Справа № 199/7994/15-к
ВИРОК
іменем України

14 грудня 2015 року м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ;

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої і цивільного

позивача - ОСОБА_5

обвинуваченого і цивільного

відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження №0001870 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:

- 10.12.2009 р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ст.ст.187 ч.1, 152 ч.3, 153 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавлення волі, 11.07.2014р. ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу не відбуту частину покарання у вигляді 3р. 3міс. 12дн. позбавлення волі замінено на обмеження волі; 26.05.2015р. звільнений умовно-достроково, не відбута частина покарання 2р. 4міс.18дн.;

проживаючого у АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 будучи судимим за злочин проти власності, маючи не зняту і непогашену судимість, повторно вчинив подібний корисливий злочин. Так, 04.09.2015 року приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 знаходячись біля під`їзду буд.№3 по вул. Прогресивній у м.Дніпропетровську, побачив раніше йому не відому ОСОБА_5 , у якої на шиї перебували золотий ланцюжок з кулоном. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), яке належить ОСОБА_5 . Реалізуючи вказаний намір ОСОБА_6 прослідував за потерпілою ОСОБА_5 у третій під`їзд на перший поверх вищевказаного будинку, а потім у відчинений ліфт, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, рукою шляхом ривка зірвав із шиї потерпілої золотий ланцюжок з кулоном, тим самим відкрито викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4534-15 від 21.09.2015 року, матеріальну шкоду в розмірі 5557,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 провину за ч.2 ст.186 КК України не визнав, суду показав, що 04.09.2015 року можливо приблизно о 10 год. 20 хв. він прогулювався біля третього під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де побачив як незнайома жінка, як потім йому стало відомо потерпіла ОСОБА_5 , заходила до під`їзду з коляскою і він їй допоміг, тримав двері, можливо при цьому сама потерпіла обронила ланцюжок з кулоном, він їх підняв і намагався віддати їй, але вона почала кричати, він їх кинув і побіг за гаражи, за ним побігли люди і біля будинку АДРЕСА_3 .Малиновського люди його повалили і затримали, при цьому він казав, що він нічого не робив; особисто він в під`їзд буд. АДРЕСА_2 і ліфт не заходив, у потерпілої відкрито золотий ланцюжок з кулоном не зривав, не рвав футболку, після затримання не казав потерпілій, що домовиться з її чоловіком і не потрібно викликати міліцію, потерпіла його оговорює.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України згідно обвинувального акту, незважаючи на невизнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 04.09.2015 року приблизно о 10 год. 20 хв. біля третього під`їзду буд. АДРЕСА_2 , вона побачила раніше їй не відомого чоловіка, як їй потім стало відомо ОСОБА_6 , який допоміг їй з коляскою і разом з нею зайшов до під`їзду на перший поверх, а потім у ліфт, де рукою умисно шляхом ривка зірвав із її шиї золотий ланцюжок з кулоном із зображенням «Божої матері», при цьому розірвав їй футболку і ланцюжок, після чого з викраденим почав втікати, а вона стала кричати і кликати на допомогу і за ОСОБА_6 поїхав на велосипеді її сусід ОСОБА_7 , який був біля будинку і бачив як ОСОБА_6 вибіг з під`їзду, вона розповіла ОСОБА_7 про те, що її пограбували; люди затримали ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_3 , куди вона потім підійшла, де поряд на стихійному сміттєзвалищі знайшли викинуті належні їй золоті ланцюжок з кулоном, які були вилучені під час огляду, потім після проведення експертизи повернуті їй; з висновком судово-товарознавчої експертизи щодо вартості викраденого на загальну суму 5557,50 грн. згодна; вона твердо впізнала ОСОБА_6 і саме він вчинив цей злочин і вона його не оговорює, там на місці після затримання ОСОБА_6 казав їй, що домовиться з її чоловіком і не потрібно викликати міліцію; вона просить задовольнити її позов до ОСОБА_6 і утримати з нього матеріальну шкоду за ремонт золотого ланцюжка і за розірвану футболку, яка не підлягає відновленню, і моральну шкоду - згідно її цивільного позову;

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 04.09.2015 року приблизно о 10 год. 20 хв. він знаходився з велосипедом біля третього під`їзду буд. АДРЕСА_2 , побачив, що з під`їзду вибіг незнайомий чоловік і побіг за гаражи, він почув крики сусідки потерпілої ОСОБА_5 , яка проживає в третьому під`їзді буд. АДРЕСА_2 , яка також вийшла з під`їзду, у неї була розірвана футболка і вона розповіла, що у неї незнайомий чоловік зірвав золоті ланцюжок з кулоном, просила допомоги його затримати, він погнався за чоловіком, який тікав, і його затримали люди біля будинку №12 по вул.М.Малиновського, туди він під`їхав на велосипеді і туди підійшла потерпіла, він впізнав чоловіка, що саме він вибіг з під`їзду буд. АДРЕСА_2 , як потім йому стало відомо ОСОБА_6 , який заперечував і казав, що дійсний грабіжник втік, а його затримали помилково, але і потерпіла вказала на нього, що це він;

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 04.09.2015 року приблизно о 10 год. 20 хв. він разом з напарником ОСОБА_9 ремонтував телефонний кабель біля будівель по вул.М.Малиновського, і вони почули крики дівчини, як потім йому стало відомо потерпілої ОСОБА_5 , біля буд. АДРЕСА_2 , звідки повз гаражи вибіг чоловік, як потім йому стало відомо ОСОБА_6 , який став казати їм, що це не він, що грабіжник побіг в інший бік, вони йому казали дочекатися міліцію, але він став тікати і вони побігли за ним і затримали біля будинку №12 по вул.М.Малиновського, туди під`їхав на велосипеді чоловік, який впізнав ОСОБА_6 як грабіжника, це підтвердила і потерпіла ОСОБА_5 , яка підійшла пізніше, у потерпілої була розірвана футболка, але ОСОБА_6 все заперечував, казав, що його затримали помилково; потім, коли приїхали викликані працівники міліції, прилеглу територію оглянули і на смітнику біля будинку №12 по вул.М.Малиновського знайшли викинуті золоті ланцюжок з кулоном, які впізнала потерпіла, там їх міг викинути ОСОБА_6 , оскільки пробігав повз смітник; показання він дає правдиві, нікого не оговорює, раніше він не знав ні обвинуваченого, ні потерпілу;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 від 04.09.2015 року про відкрите викрадення її майна (а.с.53);

- протоколом огляду місця події від 04.09.2015 року ділянки місцевості біля будинку №12 по вул.М.Малиновського у м.Дніпропетровську, де виявлено на сміттєзвалищі ланцюжок із жовтого металу з кулоном (а.с.54);

- заявою про залучення в якості потерпілої ОСОБА_5 (а.с.55);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2015 року, у ході якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 04.09.2015 року у ліфті третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 відкрито заволоділа її майном, а саме золотим ланцюжком з кулоном (а.с.56-60);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 4534-15 від 21.09.2015 року, згідно якої залишкова вартість ланцюжка та кулона «Божої матері» з металу жовтого кольору, станом на момент вчинення злочину, а саме на 04.09.2015 року, відповідно складала - 4531,50 грн. та 1026,00 грн. (а.с.76-79);

- даними про попередню судимість ОСОБА_6 : довідками про судимість, про звільнення, вироком Самарського райсуду м.Дніпропетровська від 10.12.2009 року за ст.ст.187 ч.1, 152 ч.3, 153 ч.2, 70 КК України, постановою Дзержинського райсуду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2014 р., ухвалою Самарського райсуду м.Дніпропетровська від 18.05.2015 р. (а.с.86,87,88,89,107-112,116);

- речовими доказами: золотими ланцюжком і кулоном із зображенням «Божої матері» (а.с.80).

Даючи оцінку дослідженим доказам і встановленим обставинам, суд критично відноситься до невизнання своєю вини обвинуваченим ОСОБА_6 , що він умисно 04.09.2015 року у ліфту в будинку АДРЕСА_2 не зривав з шиї потерпілої золотого ланцюжка з кулоном, - оскільки його показання спростовуються послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що саме ОСОБА_6 умисно відкрито зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулоном, при цьому розірвав їй футболку і сам ланцюжок, з викраденим вибіг з під`їзду і втік; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 протоколом огляду місця події від 04.09.2015 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2015 року, іншими наведеними доказами у своїй сукупності.

Про надуманість версії обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що потерпіла сама обронила золотий ланцюжок з кулоном і наговорює на нього, свідчать і показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що 04.09.2015 року під час затримання ОСОБА_6 висував іншу версію, що справній грабіжник побіг в інший бік, а його затримали помилково, все заперечував; також, що саме ОСОБА_6 пробігав повз смітник, де потім були знайдені кинуті золотий ланцюжок з кулоном; свідки зразу після вчиненого грабежу бачили на потерпілій ОСОБА_5 розірвану футболку, - тому суд вважає показання потерпілої ОСОБА_5 правдивими.

Наведені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і у своїй сукупності достатніми.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно, за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу.

Обставин, що згідно ст.66,67 КК України пом`якшують і обтяжують покарання судом не встановлено.

ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення, вину в якому не визнав, у вчиненому не розкаявся, раніше судимий. на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.71 КК України, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпіла ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 ) заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 194 грн. і моральної шкоди в сумі 5600 грн. Обвинувачений ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 ) позовні вимоги не визнав (а.с.16-18,41-46,50).

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочину є обґрунтованими, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами і на підставі ст.ст.16,1166,1201 ЦК України, відповідно до ст.ст.127,128 КПК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У зв`язку з характером і глибиною моральних переживань, які перенесла потерпіла, їх тривалістю, враховуючи тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, умисним характером вчинених суспільно-небезпечних діянь, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, враховуючи судову практику у даній категорії злочинів, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 5600 грн.

У відповідності до ст.ст.124 ч.2, 126 ч.1 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на проведення у Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України експертизи №4534-15 від 21.09.2015 р. у сумі 123 грн. (а.с.74) підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання суд вважає можливим зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 попереднє ув`язнення з моменту затримання в порядку ст.208-211 КПК України згідно протоколу затримання і ухвали слідчого судді від 07.09.2015 року, а саме - з 04.09.2015 року (а.с.66-68,71).

Речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання приєднати частину покарання у виді двох місяців обмеження волі, що згідно п.1 ч.1 ст.72 КК України відповідає одному місяцю позбавлення волі, не відбутого обвинуваченим за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2009 року за ст.ст.187 ч.1, 152 ч.3, 153 ч.2, 70 КК України, переведеного згідно постанови Дзержинського райсуду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2014р. в місця обмеження волі, звільненого умовно-достроково 26.05.2015 року згідно ухвали Самарського райсуду м.Дніпропетровська від 18.05.2015 р., і остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою, початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому до цього моменту на підставі ст.72 КК України у строк покарання попереднє ув`язнення з моменту затримання в порядку ст.208-211 КПК України - з 04.09.2015 року.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 194 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5600 грн., а всього 5794 ( п`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири ) гривни.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 123 (сто двадцять три) грн.

Речові докази: золотий ланцюжок і кулон із зображенням «Божої матері» - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 (а.с.80,81 ).

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1