Код суду 233 Справа № 233/6197/15-к
Вирок
Іменем України
20 листопада 2015 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей не має, не працює, раніше судимий:
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд -
Наприкінці липня 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 проходив по вул. Леваневського в м. Костянтинівка Донецької області поблизу міського водоймища № 1 «Автоскло» в районі розташування блокпосту незаконного озброєного формування «Донецька народна республіка», де знайшов предмет формою близькою до еліпсоїдної, виготовлений з металу сірого кольору, пофарбований барвником зеленого (захисного) кольору, на поверхні якого маються три окружних та вісім повздовжніх пазів, які при перетині утворюють сегменти різних розмірів і форм, в верхній частині предмета є центрально-осьовий отвір з внутрішньою різьбою.
Достовірно знаючи, що виявлений ним предмет споряджений вибуховою речовиною, придбання, зберігання і носіння якого без відповідного дозволу є незаконним, ОСОБА_5 підібрав його, тим самим скоїв умисне, незаконне придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, переніс при собі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , чим скоїв умисне, незаконне носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, де поклав його на верхню полку серванту в приміщенні зали, тим самим став незаконно, умисно зберігати вибухову речовину, без передбаченого законом дозволу.
01 жовтня 2015 року у період часу з 17 год. 00 хв. до 17 год. 40 хв., в ході проведення в установленому законом порядку огляду квартири, де фактично мешкає ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками міліції на верхній поличці серванту в приміщенні зальної кімнати був виявлений та вилучений корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною - тротилом, вагою 50-56 гр., придатною до вибуху. Даний корпус гранати до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно наприкінці липня 2014 року він йшов на перший ставок в м. Костянтинівці Донецької області і на вулиці Леваневського біля блокпосту «ДНР» знайшов корпус гранати без підривника та вирішив залишити її собі як сувенір. Він вважав, що граната, яка не має підривника, не є вибухонебезпечною, читав про це в Інтернеті. Знайдений корпус гранати він приніс до себе додому і поклав до серванту, до він постійно і лежав. 01.10.2015 року з його дозволу в його квартирі працівниками міліції було проведено огляд, в ході якого і був виявлений та вилучений цей корпус гранати. Усвідомлює, що скоїв кримінальне правопорушення, розкаявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та, приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше шість разів притягувався до кримінальної відповідальності, має три незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, у тому числі за незаконне поводження зі зброєю, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, офіційно не працює, стійких соціальних зв`язків не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини статті, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без реального відбування призначеного покарання та не знаходить підстав для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений раніше вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочин проти громадської безпеки, тричі до нього вже застосувалося судом звільнення від відбування покарання з випробуванням, але він не виправдовував довіру суду, на шлях виправлення не ставав та знову скоював злочини. Так, протягом місяця після звільнення від відбування призначеного за останнім вироком суду покарання на підставі акту амністії, ОСОБА_5 знову скоїв тяжкий злочин проти громадської безпеки. Крім того, слід зазначити, що злочин, за скоєння якого ОСОБА_5 засуджується за даним вироком, скоєний ним в період проведення антитерористичної операції на території Донецької області, без чітко визначеної мети, що свідчить про існування впродовж усього періоду скоєння цього триваючого злочину підвищеного ризику виникнення небезпеки для невизначеного кола осіб з числа мирного населення України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня фактичного затримання.
Речові докази поліетиленовий пакет в якому знаходяться осколки корпусу оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, переданий на зберігання до камери зберігання зброї та боєприпасів Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до квитанції №1161 від 27.10.2015 року знищити.
Виконання вироку в частині затримання засудженого та доставки до відповідної виправної установи управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області доручити Костянтинівському відділенню поліції Артемівського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: