Червоноградський міський суд Львівської області
справа №1-277/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого- судді Адамович Б.М.

при секретарі Шульган Л.I.

з участю прокурора Ковальчука О.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про

обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, вдова, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судима, 22.01.2004 року Червоноградський міським судом Львівської області за ст.. 186 ч.2, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, міру покарання відбула повністю, судимість не погашена, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- за ст.. 185 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше судима 12.03.1996 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. ст. 140 ч.З, 208 КК України (в редакції 1960 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнена умовно-достроково, терміном на 1 рік 3 місяці 4 дня; 31.07.1997 року цим же судом за ст. ст. 143 ч.2, 140 ч.2, 42,43, 14 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму, звільнена умовно-достроково терміном на 1 рік 3 місяці 4 дня; 12.12.2002 року Червоноградським міським судом за ст. ст. 125 ч.І, 185 ч.2, 70 КК України (в редакції 2001 року) на 2 роки позбавлення волі, звільнена умовно-достроково, терміном на 7 місяців 12 днів; 22.01.2004 року цим же судом за ст. ст. 186 ч.2, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, на шлях виправлення не стала, а повторно вчинила корисливий злочин.

Так, вона, 06 червня 2010 року, близько 07 години 00 хвилин, будучи в стані алкогольного сп»яніння та перебуваючи у квартирі № 20 по вулиці Львівській. 31 міста Соснівки Львівської області, яка належить ОСОБА_2, з метою особистого збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, вирішила заволодіти майном останньої. Здійснюючи свій злочинний задум, ОСОБА_1, скориставшись тим, шо за її діями та поведінкою ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрала зі столу вітальні, вищевказаної квартири, належний ОСОБА_2 мобільний телефон «Сіменс С-65» вартістю 250 гривень з сім-картою оператора мобільного зв-язку «Київ-Стар» вартістю 50 гривень на рахунку якої знаходились гроші в сумі 6 гривень.

Своїми злочинними діями ОСОБА_1 заподіяла потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 306 гривень.

Так, 31 жовтня 2010 року, близько 12 години, ОСОБА_1 знаходячись в квартирі ОСОБА_3, що на вулиці Грушевського 10/3 в м.Соснівці Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, з метою крадіжки чужого майна для особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрала із кишені куртки ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки «Нокіа-3500» вартістю 850 гривень, із стартовим пакетом оператора мобільного зв»язку «Діджус» вартістю 30 гривень, на рахунку якого були гроші в

сумі 12 гривень, та з викраденим з місця вчинення злочину втекла, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 892 гривні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 Омел»янівна вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала повністю і показала, що зранку 06.06.2010 року на автостанції в місті Соснівка вона зустріла свого знайомого ОСОБА_5. На лавці біля автостанції вони випили з ним по 0,25 грам горілки, яку він мав при собі і після цього разом пішли до ОСОБА_5 додому, а саме в квартиру № 20, що по вулиці Львівська, 31 в місті Соснівка Львівської області. В цей час в квартирі була мама ОСОБА_5, яка приготувала їм поїсти. Вони снідали на кухні. В квартирі в ОСОБА_5 вона знаходилась десь 40 хвилин. Коли вони з ОСОБА_5 вже виходили з приміщення кухні в коридор взуватись та йти з квартири вона у вітальній кімнаті на столі помітила мобільний телефон, який зразу ж вирішила таємно викрасти з квартири. Тому вона скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає і тим, що ОСОБА_5 вже був випивший, тихенько, скоро зайшла в вітальну кімнату і таємно викрала з столу вказаний телефон, положила його в кишеню штанів, після чого пішла в коридор взулась і разом з ОСОБА_5 вийшла з квартири. Додому, мама ОСОБА_5, дала їй ще трохи муки, яку вона разом з ОСОБА_5 занесла до сестри Ліди. Потім ОСОБА_5 пішов додому, а вона пішла гуляти по місту. Про те, що вона викрала в ОСОБА_5 вдома мобільний телефон, вона йому не говорила. В місті вона оглянула вказаний телефон, це був телефон «Сіменс» сірого кольору, з якого вона витягнула сім-карту оператора «Київ-Стар» та викинула її. Потім вона зустріла ОСОБА_6, через якого збула викрадений нею мобільний телефон «Сіменс» за 75 гривень. Вона повідомила, що вказаний телефон вона знайшла, про те, що він крадений вона не говорила.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнала повністю і показала, що 31 жовтня 2010 року зранку близько 10 години 00 хвилини, вона, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 знаходилися у приміщенні квартири останнього, що на вул.Грушевського, 10/3 в м.Соснівці Львівської області. В цей час до них у квартиру прийшов їхній спільний знайомий ОСОБА_4, який неодноразово та досить часто приходить до ОСОБА_8 З собою він приніс 0,5 літра горілки, яку усі присутні стали розпивати у приміщенні кухні квартири, а в подальшому у кімнаті зал. Розпивши одну пляшку горілки вони придбали ще 0,5 літра горілки, яку в подальшому спожили.

Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_4 увімкнув музику у своєму мобільному телефоні марки Нокіа 3500, яку усі слухали. Корпус мобільного телефону був чорним.

Цього ж дня близько 12 години 00 хвилин усі присутні будучи в стані алкогольного сп'яніння полягали спати, а саме ОСОБА_4 пішов у спальну кімнату і ліг на матрац, який знаходиться по ліву сторону від входу у кімнату на підлозі. Також у спальну кімнату пішли ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які прилягли на дивані у вищевказаній кімнаті. ОСОБА_3 приліг спати у кімнаті зал.

Коли усі будучи в стані алкогольного сп'яніння полягали спати, то вона стала з кімнати зал переносити спиртне та продукти у кухню, під час чого почула, шо з кімнати спальня лунає музика. Вона зрозуміла, шо дана музика лунає з мобільного телефону Нокіа 3500 належного ОСОБА_4. і саме в цей момент у неї виник умисел заволодіти вказаним телефоном, щоб в подальшому його продати та отримати за це кошти.

Спочатку вона одягла взуття, після чого зайшла у кімнату спальня, де побачила по ліву сторону ОСОБА_4, котрий спав на матраці, а на підлозі поблизу нього знаходилася куртка в кишені якої був мобільний телефон марки Нокіа 3500. Виявивши вищевказаний мобільний телефон, вона підійшла до ОСОБА_4, забрала з кишені його куртки вказаний телефон та вийшла з приміщення квартири. На цей момент музика в телефоні вже не грала, оскільки сіла батарея живлення. Чи бачив хтось із присутніх, як вона викрадала мобільний телефон вона не знає, однак коли вона його викрадала їй ніхто нічого не говорив. На очній ставці з нею, ОСОБА_7 заявив, що бачив, як вона викрала даний телефон. Можливо він це бачив, однак він їй нічого в той час не сказав, і вона не помітила, що він бачив її злочинні дії.

Викравши мобільний телефон Нокіа 3500 належний ОСОБА_4. вона вийшла з приміщення квартири та пішла до автостанції, що на вул.Львівській у м.Соснівка. Знаходячись на

території автостанції близько 17 години 00 хвилин вона підійшла до водія маршрутного таксі, який здійснював рейс Червоноград-Соснівка та запропонувала йому придбати у неї мобільний телефон, на що він погодився. Вона продала вказаному водієві мобільний телефон марки Нокіа 3500 за 50 гривень, при цьому вона йому повідомила, що вказаний телефон належить їй. Гроші, які вона отримала за реалізацію мобільного телефону, вона витратила на власні потреби. Цього ж дня вона пішла ночувати до себе на квартиру кв.5, що по вул.. 22 Січня, 8 м.Соснівка.

1 листопада 2010 року близько 06 години 00 хвилин, вона прийшла на квартиру до ОСОБА_3О, де у неї одразу запитали про мобільний телефон ОСОБА_4, на що вона їм розповіла, що викрала у ОСОБА_4 мобільний телефон та в подальшому продала, а гроші потратила на власні потреби.

Цього ж дня близько 10 години 00 хвилин на квартиру до ОСОБА_3 прийшов ОСОБА_4 та сказав, що у разі не повернення йому мобільного телефону він звернеться у міліцію, що в подальшому і зробив. Грошей, щоб відшкодувати ОСОБА_4 збитки у неї не має.

Крім повного зізнання підсудною ОСОБА_1 своєї вини , її винуватість стверджується показами потерпілих ,свідків, протоколами слідчих дій та іншими доказами по справі.

Із показів потерпілої ОСОБА_2, даних нею на попередньому слідстві, оголошених та оцінених судом в судовому засіданні стверджується, що проживає з сином ОСОБА_5. Крім цього в неї є дочка ОСОБА_9, яка з сім»єю проживає окремо. Її внук ОСОБА_10 на початку 2010 року, подарував їй мобільний телефон «Сіменс С-65» сірого кольору ІМЕІ 26348. Внук повідомив, що вказаний телефон він купив за 600 гривень. Телефон внук їй подарував з сім- картою «Київ-Стар» номер НОМЕР_1, вартість якої зі слів внука 50 гривень. Від того часу телефон з карточкою належав їй і вона ним користувалась. Вказаний телефон вона постійно зберігала вдома, у вітальній кімнаті на столі.

06 червня 2010 року близько 7 години 00 хвилин ранку вона проснулась та встала з ліжка і в цей час вона побачила, що додому прийшов її син ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1. Вона була випивша, син сказав, що її потрібно допомогти. Вона їм дата поснідати, після чого вона їх з сином випровадила з квартири. ОСОБА_1 була в неї в квартирі 30-40 хвилин. Вона в цей час переважно знаходилась в кухні та в спальні і постійно вказану жінку в полі зору не мала і за нею не спостерігала. Коли вони пішли, вона зайшла у вітальню кімнату та виявила, що пропав її мобільний телефон. Вона зрозуміла, що вказаний телефон в неї викрала вказана ОСОБА_1, оскільки більше нікого в неї вдома не було.

ОСОБА_1 викрала в неї мобільний телефон «Сіменс С-65» вартістю 250 гривень, оскільки вона ходила в магазин і бачила, що такий саме телефон бувший в використані

вартує 250 гривень, тому саме так вона його і оцінює, в якому булла карточка оператора «Київ-Стар» вартістю 50 гривень, на рахунку якої було 6 гривень. ОСОБА_11 заподіяла їй збитків на загальну суму 306 гривень.

а.с. 24-25

Із показів свідка ОСОБА_5, даних ним на попередньому слідстві, оголошених та оцінених судом в судовому засіданні стверджується, шо проживає з мамою ОСОБА_2. В користуванні та власності його мами був мобільний телефон Сіменс С-65 сірого кольору ІМЕІ 348 з сім-картою оператора «Київ-Стар» номер НОМЕР_1. Вказаний телефон мама постійно зберігала на столі у вітальній кімнаті.

06 червня 2010 року близько 7 години ранку він вийшов на вулицю, щоб прогулятись. Йдучи по вулиці він зустрів візуально знайому ОСОБА_1, яка була випившою. Вона попросила його «похмелитись», в цей час він якраз мав в кишені куртки звечора пляшку «чекушку» горілки і вони на лавочках біля автостанції випили по 0,25 грам, після цього пішли до нього додому. Вдома він попросив маму, щоб та дала їм поїсти. Вони поїли. Наталія в них була 30-40 хвилин. Мама переважно знаходилась на кухні та заходила в

спальню. Вони з ОСОБА_1 снідали в приміщені кухні. Також він заходив і у ванну кімнату, залишав ОСОБА_1 в квартирі без нагляду. Поснідавши мама їх випровадила з дому і вони пішли до сестри ОСОБА_1. ОСОБА_1 залишилась в сестри, а він повернувся додому. Мама вдома йому повідомила, що за час перебування в квартирі ОСОБА_1 пропав її телефон.

а.с. 27-28

Із показів свідка ОСОБА_6, даних ним на попередньому слідстві, оголошених та оцінених судом в судовому засіданні стверджується, що 06 червня 2010 року близько 10 години він знаходився на вулиці Львівській в місті Соснівка Львівської області біля під»їзду № 1 будинку № 23, він сидів на лавочці. В цей час до нього підійшла його знайома ОСОБА_1 та повідомила, що в неї є мобільний телефон, що вона його знайшла та показала йому вказаний телефон. Це був телефон Сіменс С-65 сірого кольору. Вона спитала його чи він не знає кому потрібен вказаний мобільний телефон. Також вказала, що вказаний телефон вона згідна продати за 100, 80, 50 гривень, тобто дешево. Після цього він вказаний телефон взяв в неї і підійшов до знайомої ОСОБА_12, яка в цей час знаходилась в магазині

«Меркурій, що в місті Соснівка по вулиці Галицькій, 1. Він показав вказаній знайомій даний телефон, на її запитання сказав, що його людина, яка його продає вказаний телефон, запевнила, що він не крадений. ОСОБА_12 купила вказаний телефон за 100 гривень і він прийшов до ОСОБА_1, яка його чекала в сестри Ліди за адресою 22 Січня 26/13 в місті Соснівка. Він дав ОСОБА_1 75 гривень, а 25 гривень залишив собі за послуги.

а.с. 29-30

Із показів свідка ОСОБА_12, даних нею на попередньому слідстві, оголошених та оцінених судом стверджується, що, що 06.06.2010 року близько 11 години вона знаходилась в магазині «Меркурій», що в місті Соснівка по вулиці Галицька, 1. В цей час до неї підійшов знайомий ОСОБА_6 та запропонував купити в нього мобільний телефон марки «Сіменс С-65» сірого кольору за 100 гривень. Вона запитала ОСОБА_6, що це за телефон, на що він відповів, що його товаришу потрібні гроші і він продає мобільний телефон. Вона дала ОСОБА_6 100 гривень та взяла в нього вказаний телефон. На момент покупки телефон був без сім-картки.

08.06.2010 року до неї прийшли працівники міліції, повідомили, що вказаний телефон є крадений та вилучили його в неї.

Протоколом огляду місця події від 08.06.2010 року, згідно якого місцем події являється квартира №20, що по вулиці Львівськії, 31 в місті Соснівка Львівської області

а.с. 8

Протоколом огляду місця події від 08.06.2010 року, згідно якого працівниками міліції у гр. ОСОБА_12 було вилучено належний потерпілій ОСОБА_2 мобільний телефон «Сіменс С-65».

а.с. 13

Заявою ОСОБА_2 від 08.06.2010 року, з якої вбачається, що в неї з квартири 06.06.2010 року було викрадено мобільний телефон -Сіменс С-65».

а.с. З

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_1 встановлено, що за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах лікарні не перебуває, раніше неодноразово судима, не працює.

а.с. 53-66

Із показів потерпілого ОСОБА_4, даних ним на попередньому слідстві, оголошених та оцінених судом в судовому засіданні стверджується, що 31 жовтня 2010 року близько 10 години 00 хвилин, він пришов в гості на квартиру до свого знайомого ОСОБА_3, який проживає на ІНФОРМАЦІЯ_5 кв.З м.Соснівка Львівської області, з метою розпити спиртне, яке він придбав на передодні. На час його приходу у квартирі ОСОБА_3 знаходився ОСОБА_7, його сестра ОСОБА_8 та його співмешканка ОСОБА_1.

На квартирі ОСОБА_3 вони усі стали розпивати спиртне. Під час розлиття спиртного, він вийняв свій мобільний телефон марки Нокіа 3500 та увімкнув у ньому музику. Мобільний телефон марки Нокіа 3500, він придбав влітку 2008 року за 850 гривень у магазині "Аладін", що у м.Червонограді. При цьому у телефоні знаходилася картка мобільного оператора "Діджус" з номером мобільного оператора № НОМЕР_2 вартістю 30 гривень на балансі якої знаходилися кошти у сумі 12 гривень.

Згодом вони оп'яніли та полягали спати, він безпосередньо приліг на матраці у кімнаті спальня, який знаходиться по ліву сторону при вході у вказану кімнату. Також він пригадує, що зняв із себе куртку та поклав її поблизу себе. Поряд на матраці, він поклав свій мобільний телефон та слухав музику, а потім заснув. Цього ж дня близько 16 години 00 хвилин, він прокинувся та через декілька хвилин виявив, що у нього відсутній мобільний телефон марки Нокіа 3500, після чого він одразу запитав у ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, які на той час знаходилися у квартирі де його телефон. Тоді ОСОБА_7 сказав йому, що його телефон викрала у нього ОСОБА_1 та кудись пішла із квартири. Він став очікувати на квартирі у ОСОБА_3 ОСОБА_13, однак остання цього дня на вказану квартиру не прийшла.

На наступний день, 01 листопада 2010 року близько 10 години 00 хвилин він знову прийшов на квартиру до ОСОБА_3, що по вул.Грушевського, 10 кв.З м.Соснівка, де на той час знаходилася ОСОБА_1 Під час розмови із ОСОБА_1, остання зізналася йому, що викрала належний йому мобільний телефон марки Нокіа 3500 в той час коли він спав на матраці і в подальшому продала його невідомому чоловіку за 40 чи 50 гривень, а на отримані гроші купила спиртного та продуктів. Тоді він сказав ОСОБА_1, щоб вона повернула належний йому телефон, інакше він звернеться в міліцію з приводу крадіжки. Однак ОСОБА_1 не повертала йому мобільний телефон, і тоді він звернувся в міліцію та написав по даному факту заяву.

Внаслідок даної крадіжки йому було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 892 гривні, і він заявляє цивільний позов до ОСОБА_1 на вищевказану суму.

а.с.37-38

Із показів свідка ОСОБА_7, даних ним на попередньому слідстві, оголошених та оцінених судом в судовому засіданні стверджується, шо останнім часом він разом із своєю сестрою ОСОБА_8 проживають у квартирі ОСОБА_3, шо знаходиться на вул.Грушевського 10/3 в м.Соснівці Львівської області. Окрім них у даній квартирі разом із ОСОБА_3 проживає ще його співмешканка ОСОБА_1.

31 жовтня 2010 року близько 10 години вони всі знаходилися у вказаній квартирі, і саме в цей час до них прийшов мешканець м.Соснівка ОСОБА_4. Він приніс із собою пляшку горілки ємністю 0,5 л, і вони всі разом стали її розпивати. Після того вони купили ще одну пляшку горілки і теж її розпили. У ОСОБА_4 був із собою мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору на якому вони слухали музику. Близько 12 години вони закінчили розпивати спиртні напої. Від випитого спиртного ввони всі трохи сп»яніли. і він побачив, що ОСОБА_4 пішов в спальну кімнату та ліг спати на матраці, який лежав на

підлозі. Свій мобільний телефон ОСОБА_4 поклав собі в кишеню куртки. Він залишився в іншій кімнаті і через декілька хвилин побачив, як ОСОБА_1 зайшла в кімнату де спав ОСОБА_4, витягнула з бокової кишені його куртки вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_4 та швидко вийшла з квартири. ОСОБА_4 в цей час спав і не чув, як ОСОБА_1 забирала у нього мобільний телефон. Він теж нічого не сказав в цей час ОСОБА_1, оскільки вона дуже швидко це зробила і він не встиг нічого їй сказати. Чи бачила ОСОБА_1, що він бачив, як вона брала телефон ОСОБА_4 він не знає, однак думає, що вона цього не бачила. Вийшовши з квартири, ОСОБА_1 більше не повернулася того дня назад. Близько 16 години, ОСОБА_4 прокинувся і коли виявив відсутність свого мобільного телефону, запитав у них хто взяв його телефон. Тоді він сказав йому, що мобільний телефон взяла ОСОБА_1 і кудись пішла. Після того вони стали шукати ОСОБА_1, однак не знайшли, і ОСОБА_4 пішов додому.

Наступного дня, 01.11.2010 року о 06 годині ранку, ОСОБА_1 прийшла у квартиру ОСОБА_3, і на запитання де мобільний телефон ОСОБА_4 повідомила, що вона продала його невідомому їй чоловіку на вул.Львівській м.Соснівки за 40 гривень. Близько 08 години цього ж дня, до них у квартиру прийшов ОСОБА_4, якому ОСОБА_1 пояснила теж саме і він їй сказав, якщо вона не поверне йому телефон або гроші за нього, він звернеться із заявою в міліцію. Чи бачила його сестра ОСОБА_8 та ОСОБА_3, як ОСОБА_1 викрадала мобільний телефон він не знає.

а.с.39-40

Із показів свідка ОСОБА_8, даних нею на попередньому слідстві та оголошених і оцінених судом стверджується, що останнім часом вона разом із своїм братом ОСОБА_7 проживають у квартирі знайомого ОСОБА_3, яка знаходиться на вул.Грушевського 10/3 в м.Соснівці Львівської області. Окрім них із ОСОБА_3 проживає ще його співмешканка ОСОБА_1.

31 жовтня 2010 року близько 10 години, у квартиру до ОСОБА_3 прийшов ОСОБА_4, який приніс із собою 0,5 л. пляшку горілки і вони всі разом стали її розпивати. Після того вони купили ще одну 0,5 л пляшку горілки і теж її розпили. У ОСОБА_4 із собою був мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, і під час розпиття спиртних напоїв вони слухали у ньому музику. Близько 12 години вони закінчили розпивати горілку. Від випитого спиртного вони всі трохи сп»яніли, і ОСОБА_4 пішов у спальну кімнату та ліг спати на матраці, який лежав на підлозі. Свій мобільний телефон, ОСОБА_4 поклав поряд біля себе на матраці і продовжував слухати музику. Через декілька хвилин у його мобільному телефоні розрядилась батарея живлення, і оскільки ОСОБА_4 в цей час вже спав, вона взяла його мобільний телефон та поклала його в кишеню його куртки, яка лежала поряд із ним. Після того вона теж лягла спати. Близько 16 години цього ж дня. ОСОБА_4 прокинувся і виявивши відсутність свого телефону став запитувати у них де його мобільний телефон. Вона сказала, що поклала його йому в кишеню куртки, однак ОСОБА_4 сказав, шо його там не має. Тоді її брат сказав, що мобільний телефон викрала ОСОБА_1 і кудись пішла. Дійсно на той час ОСОБА_1 в квартирі вже не було, і того дня вона до них більше не приходила.

Наступного дня, 01 листопада 2010 року близько 06 години до них у квартиру прийшла ОСОБА_1 Коли вони запитали у неї де мобільний телефон ОСОБА_4, вона сказала їм, що викрала його та продала невідомому чоловікові за 40 чи 50 гривень, а гроші пропила. Близько 08 години у квартиру прийшов ОСОБА_4, який теж запитав у ОСОБА_1 де його мобільний телефон, і коли дізнався, що вона його продала сказав їй, якщо вона не поверне йому телефон або не віддасть гроші, то він звернеться із заявою в міліцію. Особисто вона не бачила, як ОСОБА_1 викрадала у ОСОБА_4 мобільний телефон, однак їй про це говорив її брат, а також сама ОСОБА_1 зізналась їм, що вона викрала цей телефон та продала його.

а.с.41-42

Із показів свідка ОСОБА_3, даних ним на попередньому слідстві, оголошених та оцінених судом в судовому засіданні стверджується, що за вищевказаною адресою він проживає разом із ОСОБА_1. Також у нього в квартирі проживають двоє його знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

31 жовтня 2010 року близько 10 години, до нього у квартиру прийшов їхній знайомий ОСОБА_4, який приніс із собою пляшку горілки ємністю 0,5 л, і він разом із ним та вищевказаними особами стали випивати горілку. В подальшому вони купили ще одну пляшку горілки ємністю 0,5 л і теж її розпили. Під час розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_4 включав на своєму мобільному телефоні марки «Нокіа» музику.Коли вони закінчили розпивати горілку, то ОСОБА_4 пішов в іншу кімнату моєї квартири та ліг спати, а він залишився в іншій кімнаті і теж потім заснув. Коли він прокинувся то ОСОБА_1 в його квартирі вже не було. Близько 16 години прокинувся ОСОБА_4, і сказав, що у нього пропав мобільний телефон, а пізніше він дізнався від ОСОБА_14, що мобільний телефон у ОСОБА_4 викрала ОСОБА_1 В день ОСОБА_1 в його квартиру не поверталася. Прийшла вона до нього у квартиру наступного дня 01.11.2010 року о 06 годині, і коли у неї запитали про мобільний телефон ОСОБА_4, вона зізналася, що викрала його та продала невідомому чоловікові за 40 гривень.

а.с. 31-32

Протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, під час якої ОСОБА_7 настояв на тому, що бачив, як ОСОБА_1 викрала мобільний телефон у ОСОБА_4 з кишені його куртки, і ОСОБА_1 повністю підтвердила його показання.

а.с.44-45

Протоколом відтворення обстановки та обставин події, під час якого ОСОБА_1 показала, як вона вчинила крадіжку мобільного телефону марки "Нокіа-3500" у ОСОБА_4

а.с.46

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_1 встановлено, що вона за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у психіатра та нарколога не знаходиться, раніше судима.

а.с.54-62

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість підсудної ОСОБА_1 доведена повністю.

Вина її в тому, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно.тобто злочин, передбачений ст.. 185 ч 2 КК України .

Обираючи покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинення злочину, особу підсудної . шо є людиною середнього віку , негативно характеризується по місцю проживання, раніше судилась, судимість не погашена, тому суд приходить до висновку , шо до підсудної ОСОБА_1 слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 323. 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст.. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально- виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуьья покарання рахувати з 15.12.2010року, тобто з часу фактичного затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 15 діб після його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя