Справа № 496/232/16-к
Провадження № 1-кп/496/77/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей Біляївської РДА ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біляївка Одеської області, українця, громадянина України, учня 11 класу Біляївської ЗОШ № 1 І-ІІІ ступенів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26.10.2015 року, близько 15:00 годин, більш точний час слідством не встановлений, неповнолітній ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів та переконавшись у таємності своїх дій, проник на територію присадибної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де заволодів чужим майном, а саме:

- однією трубою оцинкованою довжиною 6 м діаметром 100 мм, загальною вартістю 1404 гривні;

- трьома трубами оцинкованими довжиною 6 м діаметром 150 мм кожна, вартість однієї складає 2898 гривень, на загальну вартість 8694 гривні.

Після чого неповнолітній ОСОБА_6 переніс зазначені металеві труби на подвір`я за місцем свого мешкання, розпилив на частини та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в загальному розмірі 10098 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути кримінальне провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_6 без його участі.

Суд кваліфікує умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого неповнолітнім обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, що виявилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, повно, детально та послідовно розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин, проте позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що покарання неповнолітньому ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винного.

Потерпілий ОСОБА_8 під час кримінального провадження до початку судового розгляду не заявляв цивільний позов про стягнення матеріальної та/або моральної шкоди з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження № 0001464 від 13.11.2015 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Неповнолітнього ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1