Провадження № 1-кп/317/347/2015
Справа № 317/3174/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 10.01.2014 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоне Вільнянського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31.01.2011 р. за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24 жовтня 2011 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні господарської споруди, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , викрав порося живою вагою 15 кг, вартістю 300,00 грн., винісши його за територію зазначеного домоволодіння та отримавши змогу ним розпорядитись, чим завдав матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_5 на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що він працював у потерпілого різноробочим. Оскільки останній не платив йому гроші, усвідомлюючи злочинність своїх дій, 24 жовтня 2011 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, викрав порося, винісши його в мішку за територію домоволодіння. У скоєному щиро кається.
Оскільки обвинувачений дав свідчення в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши самого обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду кримінального провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за приписами ч. 3 ст. 12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем тримання під вартою характеризується посередньо. Суд також враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин у період іспитового строку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу винного, думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Оскільки ОСОБА_4 за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31.01.2011 р. за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК Українибув звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки і вчинив злочин у період зазначеного строку, суд, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутого покарання, що призначене йому за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31.01.2011 р.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Суд вважає за необхідне залишити в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31 січня 2011 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з 23 вересня 2015 року.

Речовий доказ тримісячне порося, вилучене 25.10.2011 р. в ході огляду місця події, передане на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1