АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кс/774/355/16 Справа № 1-175/99 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

УХВАЛА

10 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам закону клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України,

Встановила:

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 1999 року ОСОБА_2 засуджено до покарання: за ч. 2 ст. 86 КК України у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ч. 2 ст. 140 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; за ст. 193 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч. 3 ст. 142 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;; за ст. 208 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за п.п. "а", "г", "є", "з", "і" ст. 93 КК України у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ст. 42 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ст. 43 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 30 травня 2000 року вирок щодо ОСОБА_2 змінено.

Призначене йому за п.п. "а", "г", "є", "з", "і" ст. 93 КК України покарання у виді смертної кари - розстрілу замінено на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На підставі ст. 42 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з відбуванням цього покарання у тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. В решті вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

09 лютого 2016 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області від засудженого ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення під час досудового слідства. Своє клопотання мотивує тим, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, згідно з якою строк попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ознайомившись з даним клопотанням, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання особі, яка його подала, з наступних підстав.

З клопотання засудженого ОСОБА_2 вбачається, що він порушує питання про застосування щодо нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, яка передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі, у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з вимогами названого Закону зарахування застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.

Між тим, даним Законом не визначено, який суд має право розглядати вказані клопотання до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю (зокрема, суд, який ухвалив обвинувальний вирок, або місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання).

Цим Законом, як і діючими нормами кримінального процесуального закону, не врегульовані й інші питання, що стосуються порядку розгляду клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення до осіб, щодо яких він застосовується, а саме: які документи додаються до клопотання, участь яких осіб у судовому розгляді клопотання щодо вирішення зазначеного питання є обов`язковою, якими особами може бути оскаржено судове рішення і в судах якої інстанції, з якого моменту судові рішення набирають законної сили тощо.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Слід визначити, що виниклі правовідносини пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Так, під час виконання вироків порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироків, регулюється статтями 537 і 539 КПК України. Окремі роз`яснення щодо питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить постанова Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» з внесеними змінами.

Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Звернення до суду, який ухвалив вирок, можливе лише у випадках, які стосуються застосування відстрочки виконання вироку, заміни штрафу на громадські роботи, тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, зняття судимості та вирішення будь- яких сумнівів і протиріч щодо виконання вироку.

Розгляд клопотань судом, який ухвалив вирок та ті питання, які віднесені до підсудності цього суду, вказують на те, що за місцем ухвалення вироку не розглядаються питання щодо виконання вироку відносно особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі у відповідних установах.

Аналіз ст. 539 КПК України та визначених нею правил підсудності свідчить про те, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання повинне розглядатись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Крім того, розгляд вказаного клопотання апеляційним судом позбавляє зацікавлених осіб права на апеляційне оскарження рішення суду, яке передбачене ч. 5 ст. 539 КПК України.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 33 КПК України апеляційний суд у кримінальному провадженні може діяти лише як суд апеляційної інстанції. Провадження в суді апеляційної інстанції полягає в перевірці законності і обґрунтованості судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили на підставі їх оскарження (глава 31 КПК).

Таким чином, з врахуванням змісту положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, питання застосування Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

З урахуванням наведеного, подане клопотання підлягає поверненню особі для звернення з ним до належного суду, яким є місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України,

Постановила:

Повернути засудженому ОСОБА_2 клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк призначеного засудженому ОСОБА_2 покарання.

Копію ухвали з клопотанням надіслати засудженому ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_2 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1