Справа № 464/4294/15-к
пр.№ 1-кп/464/222/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному у провадженні № 000037 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, із середньою освітою, яка не працює, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 скоїла кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

19.05.2014 року близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи на ринку «Шувар» за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 36, з корисливих спонукань, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, яка зателефонувала на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_12 , та повідомила, що є сином останнього, який перебуває у відділенні міліції та йому необхідні гроші за не притягнення до кримінальної відповідальності, після переказу потерпілим грошових коштів в сумі 10000 грн. на картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , остання зняла з банкомату о 12 годині 04 хвилині з вищезазначеної картки грошові кошти в сумі 4000 грн., о 12 годині 08 хвилин зняла з цієї картки 5700 грн. та о 12 годині 10 хвилин 100 грн., решту суми зняти не змогла у зв`язку з наявною заборгованістю по рахунку картки, на яку здійснено переказ коштів потерпілим, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 10000 грн.

Крім того, 16.06.2014 року близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи на ринку «Шувар» за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 36, з корисливих спонукань, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, яка зателефонувала на мобільний телефон потерпілій ОСОБА_13 , представилася слідчим та повідомила, що син останньої перебуває у відділенні міліції за нанесення тілесних ушкоджень та необхідні гроші за не притягнення його до кримінальної відповідальності, після переказу потерпілою грошових коштів о 10 годині 57 хвилин в сумі 4000 грн. та об 11 годині 07 хвилин з депозитного рахунку в сумі 2000 грн. на картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , остання зняла з банкомату об 11 годині 18 хвилині з вищезазначеної картки грошові кошти в сумі 4000 грн. та об 11 годині 19 хвилин зняла з цієї картки 1900 грн., решту суми зняти не змогла у зв`язку з наявною заборгованістю по рахунку картки, на яку здійснено переказ коштів потерпілою, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн.

Після цього, 17.06.2014 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи на ринку «Шувар» за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 36, з корисливих спонукань, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, яка зателефонувала на мобільний телефон потерпілому ОСОБА_14 , представилася начальником Білоцерківського відділу міліції та повідомила, що син ОСОБА_14 перебуває у відділенні міліції за крадіжку золотих виробів та необхідні гроші за не притягнення його до кримінальної відповідальності, після переказу потерпілим грошових коштів об 11 годині 26 хвилин в сумі 5000 грн. та об 11 годині 59 хвилин в сумі 3000 грн. на картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , остання зняла з банкомату о 12 годині 00 хвилині з вищезазначеної картки грошові кошти в сумі 7900 грн., решту суми зняти не змогла у зв`язку з наявною заборгованістю по рахунку картки, на яку здійснено переказ коштів потерпілим, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8000 грн.

Також, 03.07.2014 року близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи на ринку «Шувар» за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 36, з корисливих спонукань, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, яка зателефонувала на мобільний телефон потерпілої ОСОБА_15 , та повідомила, що є сином останньої, який перебуває у відділенні міліції та йому необхідні гроші за не притягнення до кримінальної відповідальності, після переказу потерпілою грошових коштів в сумі 7900 грн. на картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_9 , остання зняла з банкомату о 16 годині 23 хвилині з вищезазначеної картки грошові кошти в сумі 7500 грн. та о 16 годині 26 хвилин зняла з цієї картки 350 грн., решту суми зняти не змогла у зв`язку з наявною заборгованістю по рахунку картки, на яку здійснено переказ коштів потерпілою, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на суму 7900 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.07.2014 року близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи на ринку «Шувар» за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 36, з корисливих спонукань, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, яка зателефонувала на мобільний телефон потерпілої ОСОБА_16 , та повідомила, що є сином останньої, який перебуває у відділенні міліції та йому необхідні гроші за не притягнення до кримінальної відповідальності, після переказу потерпілою грошових коштів в сумі 3600 грн. на картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , остання зняла з банкомату о 12 годині 08 хвилині з вищезазначеної картки грошові кошти в сумі 3500 грн., решту суми зняти не змогла у зв`язку з наявною заборгованістю по рахунку картки, на яку здійснено переказ коштів потерпілою, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на 3600 грн.

Крім того, 15.08.2014 року близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи на ринку «Шувар» за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 36, з корисливих спонукань, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, яка зателефонувала на мобільний телефон потерпілої ОСОБА_17 , та повідомила, що є сином останньої, який перебуває у відділенні міліції та йому необхідні гроші за не притягнення до кримінальної відповідальності, після переказу потерпілою об 11 годині 08 хвилин двох переказів грошових коштів в сумі 9500 грн. та 9500 грн. на картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_9 , остання в період часу з 11 години 24 хвилини по 11 годину 28 хвилин здійснила чотири операції по зняттю з банкомату з вищезазначеної картки грошових коштів по 4000 грн. кожна, та об 11 годині 29 хвилин зняла з цієї картки 3000 грн., решту суми зняти не змогла у зв`язку з наявною заборгованістю по рахунку картки, на яку здійснено переказ коштів потерпілою, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 19000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_9 винною себе не визнала. Обвинувачена пояснила, що в 2014 році вона написала повідомлення в чаті знайомств на музичному телеканалі. Один з відповівших на її повідомлення чоловіків їй сподобався та вона почала з ним спілкуватися. Спілкувалися часто та на протязі тривалого проміжку часу та ОСОБА_9 вже вважала його своїм нареченим. Він повідомив, що відбуває покарання у Київській області та через шість місяців буде звільнений. Під час спілкування він поцікавився, чи є у обвинуваченої картка ПАТ «ПриватБанк» та чи може він скористатися цією карткою для переказу коштів, які становлять «общак». ОСОБА_9 погодилася. В один з днів цей чоловік сказав, що ОСОБА_9 повинна йти до банкомата, зняти всі кошти, які надійдуть на її картку та через термінал зарахувати ці гроші на іншу картку, номер якої він назве. Обвинувачена декілька разів знімала через банкомат великі суми грошей, які надходили на її рахунок та одразу через термінал зараховувала на інші рахунки, номери яких диктував по телефону її хлопець. Через деякий час обвинувачену викликали до міліції. Під час чергової розмови обвинувачена повідомила про це свого хлопця. Після цього він більше не телефонував. ОСОБА_9 зазначає, що у неї не було умислу на заволодіння чужим майном, вона взагалі не знала, що ті гроші викрадені, при цьому вона собі грошей не брала, а всі гроші перераховувала на рахунки, номера яких називав їй наречений.

Незважаючи на невизнання вини, провина ОСОБА_9 в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що в травні 2014 року на телефон дружини був дзвінок від їхнього сина, який повідомив, що знаходиться в Голосіївському РВ та потрібно перерахувати гроші в сумі 10000 грн. для того, щоб закрити справу. ОСОБА_12 не впізнав голос сина, проте дружина потерпілого була впевнена, що то голос саме їхнього сина. Одразу із сином зв`язатися вони не змогли. Тому пішли до банку та перерахували гроші на той рахунок, номер який було зазначено чоловіком, що телефонував. Коли гроші перераховували, на терміналі одразу появилося ім`я власника картки, на яку перераховуються гроші. Таким власником виявилася ОСОБА_9 .

Допитана в режимі відеоконференції в якості потерпілої ОСОБА_17 в судовому пояснила, що 15.08.2014 року їй зателефонував чоловік, сказав, що її син знаходиться в міліції за бійку та потрібно перерахувати гроші для того, щоб закрити справу. ОСОБА_17 перерахувала 19000 грн. на рахунок, якій їй було названо. Власником рахунку виявилася ОСОБА_9 .

ОСОБА_13 , допитана в судовому засіданні в режимі відео конференції в якості потерпілої, пояснила, що в червні 2014 року на її мобільний телефон задзвонив мужчина, представився слідчим та повідомив, що її син побився та необхідно перерахувати гроші в сумі 8000 грн. для того, щоб закрити справу. ОСОБА_13 пішла до банку та перерахувала 4000 грн. зі своєї кредитної картки, а також 2000 грн. з депозитного рахунку на той рахунок, номер який було зазначено чоловіком, що телефонував. Коли перераховувала гроші, стало відомо, що власником картки, на яку перераховуються гроші, є ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні, допитаний в режимі відеоконференції, пояснив, що в червні 2014 року йому зателефонував мужчина, який представився начальником райвідділу міліції та повідомив, що син потерпілого перебуває у міліції та необхідно перерахувати гроші для закриття справи. ОСОБА_14 перерахував 8000 грн. на рахунок, якій їй було названо мужчиною, що телефонував.

Допитана в режимі відеоконференції в якості потерпілої ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що 17.07.2014 року їй зателефонував чоловік, сказав, що її син знаходиться в міліції та потрібно перерахувати гроші для того, щоб закрити справу. Через термінал ПАТ «ПриватБанк» ОСОБА_16 перерахувала 3600 грн. на рахунок, якій їй було названо.

Провина ОСОБА_9 також підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.06.2014 року, в ході якого встановлено місце та спосіб скоєння кримінального правопорушення, а саме: приміщення відділення ПАТ «ПриватБанк»;

- роздруківками мобільних з`єднань номеру телефону, що належить ОСОБА_9 ;

- виписками про рух коштів по карткам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_9 та з яких вбачається надходження коштів на рахунок обвинуваченої та зняття готівки.

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Проаналізувавши та оцінивши вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення проти власності.

Суд не може прийняти показання обвинуваченої в частині того, що вона не мала корисливого умислу та не залишала собі зараховані на її картку кошти, в якості доказу її невинуватості, оскільки ці показання суперечать іншим доказам.

З наданих стороною обвинувачення виписок про рух коштів по карткам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_9 , вбачається, що обвинувачена знімала готівкою не всю суму, яка надходила від потерпілих на її картку. Частина коштів, що надходили від потерпілих, зараховувалися на погашення заборгованості по карткам.

Так, станом на 9 годину 18 хвилин 19.05.2015 року на картці № НОМЕР_1 була заборгованість в розмірі 480 грн. 25 коп. Об 11 годині 45 хвилин на куртку надійшли кошти в сумі 10000 грн. О 12 годині 04 хвилини ОСОБА_9 здійснила операцію по зняттю готівки в розмірі 4000 грн., о 12 годині 08 хвилин 5700 грн. та о 12 годині 10 хвилин 100 грн. Загальна сума знятих з рахунку коштів разом з комісією складає 9914 грн. кошти в сумі 86 грн. залишилися на картці. Так відбувалося й по іншим надходженням коштів від потерпілих.

Обвинувачена знала, що на її рахунки надходять кошти, які їй не належать, усвідомлювала незаконність способу їх отримання, не повернула ці кошти володільцям, а свідомо перераховувала ці кошти на інші рахунки для подальшого незаконного використання.

Суд враховує, що вищезазначені операції продовжувалися тривалий час та закінчилися не за бажанням обвинуваченої, а за ініціативи невстановленої слідством особи, за попередньою змовою з якою обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення та лише після того, як обвинувачену було викрито.

Показання обвинуваченої про те, що її було використано та вона сама є потерпілою від злочину, не відповідають дійсності, адже із заявою про скоєння злочину щодо неї, ОСОБА_9 звернулася лише 11.08.2015 року, тобто вже після закінчення досудового розслідування та після початку судового розгляду.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковано її дії за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_9 скоїла заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою групою осіб, повторно.

Посилання обвинуваченої на те, що вона діяла не в своїх інтересах, а в інтересах свого нареченого, не впливає на кваліфікацію її дій.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує, що скоєне нею кримінальне правопорушення відноситься до категорії правопорушень середньої тяжкості. Суд враховує особу винної, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей. Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин в ході судового розгляду не встановлено.

Виходячи з обставин та ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення. Саме через обставини скоєння цього кримінального правопорушення, велику кількість епізодів, а також через те, що завдана потерпілим шкода не відшкодована, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_9 менш суворого покарання за ці кримінальні правопорушення.

В той же час, враховуючи наявність у обвинуваченої на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства. Суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_9 від покарання із встановленням випробувального строку буде справедливим та достатнім для покарання обвинуваченої за скоєне правопорушення та для попередження скоєння нею правопорушень у майбутньому.

Відповідно ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цім Кодексом пред`явила цивільний позов.

В ч. 2 ст. 127 КПК України зазначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За правилами ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Тобто, цивільний позов у кримінальному провадженні може бути пред`явлений лише на двох стадіях: під час досудового розслідування, а також під час підготовчого судового засідання. У випадку предявлення цивільного позову під час судового розгляду кримінальної справи суд залишає позов без розгляду, що не позбавляє особу предявити той же позов у порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК).
01.12.2015 року до суду надійшов цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 . Проте, судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_9 розпочато 26.06.2015 року. Отже, потерпіла ОСОБА_13 пред`явила цивільний позов після початку судового розгляду. Тому вказаний цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65-67, ч. 2 ст. 190 КК України, ст.ст. 9, 10, 21-23, 25-26, 61, 94, 127, 128, 367, 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_18 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання, якщо вона протягом випробувального строку тривалістю в 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-не виїзджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

Запобіжний захід стосовно засудженої ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: