Номер провадження: 11-кп/785/1478/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0008545 від 09.10.2014 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мала Виска Кіровоградської області, громадянин України, не одружений, не працюючий, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., в силу ст. 89 КК України, не маючий судимості;

засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Стягнуто на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у сумі 884 гривні 52 копійки.
Строк відбуття покарання відраховано з дня фактичного затримання, тобто з 10.10.2014 року,-
встановив

Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що він, 08.10.2014 року, приблизно о 19 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , який був викликаний підозрою з боку ОСОБА_7 у вчиненні ОСОБА_9 крадіжки мобільного телефону, діючи умисно, з мотивів раптово виниклої неприязні до останнього, наніс один удар кухонним ножем в область живота ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення, тобто тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді одного колото-різаного поранення передньої брюшної стінки, проникаюче в брюшну половину с пошкодженням тонкої кішки та її бризжейки, же супроводжувалось внутрішньо-брюшною кровотечею, після чого взяв швабру, яка лежала поряд, та наніс близько 4-6 ударів вказаним предметом по голові ОСОБА_9 , чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді углиблених поранень тім`яної області, які належать до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи вирок суду в частині визнання судом винуватості його підзахисного у вчиненому злочині та доведеність його вини вказав, що вважає вирок суду таким, який не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого та за своїм розміром є несправедливим з точки зору суворості і підлягає зміні в бік пом`якшення.

Так, захисник вказав, що обвинувачений ОСОБА_7 написав власноручне зізнання, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Крім того зазначив, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, займається сільським господарством, характеризується з позитивної сторони та здійснює постійний нагляд за хворими батьками похилого віку, що на його думку свідчить про наявність обставин, які надавали суду можливість призначення його підзахисному більш м`якого покарання з застосуванням вимог ст.69 КК України.

Просить вирок суду змінити, застосувати положення ст. 69 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю - доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, та обвинуваченого, який у судових дебатах та останньому слові прохав пом`якшити призначене йому покарання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок суду в частині призначеного покарання зміні, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дає можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

В поданій апеляції, захисник обвинуваченого не оскаржує доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненому злочині та правильність кваліфікації його дій. Інші учасники апеляційні скарги не подавали.

Враховуючи ту обставину, що вирок суду прокурором та іншими учасниками процесу у частині доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого не оспорюється, судова колегія прийшла до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги свого захисника, винуватим у вчиненому злочині себе визнав повністю та надав відповідні пояснення стосовно обставин скоєння кримінального правопорушення, тим самим підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини його вчинення та щиро покаявся у скоєному.Крім того обвинувачений пояснив, що з початку 2014 року фактично перебував на тимчасових заробітках у м. Одесі де працював неофіційно, з метою надання матеріальної допомоги своїм рідним, де ним і був скоєний злочин.

Як видно з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, в ході судового слідства в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину частково. При цьому, під час апеляційного перегляду вироку місцевого суду, обвинувачений визнавши себе винуватим у повному обсязі, послався на те, що в суді першої інстанції він визнавав свою вину частково в зв`язку з тим, що така позиція була запропонована йому його захисником, який здійснював його захист під час розгляду справи районним судом та дезорієнтував його у цій частині.

З урахуванням встановлених в ході апеляційного розгляду обставин, фактичне підтвердження обвинуваченим винуватості у спричинені потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, поведінки його під час розгляду та відношення до вчиненого, апеляційний суд приходить до висновку, що обвинувачений щиро покаявся, в зв`язку з чим апеляційний суд визнає дану обставину такою, яка пом`якшує його покарання.

Згідно зі змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
У відповідності до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, при цьому враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, місцевий суд врахував ступінь небезпеки вчиненого злочину та інших обставин справи у їх сукупності, а також наявність обтяжуючої покарання обвинуваченого обставину - вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, наявність у нього хронічного захворювання та наведені у вироку дані про особу обвинуваченого і прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції його від суспільства.

Разом з тим, у вироку суду, крім зазначення у його вступній частині анкетних даних про обвинуваченого, будь які інші дані характеризуючі дані про його особу - відсутні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме характеризуючих особу обвинуваченого даних, обвинувачений має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , не працевлаштований, однак працює по найму, має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні якого та матеріальному утриманні приймає участь, мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , яка є пенсіонеркою та якій він допомагає вести домашнє господарство, за місцем проживання характеризується позитивно, як спокійний, урівноважений та доброзичливий громадянин (а.с.15-17 т.2).

Згідно до довідки виданої СІ м. Одеси № 21, за результатами обстеження ОСОБА_7 постановлений на облік до лікаря-інфекціониста, з діагнозом: ВІЛ-інфекція ІІІ клінічна стадія; хронічна СМV-інфекція; хронічна герпесвірусна інфекція; токсоплазмоз набутий; хронічна ВЄВ-інфекція; вірусний Гепатит а-HCV, невизначений генотип, тобто хворіє на хворобу, яка потребує спеціального та постійного лікування (а.с. 18 т.2).

Відповідно до наданої апеляційному суду довідки лікарсько-консультативною комісією Маловисківської центральної районної лікарні матір обвинуваченого ОСОБА_11 страждає рядом хронічних захворювань та за станом здоров`я потребує постійного амбулаторного лікування і періодично стаціонарного.

Згідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних, обвинувачений ОСОБА_7 в порядку ст.89 КК України не є раніше судимою особою (а.с. 93-94 т.1).

Крім того, при вирішенні питання щодо міри покарання та порядку його відбуття, апеляційний суд враховує той факт, що потерпілий ОСОБА_9 , був допитаний судом під час досудового розслідування, в порядку ст.225 КПК України, не заявляв претензій до обвинуваченого, з позовом не звертався, та відмовився від участі в судовому розгляді в суді першої та апеляційної інстанцій.

Згідно до ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в тому числі є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, даних які характеризують особу обвинуваченого та його особисті сімейні та життєві обставини, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання є достатнім та справедливим, але вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

При цьому, визначаючи термін іспитового строку, апеляційний суд вважає за необхідне визначити цей строк у максимальних межах, встановлених ч.4 ст.75 КК України.

Що стосується доводів захисника про призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, то апеляційний суд вважає, що з урахуванням існування лише однієї обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а також наявності обтяжуючої покарання обставини, можливість призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст.69 КК України відсутня, оскільки таке рішення буде суперечити вимогам кримінального закону, а тому апеляційна скарга захисника у цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляції захисника обвинуваченого, зміни вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року з пом`якшенням призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання та звільнення його від відбуття цього покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 діючого в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, терміном на 3 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 скасувати, звільнивши його з під варти у залі суду негайно.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом трьох місяців с моменту набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4