Справа № 304/1778/14-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.08.2015 м. Ужгород
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 з середньо-спеціальною освітою, заміжню, приватного підприємця, несудиму
засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України до штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно вироку ОСОБА_6 , являючись фізичною особою - підприємцем, яка має дозвіл на роздрібну торгівлю залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, достовірно знаючи, що згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року їй заборонено проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою АДРЕСА_1 , в період з 21 березня по 17 червня 2014 року, умисно, з метою невиконання судового рішення, не виконувала рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області та проводила таку порізку, яку здійснювали її чоловік ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В апеляції обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 просять скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким обвинувачену виправдати за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Апелянти вважають вирок суду незаконним, висновки суду помилковими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважають, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які суд поклав в основу висновку щодо доведеності вини ОСОБА_6 , не знайшли свого підтвердження і спростовуються іншими матеріалами кримінального провадження, такі показання суду слід оцінити критично, так як в обвинуваченої та вказаних осіб склалися неприязні стосунки. Наголошують, що ОСОБА_6 відомо про рішення Мукачівського міськрайонного суду про заборону їй здійснювати порізку металопродукції і вона таку не здійснює, на наданих суду фото, на яких зафіксована порізка металопродукції зафіксовані її чоловік та найманий працівник, яких рішення суду щодо заборони здійснювати відповідну діяльність не стосується, а також ці фото є недопустимим доказами, здобутими незаконним шляхом свідком в кримінальному провадженні, який не має на це права, і на них не може ґрунтуватись обвинувачення. Показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 підтверджується факт того, що обвинувачена ОСОБА_6 не здійснює порізку металопродукції. Крім цього наголошують, що порізки металопродукції здійснюється виключно в робочий час з 08.30 до 18.00 год. і лише в ангарі при закритих дверях. Вказують про наявність в кримінальному провадженні двох обвинувальних актів, один з яких щодо ОСОБА_13 , відносно якого і проводився весь судовий розгляд, заміна обвинувального акта відбувалась з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону, перед самими дебатами, з вказаним обвинувальним актом не була ознайомлена обвинувачена. Посилаються на відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, прямого умислу на невиконання судового рішення, що набрало законної сили в ОСОБА_6 не було, а кримінальне провадження відносно неї є сфальшованим.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задовольнити, вирок скасувати і постановити новий виправдувальний вироку, виступ прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги, просить вирок скасувати і призначити новий розгляд провадження зі стадії підготовчого судового засідання, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справ в апеляційній інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, якими відповідно до частини 1 статті 412 КПК України визнаються такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За вимогами пункту 3 частини 2 статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
З огляду на це, а також з урахуванням норм ч. 2 ст. 37 КПК України, згідно яких прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні від початку до його завершення, лише прокурор прокуратури Великоберезнянського району ОСОБА_14 був наділений повноваженнями прокурора в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .
Отже, прокурор ОСОБА_15 , який брав участь в розгляді провадження в суді першої інстанції, не вправі був приймати в ньому участь зі сторони обвинувачення.
За таких обставин судовий розгляд провадження здійснено за відсутності прокурора.
Крім цього, при подачі прокурором ОСОБА_15 перед судовими дебатами нового обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , суд, у порушення вимог ст. ст. 337-339 КПК України, приєднав його до матеріалів кримінального провадження (а не замінив, як про це просив прокурор), не обговоривши з учасниками судового розгляду, не надавши їм можливість ознайомлення з вказаним обвинувальним актом, в тому числі для підготовки захисту обвинуваченій ОСОБА_6 та її захиснику, і не зазначивши у вироку, який саме з наявних у провадженні обвинувальних актів : обвинувальний акт щодо ОСОБА_13 , що затверджений прокурором 25.07.2014 року (т. 1 а.к.п.120-121), обвинувальний акт щодо ОСОБА_13 , що затверджений прокурором 15.08.2014 року (т. 2 а.к.п. 2-3), обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , що затверджений прокурором 15.08.2014 року (т. 2 а.к.п.131-132), розглянутий в судовому засіданні.
Перерахованим обвинувальним актам суд першої інстанції не дав належної оцінки і підійшов до їхньої наявності формально, що є неприпустим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, проведення підготовчого судового засідання в ньому відкладалось п`ять разів: тричі з підстав неявки учасників судового розгляду, а також за клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора, про що секретарем судового засідання були складені довідки (т.2 а.к.п. 52, 55, 61, 64, 71) не передбачені нормами кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття учасників судового провадження, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється, що не позбавляє секретаря судового засідання обов`язку вести журнал судового засідання. Проте у даному кримінальному провадженні при відкладенні підготовчого судового засідання п`ять разів жодного разу не вівся журнал судового засідання, що є істотним порушенням процесуального закону.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження місцевим судом допущено суттєві порушення вимог кримінального процесуального законодавства та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст. 415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Оскільки підставами для скасування вироку суду стали істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, за яких колегія суддів позбавлена можливості перевірити решту доводів апеляційної скарги, при новому судовому розгляді кримінального провадження підлягають перевірці всі доводи апеляційної скарги .
Керуючись ст. ст. 404, 412, 418-419 КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу задовольнити частково.
Вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді