А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.10.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатськоїобласті у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з 18 год. 25 хв. 05 жовтня 2015 року до 18 год. 25 хв. 02 грудня 2015 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ключарки Мукачівського району, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 ; працюючого електромонтером Мукачівського РЕМ; раніше не судимого; підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В ухвалі слідчого судді зазначено необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, його тяжкість та наслідки, які свідчать про те, що ОСОБА_8 може впливати на потерпілих, свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді. Зокрема, слідчий-суддя, в порушення вимог ч.4 ст.183 КПК України, не визначив розмір застави. Зазначає також про відсутність підстав для обрання підозрюваному такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 повністю визнає свою вину, співпрацює зі слідством, законні представники малолітніх потерпілих просять не обирати йому запобіжний захід тримання під вартою, має престарілих батьків, сім`ю, постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, вживає заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим, а тому відсутні будь-які ризики, якими обгрунтовано клопотання слідчого та просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистої поруки.
Заслухавши доповідь судді, думку захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просять її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав апеляцію необґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних мотивів.
Як видно з матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_8 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_8 затримано 5 жовтня 2015 року в порядку ст. 208 КПК України.
06 жовтня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 07 жовтня 2015 року за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Цих вимог закону слідчим суддею дотримано не було, оскільки ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Слідчий суддя, поклавши в основу взяття ОСОБА_8 під варту формальні дані, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, можливість останнього ухилятись від суду й слідства, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, у той же час не врахував ту обставину, що злочин було вчинено через необережність, співпрацю підозрюваного зі слідством та характеризуючі дані про його особу, зокрема, наявність постійного місця проживання та роботи, наявність сім`ї та міцність соціальних зв`язків, його позитивну характеристику, думку законних представників - батьків потерпілих та вжиття підозрюваним та його близькими заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим.
Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості не визначення розміру застави, оскільки при розгляді клопотання слідчий суддя не з`ясував у повному обсязі такі вимоги ч.4 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, слідчий суддя, задоволивши клопотання слідчого і обравши відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді взяття під варту без визначення розміру застави, посилався на те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, яким малолітнім потерпілим заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які загрожують їх життю. Цей висновок слідчого судді не ґрунтується на даних кримінального провадження та вимогах ч.4 ст.183 КПК України, щодо обов`язку суду визначити при обранні тримання під вартою розміру застави.
Тому, посилання суду на положення ч.4 ст.183 КПК України в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , є невірним.
Крім того, як видно з матеріалів провадження, в ньому відсутній журнал судового засідання, а розгляд 07 жовтня 2015 року слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 фіксувався в непередбачений ст.103 КПК України спосіб - протокольно, у зв`язку з чим у відповідності до ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
В той же час, колегія суддів вважає, що запобіжний захід особиста порука, про застосування якого просив захисник ОСОБА_7 не може бути застосований щодо підозрюваного, так як такий не зможе запобігти усім ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.
Разом з тим, враховуючиправові позиції, наведені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного та встановлених обставин, передбачених ст.178 КПК України,колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування даної ухвали слідчого судді, відмови у задоволенні клопотання слідчого та постановлення нової ухвали суду апеляційної інстанції про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України. Саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.
З урахуванням вищенаведеного колегія судів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному провадженні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд ,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.
В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 - відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ключарки Мукачівського району, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 ; працюючого електромонтером Мукачівського РЕМ; раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту і заборонити останньому залишати житло за вказаною адресою в період з 22.00 години вечора до 08.00 години ранку.
Строк дії ухвали апеляційного суду про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановити з 20 жовтня 2015 року по 20 грудня 2015 року.
На цей же період, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_8 прибувати на кожну вимогу до суду, слідчого або ж прокурора та покласти на нього наступні обов`язки:
?прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;
?не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України;
?утримуватися від будь якого впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.
Звільнити ОСОБА_8 з-під варти - негайно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 направити для виконання за місцем проживання підозрюваного - Мукачівський РВ УМВС України в Закарпатській області.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді