печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва СоколовО.М., при секретарі Пономаренко А.О., за участю особи яка звернулася до суду зі скаргою ОСОБА_1, старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України Прокудіна Д. В., прокурора відділу прокуратури м. Києва Нищенка О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзвязку в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва та прокуратури Дніпровського району м. Києва яка полягає у не вчиненні процесуальних дій,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва та прокуратури Дніпровського району м. Києва по факту залишення без розгляду його скарг стосовно проведення додаткового слідства.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу з викладених у ній підстав підтримав, просив задовольнити.

Старший прокурор відділу Генеральної прокуратури України Прокудін Д. В., проти скарги заперечив з посиланням на її безпідставність та необґрунтованість.

Прокурор відділу прокуратури м. Києва Нищенко О.М. також просив відмовити у задоволені скарги за її необґрунтованістю.

Представник прокуратури Дніпровського району м. Києва в судове засідання не зявився, про місце, день і час його проведення повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведених обставин враховуючи згоду осіб які беруть участь у розгляді скарги, суд визнав можливим розглянути скаргу у відсутність представника прокуратури Дніпровського району м. Києва.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Так, у ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні серед яких: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Наведені положення ч. 1 ст. 303 КПК України виключають можливість оскарження на досудовому провадженні дій слідчого або прокурора, щодо залишення без розгляду або неналежного розгляду скарг стосовно проведення додаткового слідства.

Як вбачається з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що Генеральною прокуратурою України, прокуратурою м. Києва та прокуратурою Дніпровського району м. Києва не приймалося рішень та не здійснювалося дій, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва та прокуратури Дніпровського району м. Києва яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.М. Соколов