У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу
Справа №668/4399/14-к

29.05.2014 року м. Херсон

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4

Післєгіна ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

Калабухи ОСОБА_7

під час підготовчого судового засідання по обвинуваченню:

ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувачений під час підготовчого судового засідання заявив клопотання про зміну раніше обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» на «домашній арешт», посилаючись на наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також на наявність постійного місця проживання та працевлаштованість, що не було прийнято до уваги при обранні запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши його матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід, також, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 07.02.2014 р. в порядку ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-11, 213 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 ч. 2 ст. 289 КК України, 08.02.2041 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за вищезазначеним правопорушенням.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 10.02.2014 р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід «тримання під вартою», який двічі продовжувався судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принципи поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Крім того, суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, і самостійною підставою для тримання особи під вартою чинним законодавством України не визначається, а повинна враховуватися з іншими обставинами, які вказані в ст. 177, ст. 183 КПК України.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Станом на день розгляду клопотання доказів на підтвердження того, що обвинувачений буде ухилятись від виконання процесуальних рішень суду не надано, окрім його характеристики, а також довідки про наявність непогашеної судимості.

В судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимоги та практику кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, суд вважає недоцільним подальше тримання ОСОБА_6 під вартою.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на іншій запобіжний захід домашній арешт, та покладання на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 194, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу «тримання під вартою» на «домашній арешт» - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ; проживаючого: АДРЕСА_2 )

у виді тримання під вартою змінити на домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , у період доби з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

Покласти на ОСОБА_6 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із м. Херсона без дозволу суду;

3) повідомляти суд та орган внутрішніх справ за місцем проживання про зміну місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

5) не відвідувати кафе, ресторани, їдальні та інші місця, де відпускають на розлив спиртні напої;

6) не з`являтись в громадських місцях в нетверезому стані.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали доручити Комсомольському РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області.

Строк дії ухвали до 29 липня 2014 року.
Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченому ОСОБА_6 під розпис та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, а також направити на адресу СІЗО №28 УДД УВП в Херсонській області для виконання.

Суддя: ОСОБА_1

СуддяОСОБА_1