Справа № 10-11/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Партика І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі

Головуючого судді Яременка О.Д.,

Суддів Партики І.В. Голубицького С.С.

за участю прокурора Чопика В.П.

захисників - адвокатів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляцію захисника - адвоката - ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24-25 грудня 2010 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Львівської області від 21 липня 2009 року про порушення щодо них кримінальної справи за ознаками злочину , передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України

встановила

Постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Львівської області від 21 липня 2009 року порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками злочину , передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Із змісту цієї постанови та матеріалів кримінальної справи вбачається , що дану кримінальну справу порушено з обгрунтуванням того ,що ОСОБА_5, працюючи на посаді начальника СКР Самбірського МВ ГУМВСУ у Львівській області , будучи представником влади та службовою особою , проводячи роботу по розкрито злочину - розбійного нападу на помешкання ОСОБА_6 , що у с. Сіде Самбірського району Львівської області, який мав місце у вересні 2007 року умисно , з метою отримання від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 явок з повинною та зізнавальних показань у вчиненні даного злочину , перевищуючи надану владу та службові повноваження , тобто вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень , впродовж 26-31 грудня 2007 року , разом з оперуповноваженим СКР Самбірського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4, застосовуючи фізичне насильство , умисно заподіював потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8, тілесні ушкодження , а також завдав фізичного болю та моральних страждань.

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звернулися до суду із скаргою у якій просять скасувати зазначену постанову , та відмовити в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст.365 ч. 2 КК України , покликаючись на те, що оскаржувана постанова не містить достатніх даних , які би вказували на наявність ознак вчинених ними злочинів. Вони належно виконували свої службові обов'язки, жодних направомірних дій не вчиняли, а скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які стали приводом для порушення щодо них кримінальної справи є наклепом на них та інших працівників міліції з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 24-25.12.2009 р. дану скаргу залишено без задоволення. Суддя мотивував своє рішення тим , що на час прийняття оскаржуваної постанови від 21 липня 2009 р. про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було достатньо даних , які вказували на наявність ознак злочину та достатньо приводів та підстав для порушення кримінальної справи з метою подальшого проведення досудового слідства і встановлення істини по справі.

Не погоджуючись із постановою судді адвокат ОСОБА_2 - захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подав апеляцію у якій просить таку скасувати , покликаючись на те , що оскаржувана постанова слідчого про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_10 грунтується на обставинах, що суперечать вимогам ст.ст. 94 , 97 , 98 , 130 КПК України , а тому не може вважатись законною. Вважає , що жодних неправомірних дій щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при їх допиті як підозрюваних у вчиненні розбійних нападів на помешкання громадян ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_4 не застосовувалось , докази їх вини у справі відсутні, а висновки експерта щодо наявності у вказаних осіб легких тілесних ушкоджень не констатують факту , що дані тілесні ушкодження були їм завдані саме в період 30-31 грудня 2007 р.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які підтримали подану апеляцію , адвоката ОСОБА_3, який заперечив проти поданої апеляції, думку прокурора про законність та обгрунтованість постанови суду , перевіривши матеріали справи № 4-1251 / 09 кримінальної справи № 166-0073 , доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України одним з приводів для порушення кримінальної справи є заява бо повідомлення установ , організацій , посадових осіб , представників влади , громадськості або окремих громадян.

Ст. 98 КПК України передбачає, що при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання чи суддя зобовязані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи та підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також подальше її спрямування. Якщо на момент порушення справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.

Як видно з матеріалів справи слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області проводиться досудове слідство у кримінальній справі № 166-0073, порушеній 8.02.2008 р. за фактом перевищення влади та службових повноважень працівниками Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, що супроводжувалось насильством щодо ОСОБА_7 та інших за ознаками злочину , передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки на час порушення кримінальної справи не було встановлено кола осіб, причетних до скоєння злочину.

Так, при розгляді скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом 1 інстанції було встановлено, що приводом для порушення кримінальної справи стали заяви ОСОБА_7, якого визнано потерпілим, заяви батьків, що з метою розкриття злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_7 застосовувались незаконні методи при проведенні дізнання, фізичне насильство із заподіянням тілесних ушкоджень, завданням фізичного болю та моральних страждань.

В ході досудового слідства встановлено обєктивні дані, які дали підстави для порушення кримінальної справи, а саме проведено експертизу на предмет виявлення тілесних ушкоджень, встановлено коло свідків, зясовано обставини при яких скоєно злочин та встановлено осіб, причетних до скоєння даного злочину.

Відповідно до вимог ст. 94 ч. 2 КК України справа може бути порушена лише у тих випадках, які вказують на наявність ознак злочину.

За таких обставин суд 1 Інстанції вірно прийшов до висновку , що кримінальна справа щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушена на підставі достатніх даних , які вказують на наявність ознак злочину , з дотриманням вимог ст.ст. 94 , 97 -98 КПК України.

Доводи апелянта про відсутність доказів вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , колегія суддів не приймає до уваги , оскільки остаточна правова оцінка іх діянням може бути дана лише в кінці досудового слідства.

Враховуючи , що кримінальна справа порушена з дотриманням вимог ст.ст. 94 , 95 ,97 , 98 КПК України , підстав для задоволення апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 366 , 377 , 379 , 382 КПК України , колегія суддів

ухвалила

Постанову судді Галицького районного суду Львівської області від 24-25 грудня 2009 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Львівської області від 21 липня 2009 р. про порушення кримінальної справи за ознаками злочину , передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - залишити без змін , а апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_2 - без задоволення.

Головуючий

Судді