67-74), в судовому засіданні 01.02.2011 р. і наданих суду письмових поясненнях (т.6 а.с.70-72, 182-186) де стверджував, що плями крові на його одязі належать йому, а не потерпілому.

Суд не сумнівається в достовірності викладених показань підсудних щодо побиття потерпілого, даних під час досудового слідства оскільки вони органами досудового слідства отримані законним шляхом і обєктивно підтверджуються іншими доказами, що досліджені в судовому засіданні.

Під час проведення відтворення обстановки і обставин події 30.06.2007 року ОСОБА_8 пояснював, що 28.06.2007 року він знаходився на чергуванні в диспансері. Приблизно о 00.00 годині він разом з напарником ОСОБА_9 обходили територію та помітили чоловіка, котрий йшов по дорозі з боку тролейбусної зупинки по території диспансеру. На запитання охоронців ким є дана особа та куди направляється, чоловік не відповідав, а лише лаявся нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_8 виявив пляшку зі спиртним напоєм та штовхнув чоловіка рукою в груди, від чого останній впав. Після цього почав наносити удари руками по голові, приблизно 3-4 удари, ОСОБА_9 також наніс кілька ударів руками по голові. Побиття тривало 2 хвилини, після чого той чоловік сів на лавочку. Потім ОСОБА_8 вивів невідомого за межі території диспансеру. Пізніше той чоловік повернувся та намагався зайти в лікарню, вони ще нанесли по кілька ударів йому та знову відвели до виходу. Невідомий чоловік був вищим на зріст на 10 см від ОСОБА_8 (т.1 а.с.34-36).

Аналогічні пояснення ОСОБА_8 дав також і під час проведення відтворення обстановки та обставин події 03.09.2007 року уточнивши, що невідомим чоловіком, як пізніше він довідався, був ОСОБА_11, а стоячий поруч ОСОБА_9 наніс 5-6 ударів ногами в область тулубу ОСОБА_11, гумовий кийок він не застосовував ( т.1 а.с.178-179).

Під час проведення відтворення обстановки і обставин події 30.06.2007 року ОСОБА_9 пояснював, що 28.06.2007 року біля 00.00 годин він разом з ОСОБА_8 знаходились на роботі в протитуберкульозному диспансері. Під час обходу території побачили чоловіка, що йшов з боку тролейбусної зупинки по території диспансеру. Вони почали розпитувати у невідомого хто він та куди йде, однак у відповідь почули нецензурну лайку в їх бік. Потім ОСОБА_8 виявив у чоловіка пляшку зі спиртним та штовхнув того рукою в груди і від поштовху чоловік впав. ОСОБА_8 почав руками та ногами бити даного чоловіка по голові та тулубу приблизно протягом 5-7 хвилин. Потім він почав зупиняти ОСОБА_8 та чотири рази вдарив невідомого чоловіка в область низу спини зліва. Вони підняли побитого та вивели за межі території. В звязку з перебуванням в стані алкогольного спяніння дуже детально не памятає кількість ударів нанесених потерпілому (т.1 а.с.37-39).

Аналогічні пояснення ОСОБА_9 дав також і під час відтворення обстановки та обставин події 03.09.2007 року уточнивши, що ОСОБА_8 8-10 разів ногами наніс удари в область голови та тулуба ОСОБА_11, а він чотири рази пнув своєю правою ногою внутрішньою стороною ОСОБА_11 в область лівої ягодиці та після останнього пинка перечепився та впав на землю. Коли підвівся та обернувся то побачив, що ОСОБА_8 наносив удари по ОСОБА_11 гумовим кийком. Удари в кількості приблизно 4-5 припадали в район лівого плеча, ззаду спини, шиї, кийок тримав в лівій руці. Пізніше цього чоловіка вивели за межі території диспансеру (т.1 а.с.176-177).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 129 від 03.06.2011 року у ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_10 згідно наданих медичних документів мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер із пошкодженням пристінкової плеври, розвитком лівобічного пневмотораксу, підшкірної емфіземи, забоєм задніх поверхонь та коренів обох легень, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носу, множинні садна та синці обличчя, волосистої частини голови, забійні рани обличчя, закрита травма живота, забої обох нирок, синці та садна обох ліктів, колін, зовнішніх поверхонь обох стегон які могли виникнути від дії тупих предметів в час з 00 год. до 4.00 год. 29.06.2007 р. Смерть ОСОБА_11 настала від важкого плевропульмонального шоку, який виявився наслідком закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер із пошкодженням пристінкової плеври, розвитком лівобічного пневмотораксу, підшкірної емфіземи, забоєм задніх поверхонь та коренів обох легень, що стосовно живої людини носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. На тілі потерпілого виявлені ознаки не менше як двадцяти чотирьох травматичних впливів, під час отримання тілесних ушкоджень положення потерпілого змінювалось. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись внаслідок чисельних ударів руками, ногами по голові та кінцівкам потерпілого, гумовим кийком по спині, передній поверхні грудної клітки та живота (т.7 а.с.39-58).

Слід зазначити, що в ході проведення досудового слідства до направлення справи до суду та судового розгляду справи було проведено декілька судово-медичних експертиз потерпілого ОСОБА_11, висновки яких ставились під сумнів, в тому числі і з причини зазначення в постанові слідчого про призначення експертизи вихідних даних для проведення експертизи, що не відповідали фактичним обставинам, встановленим слідством, що вимусило суд самостійно приймати заходи для усунення таких недоліків.

При цьому суд визнає та кладе в основу вироку саме висновки комісійної судово-медичної експертизи №129 від 3.06.2011 р. оскільки вона проведена комісією спеціалістів з більш високою фаховою підготовкою на підставі всіх наданих на експертизу документів та матеріалів справи.

Крім свідчень підсудних обставини скоєного ними злочину достовірно встановлені судом, стверджуються показаннями потерпілих, свідків та іншими перевіреними в суді доказами.

Так допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 21.05.2007 року вона відвезла свого чоловіка до Чернігівського протитуберкульозного диспансеру на лікування, де періодично відвідувала, а крім того чоловік приїздив додому і останній раз казав, що стан здоровя його покращився. 28.06.2007 р. чоловік повинен був знову приїхати додому, але не приїхав. В суботу 30.06.2007 р. їй зателефонував її син та повідомив, що батько помер. Від рідної сестри покійного чоловіка та лікарів лікарні їй стало відомо, що чоловіка вбили два охоронника. Чоловік був порядною людиною і вона будучі інвалідом 3-ї групи залишилася сама з двома дітьми. Свої позовні вимоги в судовому засіданні збільшила і просить стягнути з винних 5810 грн. 60 коп. матеріальних збитків та 100000 грн. моральної шкоди.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що 27-28.06.2007 року його було призначено відповідальним по відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області. 29.06.2007 року приблизно о 02.00 год. на службовому автомобілі разом із водієм він поїхав перевіряти пост, який знаходиться у Чернігівському обласному протитуберкульозному диспансері. Прибувши на територію диспансеру, він пішов у приміщення охорони, але охоронника не було на місці. Він за допомогою радіостанції намагався звязатися з охоронцем, однак йому ніхто не відповідав. Навпроти центрального входу з кущів вийшов охоронник ОСОБА_8 і доповів, що виник конфлікт з невідомим. Вони підійшли до лавочки, яка знаходилась на відстані 20 м від входу на якій сидів невідомий чоловік і на його питання, хто той такий і що робить на території не відповідав, а потім повідомив, що живе на вул. Волковича. Він помітив, що у чоловіка над бровою була садна, а звідки та взялася він не питав. Чоловік встав і пішов в сторону виходу. По ході він зрозумів, що чоловік перебував в стані алкогольного спяніння. Потім він зайшов в кімнату охорони, поставив відмітку про перевірку поста і поїхав далі. Приблизно о 3.00-4.00 год. надійшло повідомлення від чергового служби охорони про те, що на обєкт тубдиспансеру скоєно напад. Прибувши на обєкт йому охоронник ОСОБА_8 повідомив, що двоє осіб, один з яких лікується в диспансері та підробляє таксистом, напали не тільки на ОСОБА_8, а і на ОСОБА_9 і зникли на машині. Від ОСОБА_8 він дізнався, що ОСОБА_9 побили і на тому були сліди крові. Він викликав групу затримання і направив наряд за місцем мешкання нападників. Поки вони чекали керівництво служби охорони, він вийшов з приміщення на крильце та почув якійсь храп. Пройшовши 5 метрів він побачив людину, яка лежала біля центральної дороги на траві на боку обличчям до корпусу лікарні. Він покликав ОСОБА_8 щоб той подивився, підїхав начальник Ємець, якому він доповів про побитого невідомого у якого було розбите опухле обличчя та намагалися викликати лікарів. Невідомого на носилках віднесли до лікувального корпусу. Лікарі почали питати прізвище у чоловіка і тому як той був сильно побитий то не відразу впізнали його і тільки потім, як той назвав прізвище ОСОБА_7, лікар повідомив, що дійсно такий лікується. Потім стали зясовувати обставини нападу, заступник начальника запідозрив, що ОСОБА_9 знаходиться у пяному стані і наказав відвести того додому. При спілкуванні у нього не виникло підозри, що ОСОБА_8 вживав спиртні напої. Він не впевнений, що людина, яку знайшли вранці, є однією і тією ж особою, яка вночі сиділа на лавочці, оскільки була дуже побита, розпухла і навіть лікарі не впізнали, однак одяг був схожий. ОСОБА_9 був одягнений в світлі джинси і сорочку сірого відтінку.

Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що він про обставини точно нічого сказати не може, оскільки вже пройшло багато часу, однак виїздив в складі оперативної групи та відбирав пояснення у потерпілого ОСОБА_11 і все записував зі слів останнього, що відповідає дійсності, де саме він відбирав пояснення вже не памятає.

З пояснення від 29.06.2007 року, відібраним ОСОБА_12 у ОСОБА_11, вбачається, що 28.06.2007 року приблизно о 24.00 ОСОБА_11 вийшов в магазин купити води, а коли повертався то на території тубдиспансеру його зустріли два охоронця один був у формі, а інший у цивільному стали предявляти претензії що пяний та почали бити наносячи удари руками ногами дубинкою, коли він впав то продовжували бити ногами (т.1 а.с. 5)

Свідок ОСОБА_19 допитаний в судовому засіданні показав, що ОСОБА_20 знає з 1975 року як сусіда. 29.06.2007 р. біля 4-ї години ранку він відчинив двері і побачив як якийсь чоловік завів ОСОБА_9, який був в темному одязі, до своєї квартири. Потім приблизно в 7.30 годин, коли він сидів на вулиці то підїхала машина і до ОСОБА_9 в квартиру зайшов чоловік, а коли вони в двох виходили то він помітив у ОСОБА_9 синяк під оком. ОСОБА_9 вранці був одягнений в джинси та темну сорочку в смужку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона працює в протитуберкульозному диспансері і з 28 на 29.06.2007 року була черговим лікарем та знаходилась на своєму робочому місці. Приблизно о 22 год. вона почула шум на поверсі та побачила охоронника ОСОБА_8 у формі і ОСОБА_9 без форми, які побігли в палату до хворих, а потім з іншої сторони коридору побачили рух і побігли туди. В туалеті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали зясовувати питання у хворих щодо їх стану, але вона сказала, що не бачить пяних хворих і попросила охоронників залишити приміщення. ОСОБА_8 повідомляв, що ОСОБА_9 приїхав того перевіряти. На першому поверсі охоронники знову зупинили якогось хворого і та їм вдруге зробила зауваження. Приблизно о 6-й год. ранку зателефонували з приймального відділення та повідомили, що знайшли побитого чоловіка. Вона, чергова медсестра ОСОБА_21 та ОСОБА_8 пішли і побачили як неподалік від головного корпусу в крові лежав потерпілий, який був так сильно побитий, що того неможливо було впізнати, а дізналися хто він такий лише тоді, коли він назвав своє прізвище - ОСОБА_11. Водій та ОСОБА_8 на носилках підняли потерпілого на 6-й поверх, обмили, обробили садна, поставили капельницю, а потім зробили рентген та передали лікарям. На тілі були сліди від дубинки, а обличчя було в такому стані, що неможливо було впізнати. Вона була присутня при тому, як працівник міліції відбирав у ОСОБА_11 пояснення, і той розповідав, що його побили двоє чоловіків, один з яких був у формі охоронця, а інший в цивільному одязі, за те, що той пізно повертався у пяному вигляді. На її думку ОСОБА_9 був одягнений в білу сорочку на якій були бурі плями.

Згідно оголошеного в судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_21 вона працювала медичною сестрою в тубдиспансері та 28.06.2007 року знаходилась на своєму робочому місці. Приблизно о 10.00 годин до неї в кабінет зайшов охоронник на імя ОСОБА_8 і попросив ключі від приміщення де він та його колеги знаходяться і повідомив, що він буде чергувати разом зі своїм начальником удвох, свого начальника він назвав ОСОБА_9. Приблизно о 00.10 годин 29.06.2007 р. вона вийшла з свого кабінету та побачила, що охоронців в їх приміщенні не було та вхідні центральні двері корпусу відчинені. Злякавшись, вона забігла до кабінету та зачинилась оскільки в неї маються ключі від сейфу з медичними препаратами, які містять наркотичні засоби. Потім їй зателефонували по внутрішньому телефону та сказали, що в неї під дверима чоловіка бють. Вона почала шукати охоронця та вийшла у бокові двері де побачила чоловіка у білій сорочці, який помітивши її почав бігти в її напрямку і кричати …ах ти свідок…. Вона зачинила двері, а той чоловік добігши вдарив ногою в двері. Приблизно о 01.10 год. приїхала міліція Беркут, після чого хвилин через 10 приїхали мабуть перевіряючи охоронців, які разом сиділи з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в їх приміщенні приблизно годину, а потім перевіряючий забрав з собою ОСОБА_9 і уїхав. До її кабінету постукав охоронець ОСОБА_8 та повідомив, що неподалік корпусу лежить окровавлений чоловік якого треба помити. Потім вона разом з ОСОБА_8 та колегою в цивільному одязі пішла на вулицю та неподалік від корпусу на траві виявила чоловіка з синюшним обличчям, сильно побитого без свідомості. Даного чоловіка перенесли ОСОБА_8 та водій автомобіля і в приймальному відділенні вона допиталась, що прізвище цього чоловіка ОСОБА_11 і він проходить лікування з 25.05.2007 р. (т.1 а.с.165).

Аналогічні показання свідок ОСОБА_21 давала також і в судових засіданнях 09.04.2008 р. та 13.05.2009 р. (т.3 а.с.152-157 т.4 а.с.166-167) де зазначала, що ОСОБА_8 це ОСОБА_8, а ОСОБА_9 ОСОБА_9, а також що ОСОБА_9був в світлій сорочці.

Свідок ОСОБА_22 в суді показав, що вранці, точної дати він не памятає, його викликала лікар ОСОБА_23 та повідомила про хворого, який перебував в стані ближче до тяжкого. Хворий розповідав, що того побили, а хто і де він не зясовував. Про всі тілесні ушкодження, які були доступні для огляду, він зазначав під час опису в історії хвороби. Хворий скаржився на болі в грудній клітині. Далі хворому була надана медична допомога в повному обсязі та оскільки були пошкоджені легені то був зроблений дренаж.

Згідно оголошених в суді показань свідка ОСОБА_23, які та давала в попередньому судовому засіданні 12.01.2011 р., ОСОБА_11 поступив в лікарню з відкритою формою туберкульозу 25.05.2007 р. Дружина навіщала його дуже часто і в неї склалося враження хорошої сімї та нормальних відносин. Спочатку до побиття 28.06.2007 року стан потерпілого був нормальний стабільний. На роботі в той день вона була о 8.30 годин, хворий був в палаті стан його був тяжкий, потерпілий був при свідомості, але з трудом міг щось говорити. Обличчя в нього було як месиво, були гематоми в області грудей, на кінцівках, на спині, животі все тіло було побите. Був викликаний хірург і всі процедури які необхідно було провести були проведені. Вона запитувала у потерпілого хто його побив, але він до кінця слова вимовити не міг і вона навіть думала, що в нього перебиті щелепи, він тільки намагався говорити ох-ран. Медична допомога була надана потерпілому своєчасно і в повному обсязі, черговий лікар поставив капельницю, викликався невропатолог, уролог, був зроблений рентген грудної клітини, черепа. Потерпілий помер в хірургічному відділенні в 23.10 годин 29.06.2007 року. Причиною смерті в цьому випадку туберкульоз легень бути не міг. Згідно медичної карки зі слів хворого був побитий двома невідомими, один з яких був в формі, вживав алкоголь (т.6 а.с.171-173).

Згідно оголошеного в судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_24 він з 20.06.2007 р. знаходився на лікуванні в тубдиспансері і 28.06.2007 р. приблизно 23.00-24.00 годин чув і бачив стоячі біля відкритого вікна як внизу двоє охоронців бють невідомого чоловіка, про те що то були охоронці він дізнався пізніше. Побиття тривало 5-7 хв., конкретно хто кого бив він не розгледів. Приблизно о 3.00-4.00 годин 29.07.2007 р. він чув крики і від ОСОБА_15, який зайшов до палати він дізнався, що останнього також побили охоронці (т.1 а.с.172).

Аналогічні показання свідок ОСОБА_24 давав також і в судових засіданнях 26.06.2008 р., 13.05.2009 р. та 01.03.2011 р. (т.3 а.с.214-215 т.4 а.с.164-165 т.6 а.с.188-190) де повідомляв, що самої бійки він не бачив.

Згідно оголошеного протоколу допиту свідка ОСОБА_16 він проходив лікування в Чернігівському протитуберкульозному диспансері та 28.06.2007 р. о 3.00 годин разом з ОСОБА_25 на автомобілі останнього підїхали до диспансеру та вийшли з автомобілю і вирішили поседіти покурити та почекати коли відкриється диспансер. Коли вони відходили від автомобіля, то до них підійшов охоронник з гумовою дубинкою, який знаходився в стані спяніння, як потім він дізнався то був ОСОБА_8 і почав до них словесно чіплятись та нецензурно лаятись. Вони відповіли, що знаходяться на лікуванні в диспансері, але той не реагував і позвав іншого чоловіка, як потім він дізнався яким був ОСОБА_9 і який був одягнений в світлі штани, на яких спереду були якісь плями. ОСОБА_9 почав штовхати ОСОБА_25 і кричав „мені все одно, я при пагонах, а потім ОСОБА_8 почав наносити удари дубинкою, а ОСОБА_9 почав бити ногами в область грудей та живота. Він вихопив дубинку та відтягнув ОСОБА_8, а ОСОБА_9 продовжував наносити удари ОСОБА_25, який вже лежав на землі. Він відтягнув і ОСОБА_9 від ОСОБА_25 та вони поїхали, а повернулися лише вранці і тоді він дізнався, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 побили ще якогось чоловіка і здогадався, що на джинсах ОСОБА_9 коли того зустріли мабуть була кров (т.2 а.с.29).

