АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Провадження № 11-кп/796/1052/2015 Категорія: ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001372 за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_9

потерпілого: ОСОБА_10

обвинуваченого: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_8 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом вирішено питання щодо цивільних позовів та речових доказів у кримінальному провадженні.

Як зазначено у вироку, судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 03 вересня 2014 року близько 08 години 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вулиці Петра Запорожця в м. Києві, де чекав на тролейбус по маршруту № 46, з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до тролейбусу по маршруту № 46, де побачив потерпілого ОСОБА_11 , у якого в нагрудній кишені сорочки, в яку був одягнений останній, знаходився мобільний телефон марки «Prestigio» в корпусі чорного кольору.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з нагрудної кишені сорочки, в яку був одягнений потерпілий ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Prestigio MultiPhone» (model: РАР4055 DUO color: black) imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_3 вартістю 15 гривень, на рахунку 15 гривень, сім-карта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_4 вартістю 10 гривень, на рахунку 20 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 04 лютого 2014 року близько 20 години 40 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по проспекту Ватутіна в м. Києві, де чекав на автобус по маршруту № 476, з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу по маршруту № 476, де побачив потерпілу ОСОБА_12 , яка при собі мала жіночу сумку, в якій містився гаманець «Picard» шкіряний білого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень та банківська картка «UnicreditBank» на рахунку якої були грошові кошти в сумі 640 гривень.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний гаманець.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з жіночої сумки, яку мала при собі ОСОБА_12 , гаманець «Picard» шкіряний білого кольору вартістю 600 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень та банківська картка «UnicreditBank» на рахунку якої були грошові кошти в сумі 640 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 1540 (одна тисяча п`ятсот сорок) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 27 лютого 2014 року близько 08 години, знаходячись на зупинці громадського транспорту по проспекту Миру в м. Києві, де чекав на автобус по маршруту № 50, з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу по маршруту № 50, де побачив потерпілу ОСОБА_14 , у якої в кишені куртки, в яку була одягнена остання, знаходився мобільний телефон марки «НТС» моделі Desire СА320е в корпусі червоного кольору.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з кишені куртки, в яку була одягнена потерпіла ОСОБА_14 , мобільний телефон марки «НТС» моделі Desire СА320е, вартістю 2300 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_5 вартістю 25 гривень, на рахунку 12 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 2337,00 (дві тисячі триста тридцять сім) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 01 березня 2014 року, близько 08 години, знаходячись на зупинці громадського транспорту по проспекту Ватутіна в м. Києві, де чекав на безкоштовний автобус по маршруту від ТРЦ «Скаймолл» до ст. м. «Дарниця», з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до вказаного транспорту, де побачив потерпілу ОСОБА_15 у якої в кишені куртки, в яку одягнена остання, знаходився мобільний телефон марки «Nokia» моделі С5-06.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з кишені куртки, в яку була одягнена потерпіла ОСОБА_15 , мобільний телефон марки «Nокіа» моделі С5-06 імеі НОМЕР_6 , вартістю 1000 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_7 вартістю 25 гривень, на рахунку грошових коштів не було. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 1025 (одна тисяча двадцять п`ять) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 04 квітня 2014 року близько 08 години 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту біля ст.м. «Лівобережна» в м. Києві, де чекав на автобус по маршруту № 222, з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу по маршруту № 222, де побачив потерпілу ОСОБА_16 у якої в лівій кишені куртки, в яку була одягнена остання, знаходився мобільний телефон марки «Nокіа» моделі С5 в корпусі чорного кольору.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з лівої кишені куртки, в яку була одягнена потерпіла ОСОБА_16 , мобільний телефон марки «Nокіа» моделі С5 в корпусі чорного кольору, вартістю 1350 гривень, імеі НОМЕР_8 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_9 , яка є корпоративною. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_16 матеріального збитку на суму 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 14 квітня 2014 року близько 08 години 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по проспекту Ватутіна в м. Києві, де чекав на автобус, що прямує по маршруту до ст. м. «Лівобережна», з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу, де побачив потерпілу ОСОБА_17 у якої в сумочці, яку при собі мала остання, знаходився гаманець шкіряний червоного кольору, в якому мітились грошові кошти в сумі 600 гривень.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний гаманець.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з сумки, яку мала при собі потерпіла ОСОБА_17 , шкіряний гаманець червоного кольору, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_17 матеріального збитку на суму 600 (шістсот) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 28 квітня 2014 року близько 20 години 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вулиці Будівельників в м. Києві, де чекав на автобус, що прямує по маршруту № 50 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу, де побачив потерпілого ОСОБА_18 , у якого у внутрішній кишені куртки, в яку був одягнений останній, знаходився гаманець, в якому мітились грошові кошти в сумі 3000 гривень.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний гаманець.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий ОСОБА_18 , шкіряний гаманець вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_18 матеріального збитку на загальну суму 3200,00 (три тисячі двісті) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 13 травня 2014 року близько 07 години 40 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по бульвару Перова, де чекав на тролейбус, що прямує по маршруту № 46 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до тролейбусу, де побачив потерпілого ОСОБА_10 , у якого в кишені куртки, в яку був одягнений останній, знаходився мобільний телефон марки «Nokia» моделі X1 чорного кольору.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Nokia» моделі X1 чорного кольору імеі 1: НОМЕР_10 , 2: НОМЕР_11 , вартістю 381 гривня, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «МТС» № НОМЕР_12 вартістю 15 гривень, на рахунку містились грошові кошти в сумі 10 гривень, та сім-карта мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_13 вартістю 15 гривень, на рахунку містились грошові кошти в сумі 10 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 431 (чотириста тридцять одна) гривня.

Крім того, ОСОБА_8 16 травня 2014 року близько 15 години, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вулиці Алішера Навої в м. Києві, де чекав на тролейбус, що прямує по маршруту № 46 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу, де побачив потерпілу ОСОБА_19 , яка при собі мала жіночу сумку, в якій містився гаманець бузкового кольору «Оріфлейм», з грошовими коштами в сумі 1800 гривень.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний гаманець.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з сумки, яку при собі мала потерпіла ОСОБА_19 , тряпчаний гаманець «Оріфлейм» бузкового кольору вартістю 70 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1800 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_19 матеріального збитку на загальну суму 1870 (одна тисяча вісімсот сімдесят) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 30 травня 2014 року близько 08 години, знаходячись на зупинці громадського транспорту по проспекту Визволителів в м. Києві, де чекав на автобус, що прямує по маршруту № 46 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до тролейбусу, де побачив потерпілу ОСОБА_20 , у якої в сумці, яку остання мала при собі, знаходився мобільний телефон марки «iPhone 5s» чорного кольору.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з сумки, яку мала при собі потерпіла ОСОБА_20 , мобільний телефон марки «iPhone 5s» чорного кольору імеі НОМЕР_14 , вартістю 7783 гривні, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору, яка матеріальної цінності не представляє. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_20 матеріального збитку на загальну суму 7783 (сім тисяч сімсот вісімдесят три) гривні.

Крім того, ОСОБА_8 30 травня 2014 року близько 20 години, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вулиці Будівельників в м. Києві, де чекав на автобус, що прямує по маршруту № 50 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу, де побачив потерпілу ОСОБА_21 яка при собі мала жіночу сумку, в якій містився гаманець з грошовими коштами в сумі 3000 гривень.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний гаманець.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з сумки, яку при собі мала потерпіла ОСОБА_21 , гаманець, що матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_21 матеріального збитку на загальну суму 3000 (три тисячі) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 26 червня 2014 року близько 18 години 50 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вулиці Визволителів в м. Києві, де чекав на автобус, що прямує по маршруту № 222 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до автобусу, де побачив потерпілу ОСОБА_22 , яка при собі мала жіночу сумку, в якій містився гаманець з грошовими коштами в сумі 200 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 30.09.2014 200 доларів США дорівнює 2376,38 гривень).

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний гаманець.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з сумки, яку при собі мала потерпіла ОСОБА_22 , гаманець, що матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 30.09.2014 200 доларів США дорівнює 2376,38 гривень). В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_22 матеріального збитку на загальну суму 2376,38 (дві тисячі триста сімдесят шість гривень тридцять вісім копійок).

Крім того, ОСОБА_8 19 липня 2014 року близько 19 години 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по бульвару Перова в м. Києві, де чекав на тролейбус, що прямує по маршруту № 46 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до тролейбусу, де побачив потерпілого ОСОБА_23 , у якого в лівій кишені шортів, в які був одягнений останній, знаходився мобільний телефон марки «Soni Ехрerіа Z1».

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з лівої кишені шортів, в які був одягнений потерпілий ОСОБА_23 , мобільний телефон марки ««Soni Ехрerіа Z1», вартістю 5800 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору, яка матеріальної цінності не представляє. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_23 матеріального збитку на суму 5800 (п`ять тисяч вісімсот) гривень.

Крім того, ОСОБА_8 11 серпня 2014 року близько 09 години 20 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Райдужна в м. Києві, де чекав на автобус, що прямує по маршруту № 578 з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, зайшов до тролейбусу, де побачив потерпілу ОСОБА_24 , у якої в сумці, яку мала при собі остання, знаходився мобільний телефон марки «iPhone 5S» білого кольору.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 непомітно для оточуючих таємно викрав з сумки, яку мала при собі потерпіла ОСОБА_24 , мобільний телефон марки «iPhone 5S» білого кольору з срібною вставкою на задній панелі, вартістю 6300 гривень, який був у двох декоративних чохлах, кожний вартістю 100 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «Лайф» № НОМЕР_15 , вартістю 20 гривень. В подальшому останній з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_24 матеріального збитку на суму 6520 (шість тисяч п`ятсот двадцять) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність, неправильно оцінив суспільну небезпечність особи обвинуваченого та вчинених ним кримінальних правопорушень і призначив явно несправедливе м`яке кримінальне покарання, безпідставно звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що судом не надано належної оцінки підвищеній суспільній небезпеці особи обвинуваченого, який будучи раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, вчинив 13 епізодів крадіжок. Вказані обставини свідчать про те, що засуджений на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а вчинення корисливих злочинів визначив у якості джерела отримання засобів для існування.

Ігноруючи відомості про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого та вчинених ним кримінальних правопорушень, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

Покарання, визначене із застосуванням ст. 75 КК України, є м`якшим за покарання такого самого виду та розміру, яке належить відбувати реально.

Прокурор просить в решті вирок суду залишити без змін.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, розглянувши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового вироку, з наступних підстав.

Фактичні обставини провадження, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як передбачено ч. 2 ст. 409, ст. 414 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначенні йому покарання не додержав вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а саме ст. 75 КК України, ст. 370 КПК України, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого в цій частині рішення у провадженні.

Так, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання неповно врахував фактичні обставини провадження, зокрема кількість епізодів кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який не працює, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, зокрема відношення до вчиненого та не усунення добровільно завданої шкоди, а також те, що вчинені злочини відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, та дійшов необґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та безпідставно застосував до обвинуваченого ст. 75 КК України, мотивувавши своє рішення лише характеристикою обвинуваченого та тими обставинами, що він розкаявся в скоєному та спряв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді.

За таких обставин суд першої інстанції належним чином не мотивував підстави прийнятого рішення, не навів переконливих та достатніх доказів можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та безпідставно звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції призначено ОСОБА_8 явно несправедливе м`яке кримінальне покарання, оскільки покарання, яке просить призначити прокурор в апеляційній скарзі, за своїм видом та розміром повністю співпадає з покаранням, призначеним судом першої інстанції та відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин, апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання, з ухваленням нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Вважати згідно з вказаним вироком суду засудженим ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з призначенням на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду м. Києва може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

__________________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4