печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання ОСОБА_2 про повернення товарно - матеріальних цінностей,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулась до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про повернення товарно-матеріальних цінностей, вилучених під час проведення обшуку 16.09.2014 в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , в обґрунтування якого зазначила наступне.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2015, залишеної без змін судом апеляційної інстанції, за клопотанням старшого прокурора Дарницького району м. Києва ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, а провадження у справі закрито.

Проте, при винесенні вказаного рішення судом не вирішено питання щодо повернення товарно-матеріальних цінностей, вилучених під час проведення обшуку 16.09.2014 в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , що заявник просить зробити в порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 100, ст.ст. 537, 539 КПК України.

Вивчивши заяву ОСОБА_2 та долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Як зазначено судом вище, Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2015, залишеної без змін судом апеляційної інстанції, за клопотанням старшого прокурора Дарницького району м. Києва ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, а провадження у справі закрито.

У клопотанні прокурора, разом із закриттям справи, було викладено прохання про вирішення питання стосовно повернення володільцям речових доказів, вилучених під час проведення обшуків 16.09.2014 та 25.09.2014 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

При вирішенні питання щодо долі речових доказів судом вказано на те, що в судовому засіданні встановлено і підтверджено прокурором, що товарно-матеріальні цінності, які передані на зберігання ТОВ «ТК «ТОП ЛОГІСТИК ПЛЮС» і грошові кошти, про які йдеться у клопотанні, не мають відношення до характеру і обставин висунутої ОСОБА_4 підозри і діяльності ТОВ «Імплекс Логістік», а також не надано даних щодо належності вказаних речових доказів конкретним суб`єктам господарської діяльності, що унеможливлює вирішення судом питання про їх долю у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. Судом роз`яснено прокурору право звернення до суду з окремим клопотанням про вирішення долі речових доказів.

З вказаними висновками погодився суд апеляційної інстанції, який в ухвалі від 24.12.2015 також зазначив, що відповідно до вимог ч.ч. 11, 12 ст. 100 КПК України, питання щодо долі речових доказів, які зазначені в клопотанні прокурора, а саме щодо їх повернення власникам ( законним володільцям) може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до вимог п. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 100 КПК України, у випадках, передбачених пунктами 2-4 частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно зі статтями 171-173 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_2 не є належним суб`єктом звернення до суду з клопотання про вирішення долі зазначених нею товарно-матеріально цінностей.

Однак, остання не позбавлена можливості ініціювати перед органом досудового розслідування питання щодо внесення на розгляд суду відповідного клопотання, в обґрунтування якого орган досудового розслідування, на виконання вказівок викладених в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2015 та ухвалі апеляційного суду м. Києва від 24.12.2015, має викласти обставини на підтвердження права власності та/або належності вилучених речей та грошових коштів конкретним суб`єктам, а також зазначити дані щодо визнання їх речовими доказами в кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 , оскільки в іншому випадку фактично ставитиметься питання про повернення тимчасово вилученого майна, порядок вирішення якого регламентований ст.ст. 160, 166, 170-174, 303, 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 7, 9 ст. 100, ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_2 про повернення товарно-матеріальних цінностей,- повернути заявнику разом з додатками.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя- ОСОБА_1