Справа № 533/506/15-к
Провадження № 1-кп/533/1/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2016 р. Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих: - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козельщині кримінальне провадження № 0000155 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівки, Решетилівського району, Полтавської області, проживає в АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працює охоронником в ТОВ «Козацька стріла», раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 і ч.1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В :
20.04.2015 року приблизно о 20 годині у темний час доби під час дощу, по мокрому асфальтобетонному покриттю автодороги «Козельщина-Михайлики-Хорішки» зі сторони с. Михайлики, Козельщинського району Полтавської області в напрямку смт. Козельщина, Козельщинського району, рухався автомобіль «ЗАЗ-968м» днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, тим самим порушив вимоги п. 2.9. а) «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин».

Рухаючись у вказаному напрямку, в районі електроопори № 95 ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п.п. 1.10.,11.1., 11.2. «Правил дорожнього руху України», відповідно до яких:

-«п. 1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

узбіччя виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);

-п. 11.1. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2 , а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;

-п. 11.2. Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.»,

допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя та рухаючись по узбіччю, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 232 від 22.05.2015 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді:

-політравми у вигляді закритої травми шийного відділу хребта, з переломом тіла шостого і остистих відростків п`ятого, шостого шийних хребців, що супроводжувалися крововиливом в просвіт спинномозкового каналу, крововиливом під оболонку і в речовину спинного мозку, та крововиливами в м`які тканини які, оточують ділянку перелому;

-закритої черепно-мозкової травми з поодинокими крововиливами під м`які мозкові оболонки і в товщі тканини головного мозку та забійно-скальпованою раною тім`яної ділянки голови з крововиливами в оточуючі її м`які тканини зі сторони внутрішньої поверхні;

-закритої травми грудної і черевної порожнини, з розривом грудинно-ключичного зчленування та відривом першого ребра від груднини справа, переломами ребер справа і зліва по декільком анатомічним лініям, багатоскалковим переломом лівої лопатки, які супроводжувалися: крововиливом в ліву плевральну порожнину, множинними крововиливами на поверхні легень і діафрагми, крововиливом в пара аортальну клітковину грудного відділу аорти, крововиливом в праву навколо ниркову клітковину, крововиливом в лівий поперековий м`яз з розповсюдженням в м`які тканини здухвинної кістки та стінки сечового міхура зліва зі сторони внутрішньої поверхні;

-багатоскалкових переломів лівої стегнової кістки в її нижній третині, середній третині та в ділянці хірургічної шийки, з крововиливами в оточуючі м`які тканини і з утворенням кровопідпливної кишені по задній поверхні лівого стегна;

-багатоскалкового перелому середньої третини лівої плечової кістки з крововиливом в оточуючі м`які тканини;

-кровопідпливної кишені правого плеча та гематоми лівого стегна по задній його поверхні

-саден лівої нижньої кінцівки, множинних синців тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які носять характер прижиттєвих і утворилися одномоментно, в комплексі, від ударної дії тупих, твердих предметів, як з обмеженою так і розповсюдженою контактуючою поверхнею, можливо в результаті центрального косого чи центрального прямого зіткнення автомобіля легкового типу з людиною у декілька фаз: 1) первинного контакту передньою частиною автомобіля, а саме бампером і виступаючими передніми частинами кузова, з ділянкою тіла людини, яка розташована нижче центру її тяжіння; 2) падіння і ударяння тіла об капот автомобіля з послідуючим продовженням руху тіла по його поверхні; 3) ударяння головою об лобове скло або, передню стійку чи рамку скла; 4) скочування тіла з автомобіля з падіння на проїжджу частину дороги чи узбіччя, в проміжок часу і при таких обставинах вказаних в постанові та представленій медичній документації, про що свідчить їх характер і локалізація, та за ступенем тяжкості відносно живої людини, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент його спричинення і прямого причинно-наслідкового зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_9 настала в результаті отриманого ним комплексу тілесних ушкоджень, які у своїй сукупності утворили політравму, яка стала наслідком дорожньо-транспортної пригоди і ускладнилася травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною смерті.

Технічна можливість уникнути наїзду для водія автомобіля «ЗАЗ-968» ОСОБА_4 визначалася виконанням ним вимог п.п. 1.10., 11.1., 11.2. «Правил дорожнього руху України» і, з технічної точки зору, знаходилося в причинному зв`язку з пригодою.

В умовах місця пригоди дії водія автомобіля «ЗАЗ-968» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 1.10, 11.1., 11.2. «Правил дорожнього руху України» і, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з пригодою.

Крім того ОСОБА_4 , допустивши наїзд на пішохода ОСОБА_9 , своїми діями поставив останнього у небезпечне для життя становище, не зупинив свій транспортний засіб на місці пригоди, не вжив заходів до надання потерпілому першої допомоги, не викликав карету швидкої допомоги для доставки потерпілого в медичний заклад, хоча мав можливість і зобов`язаний був це зробити відповідно до вимог п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

п. 2.10 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»,

з місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди поїхав, залишивши тим самим потерпілого ОСОБА_9 , в небезпечному для життя становищі, тобто в становищі, коли потерпілий внаслідок травм, отриманих під час доржньо-транспортної пригоди, не міг вжити ефективних заходів до самозбереження.

Допитаний в судовому засіданні щодо кримінального провадження обвинувачуваний ОСОБА_4 вину у скоєних злочинах не визнав повністю і показав, що він, керуючи автомобілем в якому у якості пасажира знаходився його неповнолітній син ОСОБА_10 ,при зазначених в обвинувальному акті обставинах з увімкнутим ближнім світлом фар, але у тверезому стані. За 10м побачив силует потерпілого, який рухався у попутному напрямку на його смузі руху ближче до центру дороги. З метою уникнути зіткнення він виїхав на зустрічну смугу руху і в цей момент потерпілий « плигнув» на його машину. Внаслідок удару об машину тіло потерпілого відлетіло праворуч. Після цього він зупинився і оглянув потерпілого, який подавав ознаки життя. В цей час його неповнолітній син вийшов з автомобіля і побіг в сторону смт.Козельщини. З метою наздогнати сина він на автомобілі поїхав за ним і коли його наздогнав то сказав йому щоб він біг додому і викликав швидку допомогу. Стверджував, що наїзд на потерпілого був здійснений на лінії розділення проїжджої частини на смуги руху. Алкогольні напої вживав після скоєного наїзду на потерпілого. Не міг надати потерпілому медичну допомогу, оскільки не має навиків надання такої допомоги, не міг і викликати швидку допомогу, оскільки не працював його мобільний телефон. Позовні вимоги потерпілих визнав частково, оскільки не погоджується із стягненням розміру матеріальних збитків, які стосуються витрат на обід після поховання і витрат на бензин, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнає повністю.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 показали в суді, що про обставини злочинів узнали від правоохоронних органі, підтримали заявлені цивільні позови до обвинувачуваного, наполягають на суворій мірі покарання для нього.

Свідок ОСОБА_12 ,який перший прибув на місце події, показав в суді, що він близько 20 год.30 хв. 20.04.2015 р., рухаючись на автомобілі, на автодорозі «Козельщина-Михайлики-Хорішки» виявив в куветі автомобіль з вимкнутим світлом фар і з розбитим лобовим склом в якому за рульом знаходився обвинувачуваний в нетверезому стані. Про виявлений автомобіль з водієм він повідомив в міліцію. Продовжуючи рух в напрямку с.Хорішки він побачив лежачого на обочині чоловіка,який подавав ознаки життя,під головою потерпілого він бачив речовину похожу на кров, біля потерпілого була шляпа і частина бампера. Зупинившись він викликав швидку допомогу. На проїзній частині дороги він ніяких слідів дорожно-транспортної події не бачив, обвинувачуваний не просив у нього мобільний телефон для того щоб викликати швидку допомогу.

Аналогічні покази дали в суді свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Зазначені свідки також пояснили, що вони рухаючись на автомобілях в напрямку з смт.Козельщини не бачили пішоходів.

