Провадження № 1-кп/592/572/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0005240, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
З 24.09.2005 р. ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , мають спільного сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 були стягнуті аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 18.11.2011 року.

Виконавчий лист № 2-453 від 12.01.2013 р. по примусовому стягненню аліментів був направлений на виконання до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

В період з 19.11.2013 р. по 30.09.2015 р. ОСОБА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина ОСОБА_7 , не здійснивши жодної виплати по аліментам за вказаний період часу.

ОСОБА_3 на обліку в Сумському міському центрі зайнятості з 19.11.2013 р. по 29.09.2015 р. як безробітний не перебував. З 03.03.2012 р. по 20.05.2015 р. працював у службі таксі «Ваше таксі» м. Суми.

ОСОБА_3 на виклики до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції не з`являвся. 19.11.2013 р. ОСОБА_3 був попереджений дільничним інспектором міліції про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, передбачену ч. 1 ст. 164 КК України. Об`єктивних причин не сплачувати аліменти ОСОБА_3 не мав.

Вищевказані дії ОСОБА_3 призвели до виникнення заборгованості по сплаті аліментів, згідно довідки-розрахунку державного виконавця за період часу з 18.11.2013 р. по 28.10.2015 р. у розмірі 9321 гривень 29 копійок, що сукупно складає суму виплат більш ніж за шість місяців відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 164 КК України винним себе визнав повністю і суду показав, що дійсно за рішенням суду з нього були стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 400 грн. щомісячно. Вважав, що оскільки його позбавили батьківських прав відносно сина, за усною домовленістю з його матір`ю не повинен сплачувати аліменти. Офіційно він не працює, мав тимчасові заробітки працюючи водієм служби таксі «Ваше таксі», але аліменти у період з 19.11.2013 р. по 30.09.2015 р. не сплачував, внаслідок чого утворився борг у сумі 9321 гривень 29 копійок. Зазначив, що на даний час проживає з іншою родиною, його заробітків не вистачає на все, тому борг не погашений, але має намір його погасити. Дійсно його викликали і попереджали про наслідки несплати аліментів державний виконавець та дільничний інспектор міліції. У вчиненому щиро розкаювався, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що у неї з колишнім чоловіком ОСОБА_3 неприязні стосунки. Рішенням суду з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , 2006 року народження. Дійсно рішенням суду обвинувачений позбавлений батьківських прав відносно сина, домовленості про звільнення його від сплати аліментів не було, стягнення аліментів не припинялось, виконавчий лист перебував на виконанні у виконавчій службі. Обвинувачений працює в службі таксі, проте з 19.11.2013 р. аліменти на утримання сина не сплачує. Декілька разів телефонував і просив її відмовитися від стягнення аліментів. Щодо призначення обвинуваченому покарання покладалася на розсуд суду, проте зазначила, що оскільки ОСОБА_3 вину визнав повинен нести покарання більш суворе.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, показів потерпілої, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину також підтверджується наступними доказами:

Свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , батьком якого є ОСОБА_3 (а.с.25).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2012 року, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 були стягнуті аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 18.11.2011 року (а.с. 19).

Малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом з дитинства.

Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 2-453 від 12.01.2012 р. складеному головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів з листопада 2013 р. станом на 28.10.2015 р. становить 9321,29 грн. (а.с. 60).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2013 року ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21).

Після реєстрації шлюбу 07.11.2014 р. ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 27).

Згідно інформації Сумського міського центру зайнятості від 24.09.2015 р. ОСОБА_3 на обліку по безробіттю не перебував (а.с. 38).

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Враховуючи, що злочин вчинений обвинуваченим відноситься до злочинів невеликої тяжкості, в силу ст. 89 КК України він не судимий, даний злочин вчинив вперше, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, у судовому засіданні давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, має намір погасити виниклу заборгованість по аліментам, тому за таких обставин суд дійшов висновку, що обвинуваченому може бути призначене покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати, речові докази - відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і під час судового розгляду клопотань від учасників кримінального провадження про обрання відносно нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1