Справа №484/1485/15-к 28.12.2015 28.12.2015 28.12.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області, ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Полтавка Первомайського району Миколаївської області, перебуває у цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 08.09.2009р. Первомайським міськрайсудом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 15.06.2010р. Первомайським міськрайсудом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнився 21.09.2012р. по відбуттю строку покарання;
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/784/540/15 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ч.2ст..185, ч.3 ст. 185 КК України Доповідач апеляц. суду ОСОБА_1
-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
Заступник прокурора Миколаївської області просить вирок суду скасувати в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 засудженим на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2015 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 роки, та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора:
Апелянт вважає, що, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, вчинення обвинуваченим крадіжок (три епізода) протягом незначного проміжку часу, дані про особу обвинуваченого.

На думку апелянта, судом не враховано, що обвинувачений раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена, обвинувачений не вжив заходів для відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, ніде не працює та не має офіційних джерел існування, що свідчить про те, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став.

Зазначає, що суд при застосуванні вимог ст. 75 КК України не вмотивував, які саме обставини провадження та дані про особу враховано судом.

Встановлені судом першої інстанції обставини:

Відповідно до вироку суду, 27.03.2015р. близько 19.00 год. ОСОБА_6 прийшов на територію дачного кооперативу «Світанок» мікрорайону «Богопіль» м. Первомайська та на території дачної ділянки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , зірвав скобу навісного замка дачного будинку, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав чавунну плиту на дві конфорки з колісниками та металевими дверцятами, вартістю 300грн. та газовий балон вартістю 60 грн., дві металеві ніжки загальною вагою 36 кг, на загальну суму 108 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 468 грн.

30.03.2015р. близько 18.00 год., ОСОБА_6 знову прийшов на територію дачного кооперативу «Світанок». На дачній ділянці АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , обвинувачений вчинив крадіжку металевих частин огорожі дачного будинку, а саме металевого кутника довжиною 3м вартістю 180 грн., металевого швелера довжиною 3 м вартістю 330 грн. Своїми діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 510 грн..

31.03.2015р. близько 18.00 год. ОСОБА_6 на території дачного кооперативу «Вікторія» мікрорайону «Богопіль» м. Первомайська. На дачній ділянці № 16, що належить ОСОБА_11 , вчинив крадіжку металевих стовбців огорожі дачного будинку, а саме трьох металевих труб довжиною по 188 см вартістю 122,20 грн.. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду в сумі 366,60 грн.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано:

-по епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно;

-по епізодам крадіжок майна ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини:
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який вважав, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, при викладених у вироку обставинах, підтверджена сукупністю доказів, досліджених судом, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку. В цій частині вирок не оскаржуються.

Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 та прийшов до висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, із застосування ст.75 КК України.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин. Обтяжуючих покарання обставин судом встановлено не було.

Покарання ОСОБА_6 призначене в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за якими обвинувачений визнаний винним, є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Тому колегія вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 дотримався вимог ст. ст. 65-67 КК України.
Також суд першої інстанції, дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання на підставі ст. 75 КК України. З такими висновками апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, що має бути належним чином вмотивовано у вироку.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції послався на сукупність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, повне визнання своєї вини, та дані про особу обвинуваченого.

Прокурор в апеляційній скарзі мотивує незгоду з рішенням суду в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вважаючи, що таке звільнення не сприятиме виправленню обвинуваченого і не буде запобігати вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, ці доводи апелянта є помилковими.

Хоча ОСОБА_6 раніше судимий, але остання судимість за вироком від14.03.2013 року у нього погашена.

Щодо даних про особу обвинуваченого, то він має молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, від сусідів скарг на нього не надходило, проживає разом з цивільною дружиною, за його поясненнями має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює на тимчасових роботах.

Згідно медичних довідок (а.с. 64, 65, 66, 67), ОСОБА_6 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З матеріалами кримінального провадження слідує, що потерпілі (а.с. 18, 20, 25) не мають претензій до обвинуваченого, не виявили бажання заявити цивільні позови; а викрадені речі були передані власникам (а.с. 56, 57, 58). Тобто, цими даними спростовуються доводи апелянта з приводу того, що обвинуваченим не було вжито заходів для відшкодування завданої потерпілим шкоди.

Обвинувачений запевнив суд першої та апеляційної інстанції про бажання стати на шлях виправлення, і подальшою поведінкою довести своє виправлення.

Незважаючи на вчинення обвинуваченим тяжкого та середнього ступеню тяжкості злочинів, але ж з огляду на наведені дані про його особу, а також його щирого каяття у вчинених злочинах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання, а прийняте рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням є вмотивованим.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3