Справа № 1-1377/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УKPАЇНИ

21 грудня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Довбищука А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4, п/б та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, з квітня 2010 року працював у складі будівельної бригади в АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, а саме проводив ремонтні роботи за домовленістю з останньою. У процесі ремонтних робіт власниця квартира передала ключі від вхідних дверей даної квартири бригаді, яка проводила ремонт. 09 серпня 2010 року у ОСОБА_1 з»явився умисел на проникнення до зазначеної вище квартири з метою таємного викрадення будь-якого майна.

Реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_1 приблизно о 09 год. 00 хв. 09 серпня 2010 року, прибув до АДРЕСА_2 та відчинив двері ключем, який у нього був. Увійшовши до квартири, він з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав грошові кошти в сумі 11 300 доларів США (згідно Національного банку України станом на 09.08.2010 року, вартість 11 300 доларів США становило 89 159 гривень 26 копійок), телефон «Нокіа 7270» ІМЕІ НОМЕР_1, вартістю 800 гривень, фотоапарат СОНІ «САЙБЕР-ШОТ», вартістю 800 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону «Нокіа», вартістю 100 гривень, чохол до фотоапарату з надписом «Дефіне», який матеріальної цінності не представляє., після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_2Д, значної матеріальної шкоди на загальну суму 90 859 гривень 26 копійок.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що 07 серпня 2010 року, це була субота, він у зв'язку із затяжною хворобою рідної сестри ОСОБА_3 поїхав з Києва в м. Корсунь-Шевченківський. Коли він туди приїхав, то дізнався, що в сестри серйозне захворювання (гной від гаймориту потрапив в головний мозок) і в неї дуже мало шансів вижити й на лікування потрібні великі гроші. Усі гроші, які у нього були з собою, він витратив на ліки для сестри. 09 серпня 2010 року зранку він повернувся в Київ та зателефонував ОСОБА_4, з яким він працював, й запитав, чи може він позичити йому гроші на ліки для сестри. ОСОБА_4 сказав, що в нього грошей немає. Він не знав у кого можна ще позичити гроші й тоді вирішив поїхати до квартири АДРЕСА_3, де працював, й пошукати там гроші. Зокрема, пояснив, що робив це через відчай, бо лікарі йому перед від'їздом сказали, що в сестри взагалі немає шансів вижити, й що вона помре в лікарні найближчими днями. З наміром знайти гроші, або інші якісьцінності, десь о дев'ятій годині ранку він приїхав у зазначену квартиру, відкрив двері ключами, які у нього тоді були, бо він там працював. Зайшов у кімнату, відкрив дверцята шафи й побачив серед речей, що були там, чорну жіночу шкіряну сумку, яка була відкрита і там я виявив гроші в купюрах номіналом 100 доларів США. їх там виявилось 11 300 доларів США. Більше в сумці взагалі нічого не було. Він поклав ці гроші собі в кишеню одягу, закрив шафу, вийшов з кімнати й закрив двері кімнати. Потім зайшов у іншу кімнату, побачив коробку, в якій був телефон Nokia, зарядний пристрій до нього й цифровий фотоапарат і ці речі також забрав, після чого вийшов з квартири та пішов до себе. Прийшовши до себе на квартиру, відрахував 7 800 доларів США й заховав їх разом з фотоапаратом, телефоном та зарядним пристроєм у себе в кімнаті, а решту грошей - 3 500 доларів США взяв та поїхав у м. Корсунь-Шевченківський, де й залишився. ІНФОРМАЦІЯ_5 року його сестра померла в лікарні та він залишився вдома на похорон. Гроші в сумі 3 500 США, які викрав з квартири, витратив на похорон сестри та поминальний обід, а гроші у сумі 7 800 доларів США повернув потерпілій, після того, як його дії були викриті. Зазначив, що всі свої незаконні дії усвідомлював, проте, у зв'язку з ситуацією, що склалася з сестрою, іншого виходу на той час не бачив і тому таке скоїв. Щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз'яснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, що завдала значної шкоди потерпілому, і знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. З ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_1 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, конкретні обставини справи, дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 113-114, 116), за місцем реєстрації характеризується позитивно (а.с. 115), має дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 141), офіційно не працює.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом'якшуючими обставинами щире каяття підсудного у вчиненому злочині та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без відбуття покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на підсудного обов'язки, визначені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_2 залишити без розгляду у зв'язку з її неявкою, залишивши за нею право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у справі, а саме:

-файл, в якому містяться банківські рахунки та договори на ім'я ОСОБА_1; блокнот- записник коричневого кольору з помітками будівельних матеріалів та їх цін; військовий квиток на ім'я ОСОБА_1 НУ № НОМЕР_4; трудова книжка на ім'я ОСОБА_1 БТ-ІІ № НОМЕР_2; водійське посвідчення на ім'я ОСОБА_1 АВШ № НОМЕР_3; талон попередження на ім'я ОСОБА_1 РКА № НОМЕР_5, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_1 - залишити у його власності.

-чохол для фотоапарату чорного кольору з надписом «Define»; фотоапарат SONI «Cyber-shot» 7,2 Mega pixel № 2169632; телефон «Nokia 7270» IMEI НОМЕР_1; зарядний пристрій чорного кольору до телефону «Нокіа»; грошові кошти у сумі 7 800 доларів США, що передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_2 - залишити у її власності, (а.с. 40-42).

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, -повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з'являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_2 залишити без розгляду у зв'язку з її неявкою, залишивши за нею право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у справі, а саме:

-файл, в якому містяться банківські рахунки та договори на ім'я ОСОБА_1; блокнот- записник коричневого кольору з помітками будівельних матеріатів та lx цін: військовий квиток на ім'я ОСОБА_1 НУ № НОМЕР_4; трудова книжка на ім'я ОСОБА_1 БТ-ІІ № НОМЕР_2; водійське посвідчення на ім'я ОСОБА_1 АВШ № НОМЕР_3; талон попередження на ім'я ОСОБА_1 РКА № НОМЕР_5, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_1 - залишити у його власності.

-чохол для фотоапарату чорного кольору з надписом «Define»; фотоапарат SONІ «Cyber-shot» 7,2 Mega pixel № 2169632; телефон «Nokia 7270» IMEI НОМЕР_1; зарядний пристрій чорного кольору до телефону «Нокіа»; грошові кошти у сумі 7 800 доларів США, що передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_2 - залишити у п власності, (а.с. 40-42).

Судові витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя: