УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №294/1284/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Любарського районного суду від 06.01.2016р., а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направити до того ж суду для проведення підготовчого судового засідання.
Апелянт посилається на те, що згідно положень ст.291 КПК України відсутність товарознавчої експертизи не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта.
Зазначає, що відповідно до ст.332 КПК України у разі встановлення під час судового розгляду необхідності проведення експертизи, суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі.
Посилається на те, що попередня ухвала Любарського районного суду від 15.10.2015 року про повернення обвинувального акта прокурору з аналогічних підстав вже була скасована ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.11.2015року як незаконна, однак судом при винесенні оскаржуваної ухвали це не було взято до уваги.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що у обвинувальному акті всупереч п.6 ч.2 ст.242 КПК України не міститься посилання на проведення експертизи, яка в даному випадку є обов`язковою, а її не призначення та не проведення під час досудового розслідування є порушенням вимог ст.ст.91, 92 та ст.242 КПК України, що свідчить про суттєву неповноту викладу фактичних обставин кримінального правопорушення при складанні обвинувального акту та визначенні розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та ухвалу суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачуєтья у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Повернення обвинувального акта прокурору допускається при наявності в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вимоги до обвинувального акта визначені виключно ст.291 КПК України.
Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст.291 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.
При вирішенні питання про повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції вийшов за межі дослідження обставин, які мають бути вирішені у ході підготовчого судового засідання та фактично вдався в оцінку обвинувального акта на предмет необхідності та достатності доказів в частині підтвердження розміру матеріальної шкоди, заподіяної потерпілим внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.
Згідно з вимогами п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити лише відомості щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а належна юридична оцінка відповідності або невідповідності вказаного розміру шкоди фактичним обставинам провадження, належність, допустимість та достатність доказів на підтвердження цього розміру шкоди, судом надається за наслідками судового розгляду, з урахуванням усіх досліджених у кримінальному провадженні обставин.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта, в ньому містяться виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та відповідні відомості щодо розміру шкоди, спричиненої потерпілим.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою судді Любарського районного суду від 15.10.2015 року було повернуто обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю п.5 та п.7 ч.2 ст.291 КПК України. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.11.2015 року вказана ухвала суду скасована як незаконна. Суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, проігнорувавши висновки та мотиви, викладені в ухвалі Апеляційного суду Житомирської області, з аналогічних підстав повернув обвинувальний акт прокурору.
Відповідно до ч.3 ст. 415 КПК України висновки та мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Зазначені в оскаржуваній ухвалі суду обставини не є істотними та такими, що були перешкодою для призначення справи до судового розгляду та прийняття остаточного судового рішення.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 06 січня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору, скасувати.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ: