Справа № 504/1738/15-к
Провадження № 1-кп/504/198/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.20128.07.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002664 від 15.04.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, освіта середня (спеціальна), не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, водія господарчого відділення зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_1 військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), солдата,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 402, ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією 27.03.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У той же день, солдата ОСОБА_5 наказом командира військової частини № НОМЕР_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія господарчого відділення зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_1 цієї ж частини, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято та непорушно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти увагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Відповідно до наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 11.11.2014 року № 247-РС солдата ОСОБА_5 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) для перепідготовки та створення резерву Генерального штабу, з метою виконання пріоритетних завдань щодо відновлення боєздатності військових частин бойового складу Сухопутних військ Збройних Сил України.

Так, 11.11.2014 року, у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), під час планового шикування, особовому складу, до якого входив солдат ОСОБА_5 було доведено вимоги наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 247-РС від 11.11.2014 року.

Після доведення особовому складу вищезазначеного військового формування, в складі якого перебував солдат ОСОБА_5 , останньому було надано звільнення строком один день, тобто з 12 листопада до 13 листопада 2014 року.

Відтак, солдат ОСОБА_5 14.11.2014 року повинен був отримати письмовий припис, відповідно до якого його виключають зі списків особового складу військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та направляють для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

Проте, солдат ОСОБА_5 , в порушення вищевикладених норм законодавства, вирішив не виконувати обов`язкові для виконання вимоги командирів, 14.11.2014 року вчасно на військову службу до Навчального центру Сухопутних військ без поважних причин не з`явився.

12.11.2014 року солдат ОСОБА_5 перебував у звільненні за місцем свого фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ). 13.11.2014 року солдат ОСОБА_5 повинен був прибути до зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_1 військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), дислокованого за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжити виконання обов`язків за посадою, отримати припис, бути виключеним із списків особового складу військової частини ПП НОМЕР_2 та убути до Навчального центру Сухопутних військ.

Проте, підтверджуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_5 , діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, 13.11.2014 року не з`явився вчасно на службу до зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_1 військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби до 15.04.2015 року включно, проводячи час у вказаний період на власний розсуд за своїм фактичним місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, за викладених вище обставин солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи водієм господарчого відділення зенітного ракетного дивізіону військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) вчинив інше умисне невиконання наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 247-РС від 11.11.2014 року про вибуття для подальшої військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив непокору інше умисне невиконання наказу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 402 КК України.

Крім того, солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи водієм господарчого відділення зенітного ракетного дивізіону військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно його було призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією 27.03.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 . У той же день, його наказом командира військової частини № НОМЕР_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія господарчого відділення зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_1 цієї ж частини, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 .

11.11.2014 року, у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), під час планового шикування, особовому складу, до якого він входив було доведено вимоги наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 247-РС від 11.11.2014 року.

Після доведення особовому складу вищезазначеного військового формування, в складі якого він перебував, останньому було надано звільнення строком один день, тобто з 12 листопада до 13 листопада 2014 року, та 14.11.2014 року він повинен був отримати письмовий припис, відповідно до якого його виключають зі списків особового складу військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та направляють для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

Проте, в порушення норм законодавства, він вирішив не виконувати обов`язкові для виконання вимоги командирів, та 14.11.2014 року вчасно не з`явився на військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тяжким матеріальним становищем в сім`ї, а саме перебування на лікуванні племінниці.

12.11.2014 року він перебував у звільненні за місцем свого фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ) та 13.11.2014 року повинен був прибути до зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_1 військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), дислокованого за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжити виконання обов`язків за посадою, отримати припис, бути виключеним із списків особового складу військової частини ПП НОМЕР_2 та убути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте в порушення статутних вимог та зобов`язань, та тяжкого матеріального становища в сім`ї, а саме перебування на лікуванні племінниці та батька, 13.11.2014 року не з`явився вчасно на службу до зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_1 військової частини ПП НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), та ухилявся від проходження військової служби до 15.04.2015 року включно, оскільки матеріально забезпечував сім`ю та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , згодом сам добровільно з`явився до військової частини.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

-за ч. 1 ст. 402 КК України за ознаками непокори, тобто відкритої відмови виконати наказ начальника, а також інше умисне невиконання наказу;

-за ч. 3 ст. 407 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєних обвинуваченим діянь, те що вони відносяться до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочини в період тяжкого матеріального становища в сім`ї, а саме перебування на лікуванні племінниці та батька, позитивно характеризується за місцем проживання та колишньої роботи на посаді водія АБС в ТОВ «ХайдельбергБетон Україна», проте незадовільно характеризується за місцем служби, на диспансерному обліку за станом здоров`я не знаходиться.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 402, ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд не може погодитися з запропонованою прокурором реальною мірою покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у вигляді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Судові витрати по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 402, ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

за санкцією ч. 1 ст. 402 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за санкцією ч. 3 ст. 407 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 2 (двох) років випробувального терміну ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 3, 4, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1