Допитаний в судовому засіданні свідок фельдшер- ОСОБА_15 показав,що він в складі бригади швидкої допомоги знаходився на місці події, потерпілий лежав на узбіччі дороги.Аналогічні покази дала в суді свідок фельдшер- ОСОБА_16 .

Відповідно протоколів огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі «Козельщина-Михайлики-Хорішки» зі сторони с. Михайлики, Козельщинського району Полтавської області в напрямку смт. Козельщина, Козельщинського району виявлено на проїзній частині та правому узбіччі слід кочіння коліс по узбіччю довжиною 163,2 м., починається на відстані 41,0 м до електроопори №95, виявлено також речі: уламок пластику від бампера, який знаходився на правому узбіччі по напрямку руху до см.Козельщини на відстані 122,2 м. від початку сліду кочіння та на відстані 1,85 м. від правого краю проїзної частини, волосся на правому узбіччі на відстані 128,6м. від початку сліду кочіння та на відстані 1,9м. від правого краю проїзної частини дороги, пляма бурого кольору у вигляді крові на правому узбіччі по напрямку руху до смт.Козельщини на відстані 129,8 м. від початку сліду кочення та на відстані 0,9м. від правого краю проїзної частини дороги, ручку від господарської сумки та уламок пластику від бампера на правому узбіччі по напрямку руху до смт. Козельщини на відстані 134,5 м. від початку сліду кочення та на відстані 1,9м. від правого краю проїзної частини (а.с.137-156 т.1).

З протоколу огляду автомобіля ЗАЗ-968М д.н.з. НОМЕР_1 вбачається,що автомобіль перебуває в кюветі автодороги «Козельщина-Михайлики-Хорішки , права верхня частина лобового скла пошкоджена (а.с. 145- 146т.1).

Відповідно висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілого настала в результаті отриманого ним комплексу тілесних ушкоджень, які у своїй сукупності утворили політравму, яка стала наслідком дорожньо-транспортної пригоди і ускладнилася травматичним шоком, який став безпосередньою причиною смерті. В момент первинного контакту потерпілий знаходився у вертикальному положенні і був обернений задньою поверхнею свого тіла до передньої частини автомобіля. В крові потерпілого слідів спиртів не виявлено (а.с. 160-164т.1).

Відповідно висновку комісійної судово-медичної експертизи за умови надання своєчасної медичної допомоги ОСОБА_9 , запобігти настанню його смерті було б неможливо (а.с. 166-180т.1).

При додатковому огляді автомобіля за дорученням суду виявлено відсутність пластикової частини переднього бампера з правого боку автомобіля (а.с.184-188т.1).

Відповідно висновку медичного огляду ОСОБА_4 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.130-132т.2).

Відповідно висновку судової медико-криміналістичної експертизи на штанях потерпілого виявлено накладення сірих грунтово-піщаних мас і часток рослинного походження, на підошвеній поверхні лівого напівчобота потерпілого виявлені сліди ковзання, які утворилися внаслідок тертя об нерівну поверхню, якою могла бути поверхня дорожнього покриття, при зміщенні лівої ноги, в напрямку ззаду на перед (а.с.193-196т.1).

Відповідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи місце наїзду автомобіля на пішохода потерпілого ОСОБА_9 знаходиться на відстані 1,8 м від правого краю проїзної частини на правому по напрямку руху автомобіля узбіччі, покази обвинувачуваного ОСОБА_4 в частині розташування автомобіля так і місця наїзду на пішохода є з технічної точки зору неспроможними, дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п.1.10,11.1,11.2 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору,знаходилися в причинниму зв`язку з пригодою, оцінка дій пішохода ОСОБА_9 не потребує застосування спеціальних пізнань в області автотехніки і може бути надана слідчим (судом) самостійно з врахуванням вимог п.п. 1.10,4.1 зазначених правил (а.с.200-203т.1).

Висновки експертизи підтвердив в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_17 , який стверджував, що на проїзній частині дороги не виявлено ніяких слідів, а тому виключається наїзд на потерпілого на проїзній частині дороги.

В ході судового розгляду справи відповідно доручення суду проведена комплексна судова транспортно-трасологічна, автотехнічна та судово-медична експертиза і відповідно висновків якої підтверджено зазначене місце наїзду автомобіля на пішохода;тілесні ушкодження,виявлені у ОСОБА_9 були спричинені в результаті траматичної дії від контактування з автомобілем «ЗАЗ-968»;в момент первинного контактування пішохода з транспортним засобом,що рухався потерпілий ОСОБА_9 перебував у вертикальному (чи наближеному до нього) положенні, був обернений задньою поверхнею тіла до травмуючого предмету, рухався з опором на ліву ногу, яка розміщувалася ближче до травмуючого фактору,ніж права;вказані водієм ОСОБА_4 дані в частині як розташування автомобіля «ЗАЗ-968М» так і місця наїзду на пішохода, не узгоджуються зі слідовою інформацією, зафіксованою на схемі пригоди, та є з технічної точки зору неспроможними; також підтверджені висновки зазначеної комплексної експертизи в частині порушення водієм ОСОБА_4 «Правил дорожнього руху України» і їх причинний зв`язок з пригодою. Також в ході експертизи встановлено,що обвинувачуваний, керуючи автомобілем, спочатку з`їхав на обочину проїхав значну відстань і здійснив наїзд на потерпілого перед розташуванням уламку пластику від автомобіля, який знаходився на відстані 122,2 м від початку сліду кочення автомобіля по узбіччю (а.с. 152-165 т.2).

Не беруться до уваги покази обвинувачуваного в частині місця наїзду на потерпілого з врахуванням висновків комплексних експертиз, а також враховуючи,що відповідно до протоколу огляду місця дорожно-транспортної пригоди від 20.04.2015 року які-небудь сліди наїзду на потерпілого на проїжджій частині автомобільної дороги на місці події відсутні (а.с. 137-144т.1). Крім цього відповідно додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який проведений за дорученням суду, будь-яких слідів взуття на проїжджій частині дороги не виявлено (а.с.133-135 т.2).

Суд не враховує покази обвинувачуваного про те,що він керував автомобілем в тверезому стані, оскільки відповідно висновку медичного огляду ОСОБА_4 20.04.2015 року він знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.190 т.1). Відповідно постанови судді Козельщинського районного суду від 6 травня 2015 року ОСОБА_4 притягнений до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 20.04.2015 року близько 20-00 годин (а.с. 233-234 т.1). Постанова набрала законної сили. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 власноручно написав «Випив горілки після чого керував авто» (а.с.234 ч.1). З наведених підстав суд не бере до уваги і покази свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_4 , які є родичами обвинувачуваного, про те,що він керував автомобілем не будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Покази ОСОБА_4 в частині того,що він не мав змоги надати допомогу потерпілому , оскільки не має навиків надання такої допомоги, не міг і викликати швидку допомогу, оскільки не працював його мобільний телефон, а отже не несе відповідальності за залишення потерпілого в небезпеці спростовуються з врахуванням наступних обставин.

Обвинувачуваний залишив потерпілого без допомоги і від`їхав від місця знаходження потерпілого на 800 м. Він зобов`язаний був надати допомогу потерпілому, а не хто інший.

Так,відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в ухвалі від 6 березня 2014 року у справі, постановленій в порядку ст.ст.445, 454, 455 КПК України, за змістом диспозиції ст.135 КК України суб`єкт цього злочину має усвідомлювати: а) небезпечний для життя стан потерпілого; б) безпорадність особи, про яку даний суб`єкт повинен був піклуватися або яку поставив в небезпечний для життя стан; в) загроза життю виникла внаслідок поставлення його в небезпечний для життя стан суб`єктом злочину чи внаслідок подій або явищ, не пов`язаних з поведінкою винного; г) суб`єкт злочину має можливість надати необхідну потерпілому допомогу.

Із законодавчого визначення випливає, що моментом закінчення злочину є ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Для кваліфікації злочину не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, має нести відповідальність за статтею 135 КК України.Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці (абзаци 8, 9 п.4 ухвали ВСУ). Таким чином спростовуються посилання обвинувачуваного на те,що він доручив сину викликати швидку допомогу і ця обставина усуває його відповідальність.Необхідно взяти до уваги,що син обвинувачуваного не викликав швидку допомогу.

ОСОБА_4 взмозі був надати потерпілому першу допомогу, порядок надання якої зобов`язана знати особа, яка має водійське посвідчення, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди.

Суд не бере до уваги покази неповнолітнього свідка ОСОБА_4 - сина обвинувачуваного, оскільки вони суперечать зазначеними доказами.

Не заслуговує на увагу твердження захисника обвинувачуваного про те,що висновок комплексної судової транспортно-трасологічної, автотехнічної та судово-медичної експертизи є недопустимим доказом, оскільки не врахований протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.04.2015 р. де значиться на схемі ДТП, що місце зіткнення автомобіля з потерпілим розташоване на проїздній частині дороги, не врахований висновок судової медико-криміналістичної експертизи про те,що на підошвенній поверхні лівого напівчобота потерпілого, виявлені сліди ковзання,які утворилися внаслідок тертя об нерівну поверхню,якою могла бути поверхня дорожнього покриття, слідчий експеримент з участю обвинувачуваного не був проведений; наявні розбіжності в ширині узбіччя;не встановлено розташування потерпілого відносно транспортного засобу в момент наїзду; не ідентифіковані речі,які виявлені при огляді місця події з наступних підстав.

При проведенні комплексної судової транспортно-трасологічної, автотехнічної та судово-медичної експертизи приймалися до уваги протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.04.2015 р. та висновок судової медико-криміналістичної експертизи, що зазначено у висновку комплексної експертизи. Також суд приймає до уваги, що при огляді підошв напівчобіт потерпілого виявлені накладання чорних грунтово-подібних мас, з сухими рослинними домішками і кам`янистими частками, незначні накладення грунту по боках підошви, що характерно при ходьбі по узбіччю на якому росте трава (а.с.159-156,195 т.1). Експерти не наполягали на проведенню слідчого експерименту, а в ході експертизи було проведено натурне моделювання. Суд вважає,що ширина узбіччя становить 2,6 м, що зафіксовано в протоколі додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди , який проводився дньом з 11-10 до 12-00 годин (а.с.149-155 т.1). Суд приймає до уваги,що виявлені на місці події речі не потребували ідентифікації експертним шляхом,оскільки на це не наполягали сторони і це питання не виникало при огляді цих речей і огляді автомобіля, а також враховуючи покази свідків,які прибули на місце події, а також покази потерпілих. Необхідно взяти до уваги,що відповідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної ,автотехнічної та судово-медичної експертизи перевірити пояснення обвинувачуваного в частині швидкості руху пішохода та його розташування відносно транспортного засобу безпосередньо в момент наїзду за об`єктивними судово-медичними даними дослідження трупу потерпілого експертним шляхом неможливо, оскільки обвинувачуваний не вказує швидкість руху потерпілого та не вказує конкретне розташування пішохода відносно автомобіля безпосередньо в момент наїзду (а.с.163 т.2).

Дослідивши, проаналізувавши і оцінивши в судовому засіданні всі докази в тому числі в їх сукупності суд вважає,що ОСОБА_4 ,керуючи транспортним засобом, скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху,що спричинило смерть потерпілого - злочин передбачений ч.2 ст.286 КК України, а також скоїв завідома залишення без допомоги потерпілого,який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану і якого сам поставив в небезпечний для життя стан злочин передбачений ч.1 ст.135 КК України.

Вирішуючи питання про покарання підсудного суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнає обставинами,що обтяжують покарання підсудного вчинення ним злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами,що пом`якшують покарання підсудного суд визнає вчинення ним злочинів вперше, позитивно характеризується з місця роботи і проживання, на утриманні має неповнолітню дитину.

З метою виправлення і попередження нових злочинів суд визначає необхідне і достатнє покарання для обвинувачуваного у вигляді позбавлення волі в межах санкції статтей обвинувачення.

