Справа № 1-13/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2011 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Колодко Л.В..

при секретарі Ткалі І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, невійськовозобов'язаного, одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 по вулиці гірській, 13, не судимого, -

за ч. 1 ст. 122 КК України,-

встановив:

13.07.2009 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 в другій половині дня, допомагали по господарству ОСОБА_3 на земельній ділянці біля дачного будинку №18 по вулиці Гірській в селі Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області. Після закінчення роботи, ОСОБА_3 дав ОСОБА_2 грошей. Остання пішла до магазину та придбала пляшку горілк4и «Хлібний дар» ємкістю 0,7 літра. Після цього вони відпочивали, вживали спиртні напої,смажили шашлики.

Близько 23 години цього ж дня ОСОБА_4 та ОСОБА_2 залишили господарство ОСОБА_3 і пішли до свого домоволодіння, 13 по вулиці Гірській в селі Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області. По дорозі у них виник конфлікт, так як ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відмовилася йти додому та постійно падала.

В зв'язку з цим, близько 23 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті неприязних відносин, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс своїй дружині ОСОБА_2 близько 25 ударів ногами по тулубу, заподіявши їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Оскільки ОСОБА_2 в подальшому не пішла додому, а лежала на вулиці, ОСОБА_1 на тачці, яку взяв з подвіря сусідки, привіз дружину до їхнього господарства по вулиці Гірській 13 в селі Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області, де залишив її лежати на землі біля входу до будинку. В ніч на 14.07.09. ОСОБА_2 померла від механічної асфіксії в результаті аспірації рвотних мас на фоні тяжкого алкогольного спяніння.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5, яка обвинувачувала ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 135 КК України, відмовилась від підтримання обвинувачення за ч. 1 ст. 135 КК України.

Під час досудового слідства та на початку судового слідства ОСОБА_1 повідомляв аналогічне фабулі обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України. Допитаний свідок в судовому засіданні ОСОБА_6 та на досудовому слідстві свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 показали, що за повідомленням ОСОБА_1 взнали про смерть ОСОБА_1 Т.Ґ. Вони на подвірї біля будинку бачили роздягнену ОСОБА_2, на тілі якої було багато синців.

З показів свідків ОСОБА_8 даних на досудовому слідстві вбачається, що вона 13.07.09 чула сварку ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та удари по тілу людини. Вона зрозуміла, що ОСОБА_1І бє свою дружину. Вона не втручалась, бо вони часто конфліктували. Наступного дня їй повідомила ОСОБА_7 про смерть ОСОБА_2.

У показі свідка ОСОБА_9 , даних на досудовому слідстві, свідчать про те, що йому допомагало подружжя ОСОБА_2 на дачній ділянці садити квіти та картоплю. Після чого він дав гроші ОСОБА_2 на горілку, яка принесла 0,7 горілки «Хлібний дар», яка з чоловік розпили горілку, а ввечері вони пішли додому. Наступного дня йому стало відомо, що ОСОБА_2 померла.

З висновку судово-медичної експертизи № 400 від 25.08.09 вбачається, що ОСОБА_2 заподіяні забійні рани на грудях, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та переломи ребер, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Сукупність вказаних доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 скоїв суспільно-небезпечне діяння, заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 13.04.11 ОСОБА_1 страждає та страждав під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії на органічне ураження головного мозку змішаного ґенезу ( судинного (ГХ), травматичного (внаслідок перенесеного ЧМТ) з інтелектуально-нестичних розладів та емоційно вольовими розладами. Ступінь у ОСОБА_1 інтелектуально-нестичних розладів в період інкримінованих йому діянь був такий, що він міг, але не повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Психічні розлади, що маються у ОСОБА_1 в теперішній час виражені в тому ступені, який не дозволяє йому зараз усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він не може постати перед судом. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру примусового лікування в медичному закладі з звичайним наглядом.

Відповідно до вимог ст. 19 КК України ОСОБА_1 не підлягає покаранню і звільняється від покарання, а до нього можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до вимог ст. 94 КК України.

Враховуючи тяжкість захворювання ОСОБА_1, тяжкість вчиненого діяння, з врахуванням ступеня небезпечності суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 19, 84, 94 КК України, ст. ст. 419-421 КПК України,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд, скасувати.

Постанова може бути оскаржена протягом семи діб з моменту її проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя Л.В. Колодко