Справа № 750/1293/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/57/2016
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 216 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2016 року,-

за участю прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2016 року, стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зі слів має неповнолітню дитину дочку ОСОБА_10 , 2011 року народження, раніше судимого, зі слів звільненого умовно-достроково у листопаді 2015 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена застава в сумі 20 670 (двадцять тисяч шістсот сімдесят ) гривень та в разі внесення застави, покладено обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали встановлено до 06 квітня 2016 року.

Згідно ухвали слідчого судді підставою для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, і те що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною та просить дану ухвалу скасувати та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, підробляє невеликими заробітками та визнав вину у вчиненні крадіжки. Зазначає, що дії підозрюваного не вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України. Наявні у матеріалах справи протоколи допиту містять суперечливі факти щодо механізму вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, а також свідками у кримінальному провадженні є працівники міліції, які приймали участь у затриманні ОСОБА_7 . На думку апелянта, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги і просили її залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить, виходячи з наступного.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна, що належить ОСОБА_13 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

08 лютого 2016 року о 06:00 годині ОСОБА_7 був затриманий в порядку с. 208 КПК України та в той же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Згідно вимог ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

З ухвали слідчого судді вбачається, що обставини, наведені в клопотанні про застосування запобіжного заходу, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись під час судового розгляду у суді першої інстанції.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину середньої тяжкості, інкримінований йому злочин вчинив в період непогашеної судимості за раніше вчинений злочин проти власності за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 30.04.2013 року за ч.2 ст.185 КК України, яким засуджений до 4 років 3 місяців позбавлення волі, що є безсумнівним доводом того, що підозрюваний має стійку схильність до вчинення злочинів, не має зареєстрованого місця проживання та території міста Чернігова, ніде офіційно не працює, оскільки не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, що свідчить про те, що єдиним джерелом є доходи отримані від злочинної діяльності, який усвідомлюючи невідворотність покарання може залишити місто Чернігів у будь-який час, тобто про наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, офіційно не працює, має недостатньо міцні соціальні зв`язки, відсутність у нього постійного місця мешкання на території м. Чернігова та роботи, то за таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином оцінив в сукупності всі обставини та вірно встановив наявність ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, що в свою чергу унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового - тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В зв`язку з наведеним, доводи захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є безпідставними.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи, свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Врахувавши в сукупності доведені слідчим та прокурором ризики і дані про особу підозрюваного, який раніше був судимий за вчинення злочину проти власності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а тому задовольнив клопотання слідчого.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає твердження апелянта про відсутність даних про існування ризиків такими, що не ґрунтується на матеріалах провадження.

З огляду на наведене, посилання апелянта на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставним.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Чернігівського відділу поліції в Чернігівській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4