11-кп/775/69/2016(м)
220/274/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 25 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000047, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Великоновосілківського району Донецької області юриста 3 класу ОСОБА_7 на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пнтелеймонівка, м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, раніше судимого:

1) 15.11.2005 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 26.03.2012 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі з виплатою штрафу 8500 грн.,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 26 травня 2012 року у виді штрафу в сумі 8500 грн. і остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з виплатою штрафу, який постановлено виконувати самостійно.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , відносно якої останній сторонами кримінального провадження не оскаржується.

Вирішено питання про речові докази.

В с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

10 січня 2015 року приблизно о 13.00 год. ОСОБА_8 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 знаходились в буд. АДРЕСА_2 , де у той час перебував господар будинку ОСОБА_9 . Після чого у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виник умисел, направлений на крадіжку майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що власник будинку знаходився у нетверезому стані та відпочивав, діючи умисно, таємно, з корисних мотивів, за попередньою змовою групою осіб, викрали з правої кишені брюк ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2900 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 викрали зі спальної кімнати з під-ліжка телевізор марки «Ерго» чорного кольору вартістю 1000 грн. та електричну пилу зеленого кольору марки «CRAFT-TEC» вартістю 600 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядилися викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 4500 грн.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, правильність кваліфікації їх дій, просить вирок змінити у зв`язку із застосуванням судом закону, який не підлягав застосуванню. Вказує, що на підставі ч.1 ст.80 КК України ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання у виді штрафу, призначеного вироком Волноваського районного суду Донецької області від 26 березня 2012 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який її подав та просила останню задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку із застосуванням закону, який не підлягав застосуванню, обвинуваченого ОСОБА_6 , який також підтримав апеляційну скаргу прокурора й просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, був зроблений на підставі його свідчень, а провадження було розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував його дії за ч.2 ст.185 КК України.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ч.2 ст.394, ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон, що призвело до необґрунтованого застосування вимог ст.71 КК України.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 26 березня 2012 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.1 ст.213 КК України до штрафу в розмірі 8500 грн., який постановлено виконувати самостійно.

Згідно п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Тобто, строк давності виконання обвинувального вироку від 26 березня 2012 року за ч.1 ст.213 КК України у виді штрафу в розмірі 8500 грн. закінчився 11 квітня 2014 року.

Як встановлено судом, нове кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив 10 січня 2015 року, тобто після закінчення строку давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував ст.71 КК України, приєднавши невиконане покарання за попереднім вироком у виді штрафу в розмірі 8500 грн., до того ж і невірно вказав дату вироку за яким приєднав покарання замість 26 березня 2015 року вказав 26 травня 2015 року.

З урахуванням вказаного, судом при призначенні міри покарання обвинуваченому було застосовано кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, а тому вирок суду підлягає зміні з виключенням приєднаного йому за ч.1 ст.213 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., призначеного вироком Волноваського районного суду Донецької області від 26 березня 2012 року.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Великоновосілківського району Донецької області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України змінити в частині призначеного останньому покарання.

ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3