Крім того, до обвинуваченого слід застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та згідно ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 заявили цивільні позови до обвинувачуваного ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної школи, завданої злочинами.

Так потерпілий ОСОБА_6 після збільшення розміру позовних вимог( а.с.18,180 т.2)прохає суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 18 958,20 гривень матеріальної шкоди у зв`язку з похованням і кримінальним провадженням та 100 000 грн. моральної шкоди. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 прохають суд стягнути з обвинувачуваного на їх користь моральну шкоду у розмірі по 100 000 гривень кожному.

При вирішенні питання про цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою, щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1201 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

З огляду на вказані норми законодавства, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення частково у розмірі 5905 грн. (а.с46 т.1)- витрати пов`язані з похованням.

Не підлягає задоволенню позовні вимоги в частині стягнення витрат на поминальний обід у розмірі 4 900 грн. і інші витрати на придбання продуктів з наступних підстав.

Визначення поняття поховання дає ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» у відповідності з якою поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на проведення поминального обіду, який проводять після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов`язаний обвинувачуваний.

Відповідно до ст.ст.121,122 КПК України не підлягають стягненню з обвинувачуваного витрати потерпілого, пов`язані із прибуттям його і експерта за викликом до місця судового провадження.

Щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілих, суд вважає, що з урахуванням принципів розумності та справедливості до стягнення підлягають кошти у розмірі 80000 грн. на користь кожного з потерпілих. Така сума є співмірною із завданими моральними стражданнями які полягають у душевних стражданнях потерпілих, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою обвинувачуваного, щодо їх батька,та до такого висновку суд прийшов з урахуванням того, що з моменту скоєння злочинів обвинувачений не відшкодував потерпілим витрати пов`язані з похованням.

Суд приймає до уваги, що суд залучав до участі у розгляді позовів представника страхової компанії, який не з`явився в судове засідання, а потерпілі мають право пред`являти позови лише до обвинувачуваного,що відповідає правовому висновку ВСУ (постанова від 20 січня 2016 р. справа №6-2808цс15).

Позов прокурора в інтересах Козельщинської районної державної адміністрації про стягнення з обвинувачуваного 1439,72 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого відповідно до ст.1206 ЦК України підлягає задоволенню повністю (а.с. 206 т.1).
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази - автомобіль «ЗАЗ-968м» днз НОМЕР_1 (а.с.189т1) підлягає поверненню законному володільцеві; компакт-диск з матеріалами відео та фотозйомки (а.с.157т.1) підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження; об`єкти дослідження судової медико-криміналістичної експертизи (а.с.197т.1) підлягають знищенню.

Відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню із засудженого процесуальні витрати, які складаються з витрат пов`язані із проведенням комплексних судових транспртно-трасологічної автотехнічної та судової транспортно-трасологічної,авто технічної та медичної експертиз,які проведені Полтавським відділенням при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса у розмірі 4 137,60 грн. (а.с.199 т1, 151 т.2).

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, визначення судом покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає наявним ризик того, що обвинувачений до набрання вироком законної сили може переховуватися від суду, та ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
У зв`язку з цим, та з метою забезпечення виконання судового рішення і враховуючи клопотання прокурора суд вважає необхідним до набрання цим вироком законної сили, обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На основі викладеного і керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.286 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки і 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки;

за ч.1 ст.135 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 5 905 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі по 80 000 грн. кожному із них.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Козельщинської районної державної адміністрації 1439,72 грн.

Речові докази: автомобіль «ЗАЗ-968м» днз НОМЕР_1 (а.с.189) повернути законному володільцеві; компакт-диск з матеріалами відео та фотозйомки (а.с.157т.1) залишити в матеріалах кримінального провадження; об`єкти дослідження судової медико-криміналістичної експертизи(а.с.197т.1) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса 4 137,50 грн.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі судових засідань.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 12 лютого 2016 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Засудженому ( під вартою) строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

Слідчий суддя ОСОБА_1