АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/8/16 Справа № 206/5917/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2015 року.

Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.1 ст.296 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки та на нього покладені певні зобов`язання визначені ст.76 КК України.

Цим же вироком з ОСОБА_8 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн..

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за скоєння злочину за таких обставин.

18 серпня 2013 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_7 знаходився поруч з лавочкою навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , на якій сиділи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 побачив, що невідомий йому хлопець справляв природну потребу біля вищевказаного будинку, на що ОСОБА_7 зробив йому зауваження. Невідомий не відреагував та зайшов за вищезазначений будинок.

Через короткий проміжок часу невідомий разом з ОСОБА_8 підійшли до раніше їм не знайомого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходячись в безпосередній близькості з потерпілим ОСОБА_7 біля будинку АДРЕСА_1 , керуючись прямим умислом направленим на вчинення хуліганських дій та реалізовуючи його, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в бажанні затвердити свою перевагу над особою старшого віку, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих правил, норм поведінки і моралі в суспільстві, діючи умисно, з особливою зухвалістю, керуючись нікчемним приводом, пов`язаним з тим, що ОСОБА_7 зробив зауваження невстановленій слідством особі, наніс один удар кулаком руки в область правого ока ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав.

Коли ОСОБА_7 підвівся, ОСОБА_8 продовжуючи діяти з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, не реагуючи на усні зауваження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в той час були поруч, наніс ще один удар кулаком руки в голову ОСОБА_7 від якого останній знову впав. В подальшому, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці в вечірній час, коли громадяни та мешканці будинку відпочивали, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи спроби очевидців ОСОБА_10 та ОСОБА_9 присікти його злочинні дії, умисно наніс удари кулаками та ногами в область голови та тулубу потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на землі, після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник.

У результаті умисних хуліганських дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в правій параорбітальній області, субкон`юктивального крововиливу правого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта № 533-е від 17.02.2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

В апеляційних скаргах:
прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікацій дій обвинуваченого, просить вирок скасувати, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді 4 років обмеження волі. Свої доводи прокурор аргументує тим, що ОСОБА_8 вчинив умисний злочин проти громадського порядку та моралі, передбачений ч.1 ст.296 КК України, під час досудового слідства перебував у розшуку, чим не сприяв розкриттю злочину, вину не визнав, характеризується посередньо, не відшкодував потерпілому завдані збитки.

потерпілий ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді 4 років обмеження волі, та стягнути з обвинуваченого на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1732,48 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.. Так потерпілий в апеляції зазначає, що суд у своєму вироку не мотивував призначення покарання обвинуваченому з застосуванням ст.75 КК України. Також потерпілий вказує на те, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив частково його цивільний позов, при цьому не стягнув з обвинуваченого на його користь завдану йому матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав частково апеляційну скаргу, прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та просив вирок скасувати та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді 6 місяців арешту та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 50000 гривень, пояснення потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляцію та просив відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100000 грн, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора і потерпілого, та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах, при цьому в апеляціях прокурора та потерпілого не оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, органами досудового слідства та судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Між тим, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_8 підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Згідно зі ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так з вироку суду вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також судом у вироку зазначено, що обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового слідства перебував у розшуку (а.п.130 т.1), чим не сприяв розкриттю злочину та не відшкодував потерпілому завдані збитки.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для застосування ст.75 КК України і звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробувальним терміном.

Колегія суддів вважає, що з метою припинення злочинної діяльності ОСОБА_8 в майбутньому, а також з метою перевиховання обвинуваченого, йому має бути призначене покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у вигляді 6 місяців арешту.

Стосовно доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 про стягнення та збільшення сум, матеріальної та моральної шкоди, що підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 , то колегія судів вважає їх частково обґрунтованими з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., суд першої інстанції задовольнив не в належному обсязі, враховуючи ступень тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, обставин їх спричинення, стану здоров`я потерпілого, його переживань з приводу вчиненого обвинуваченим, віку потерпілого, справедливості та реальності. А тому колегія суддів вважає необхідним збільшити розмір моральної шкоди до 50000 гривень.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог потерпілого про відшкодування йому матеріальної шкоди, при цьому належним чином мотивував своє рішення, зазначивши у вироку, що документально підтверджені витрати понесені цивільним позивачем не взаємопов`язані з противоправними діями обвинуваченого.

Виходячи з вище викладеного та погоджуючись з доводами, наведеними в апеляційних скаргах прокурора та потерпілого, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст.ст.413,414 КПК України вирок суду в частині призначеного покарання у відношенні ОСОБА_8 скасувати і у відповідності зі ст.420 КПК України постановити новий вирок.

Керуючись ст.ст. 407,414,418,420 КПК України, колегія суддів, -

Засудила:
Апеляційцні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.296 КК України у вигляді 6 місяців арешту.

Збільшити розмір моральної шкоди до 50000 гривень, стягнувши її з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 .

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі учасниками судового процесу касаційних скарг в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4