Аналогічні показання свідок ОСОБА_16 давав також і в судових засіданнях 09.04.2008 р. та 03.06.2009 р. (т.3 а.с.157-162 т.4 а.с.177-178) де повідомляв, що більш агресивніше поводив себе ОСОБА_9

Аналогічні показання дав також і свідок ОСОБА_25 згідно оголошеного його протоколу допиту та під час допитів в судових засіданнях (т.1 а.с.169-170 т.3 а.с.169-172 т.4 а.с.174-177).

Аналіз показань потерпілої, свідків, незважаючи на окремий незбіг незначних деталей цих свідчень, що пояснюється тим, що кожен із очевидців спостерігав подію з різних відстаней та в різний період розвитку ситуації, вказує на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень ніким іншим, ніж підсудними, заперечується наявність у потерпілого тілесних ушкоджень до моменту конфлікту, навпаки доводиться їх виникнення саме після такого.

Суд критично ставиться до показань підсудного ОСОБА_8, який стверджував, що гумовий кийок в період конфлікту до потерпілого, якого зустріли на території тубдиспансеру з пляшкою, він не застосовував, і той чоловік та потерпілий ОСОБА_11, якого знайшли біля корпусу є різними особами, оскільки вони суперечать іншим матеріалам справи в тому числі і показанням самого підсудного ОСОБА_9, який неодноразово пояснював, що особа, яку зупинили на території тубдиспансеру назвався ОСОБА_11 і при побитті останнього ОСОБА_8 застосовував гумовий кийок.

Посилання ОСОБА_8 на свідка ОСОБА_18, який буцімто говорив що особа, яку знайшли лежачою на території тубдиспансеру і особа, яка сиділа на лавочці є різними особами не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки в судовому засіданні ОСОБА_18 пояснив, що знайдений чоловік був дуже побитий і навіть лікарі не відразу того впізнали, але одяг людини, яку зустріли о 2.00 годин і яку знайшли о 4.00 год. був схожий.

Обставини скоєного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочину підтверджуються також і іншими доказами по справі:

- заявою ОСОБА_11 про побиття його в ніч з 28.06 на 29.06 охоронником, який знаходився на чергуванні та чоловіком в цивільному, він був сильно побитий, піднятися не міг, тому до ранку пролежав на вулиці (т.1 а.с.4)

- протоколом огляду місця події від 29.06.2007 року, згідно якого оглядалася ділянка місцевості поблизу стаціонарного корпусу протитуберкульозного диспансеру і були виявлені сліди речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 7-11)

- згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1459 від 30.06.2007 року смерть ОСОБА_11 настала у відділенні торакальної хірургії обласного протитуберкульозного диспансеру 29.06.2007 р. в звязку з закритою травмою органів грудної клітки з множинними переломами ребер (т.1 а.с.13)

- протоколом огляду та виїмки від 30.06.2007 року, згідно якого у ОСОБА_8 був вилучений одяг та взуття з плямами бурого кольору в якому він знаходився під час несення служби та спричинення тілесних ушкоджень (т. 1 а.с.32-33)

- протоколом виїмки та огляду від 13.05.2011 р. в кімнаті зберігання спецзасобів Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області гумового кийка ПР-73 (т.7 а.с.72)

- висновком імунологічної експертизи за № 127 від 31.07.2007 року, згідно якої в слідах на сорочці та черевиках вилучених у ОСОБА_9 та на куртці, штанах, берцях вилучених у ОСОБА_8 знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_11 (т.1 а.с.95-100)

- висновком імунологічної експертизи № 126 від 31.07.2007 року, згідно якої в зіскобі з асфальту та на травинках, вилучених в ході огляду місця події виявлено кров людини, яка могла походити від ОСОБА_11 (т.1 а.с.107-110)

- випискою та копією медичної карти стаціонарного хворого № 1271 (т.6 а.с.83-97, т.7 а.с.78-93)

- речовими доказами по справі (т.1 а.с.120-121, т.7 а.с.73)

Оцінюючи зібрані та перевірені докази, суд приходить до висновку, що обвинувачення предявлене підсудним органом досудового слідства знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Органами прокуратури перевірені заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про заходи фізичного та психологічного впливу, вказані факти не знайшли свого підтвердження і 19.05.2011 року в порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції було відмовлено за відсутністю складу злочину, вказана постанова набрала законної сили..

Невизнання вини підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд розглядає як їх захисну позицію, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

На думку суду підсудний ОСОБА_9 усвідомлював, що діючи узгоджено з ОСОБА_8 він приймає участь у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, оскільки бачив в якому стані знаходився потерпілий, наніс сам в послідуючому удари ногою, тобто виконав частину того обсягу дій, які група вважала необхідними виконати для реалізації умислу направленого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Умисні дії підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 494 від 29.08.2007 року ОСОБА_8 в період інкримінованого йому делікту, психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом тоді він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, при теперішньому обстеженні психічних розладів не виявлено, за психічним станом йому не показане застосування примусових заходів медичного характеру (т.1 а.с.116-118).

Обговорюючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, при яких було вчинено злочин, роль підсудного у вчиненні злочину, наявність цивільного позову потерпілої, та те, що шкода заподіяна злочином потерпілій не відшкодована, особу винного: його вік, ставлення до вчиненого та невизнання вини, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем мешкання, колишнього навчання в школі, проходження військової служби та посередньо за місцем роботи, враховуючи думку потерпілої та відсутність обставин, які помякшують покарання підсудного відповідно ч. 1 ст.66 КК України, за наявності обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння та вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обговорюючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, при яких було вчинено злочин, роль підсудного у вчиненні злочину, наявність цивільного позову потерпілої, та те, що шкода заподіяна злочином потерпілій не відшкодована, особу винного: його вік, відношення до скоєного та невизнання вини, хворобливий стан здоровя, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, формально позитивно характеризується за місцем мешкання та позитивно за місцем колишньої роботи і тримання в слідчому ізоляторі, має на утриманні одну неповнолітню дитину та мати пенсіонерку, враховуючи думку потерпілої та відсутність обставин, які помякшують покарання підсудного відповідно ч. 1 ст.66 КК України, за наявності обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння та вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної її межі що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення з підсудних матеріальних збитків в сумі 5810 грн. 60 коп. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн., який нею уточнено в судовому засіданні, обґрунтовуючи матеріальну шкоду тим, що нею були витрачені кошти на встановлення памятника та поминальний обід.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника.

Що стосується витрат на поминальний обід, то згідно вимог ст. 1201 ЦК України відшкодування цих витрат не передбачені.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала позивачка, вимушених змін у її життєвих стосунках, а також ступеня вини підсудних, їх майнового стану та реальні можливості її відшкодування виходячи із засад розумності і справедливості.

Речові докази по справі чорні штани, куртка чорного кольору, пара „берців чорного кольору, чорні брюки, шкіряний ремінь, сорочка чорного кольору з білими смужками, чорні туфлі та залишки травинок підлягаю знищенню, гумовий кийок поверненню до кімнати зберігання спецзасобів Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області (т. 1 а.с. 120-121, т.7 а.с.73).

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (девять) років.

ОСОБА_9 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 30.06.2007 року з дня його фактичного затримання залишивши запобіжним заходом до набрання вироком законної сили взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з 29.08.2007 року з дня його фактичного затримання зарахувавши в нього час перебування в ІТТ з 30.06.2007 року по 10.07.2007 року залишивши запобіжним заходом до набрання вироком законної сили взяття під варту.

Стягнути на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальних збитків 3500 грн. солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та у відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_8 45000 грн. та ОСОБА_9 30000 грн., в решті позову відмовити.

Речові докази - чорні штани, куртка чорного кольору, пара „берців чорного кольору, чорні брюки, шкіряний ремінь, сорочка чорного кольору з білими смужками, чорні туфлі та залишки травинок знищити, гумовий кийок повернути до кімнати зберігання спецзасобів Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_26