дата документу :
Справа №1-КП/359/427/2015 Провадження 359/9226/2015-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків Бориспільського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343 та ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:
Обвинувачений впливав на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків та умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за таких обставин.
Так, 29.08.2015 р., близько 17 год. 30 хв., на ділянці автомобільної дороги Мартусівка - Гора, Бориспільського району Київської області в напрямку с. Гора, автопатрулем у складі інспекторів ВДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були одягнені у формений одяг працівників міліції, був зупинений транспортний засіб марки "LEXUS" модель "RХ 300", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_7 .
Після зупинення зазначеного транспортного засобу, працівниками правоохоронного органу - інспекторами ВДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням своїх завдань передбачених п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про міліцію", щодо виявлення та припинення адміністративних правопорушень, встановлено факт керування водієм ОСОБА_7 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Одразу після виявлення такого факту, інспектор ВДАІ ОСОБА_5 почав складати щодо ОСОБА_7 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7 , з заднього лівого місця автомобіля марки "LEXUS" модель "RХ 300", державний номерний знак НОМЕР_1 , вийшов ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та усвідомлюючи, що працівник міліції - інспектор ВДАІ ОСОБА_5 , виконує свої службові обов`язки, з виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, почав нецензурно висловлюватись в його бік, та безпідставно вимагав у працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 припинити складати протокол про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, тобто здійснив вплив на працівника правоохоронного органу у будь якій формі.
З метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_3 , інспектор з профілактичної роботи ВДАІ ОСОБА_5 , зробив йому зауваження.
Не реагуючи на зауваження працівника правоохоронного органу, ОСОБА_3 впритул наблизився до ОСОБА_5 , та продовжуючи впливати на останнього, з метою перешкодити виконанню ним своїх службових обов`язків з фіксації адміністративного правопорушення, кулаком правої руки вдарив інспектора ВДАІ по правій щелепі, тобто спричинив йому побої. Одразу після цього ОСОБА_3 зірвав правий погон з форменого одягу працівника міліції ОСОБА_5 та з силою схопивши його праву руку, зробив спробу її викрутити, спричинивши тим самим ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово - медичної експертизи №211 від 31.08.2015 р. ОСОБА_8 спричинив інспектору ВДАІ ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців на правому передпліччі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 показав, що 29.08.2015 р., близько 17 год. 30 хв., на ділянці автомобільної дороги Мартусівка - Гора, Бориспільського району Київської області в напрямку с. Гора, автопатрулем у складі інспекторів ВДАІ, які були одягнені у формений одяг працівників міліції, був зупинений їх транспортний засіб марки "LEXUS" модель "RХ 300", яким керував водій ОСОБА_7 . Він перебував в салоні вказаного авто на задньому сидінні. Після зупинення зазначеного транспортного засобу, працівниками правоохоронного органу - інспекторами ВДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було встановлено факт керування водієм ОСОБА_7 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Одразу після виявлення такого факту, інспектор ВДАІ ОСОБА_5 почав складати щодо ОСОБА_7 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. В цей час він вийшов із автомобіля марки "LEXUS" модель "RХ 300", та усвідомлюючи, що працівник міліції - інспектор ВДАІ ОСОБА_5 , виконує свої службові обов`язки, з виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, почав нецензурно висловлюватись в його бік, та безпідставно вимагав у працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 припинити складати протокол про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення. Також зауважив, що злякався в зв`язку з тим, що працівники міліції різко перегородили своїм транспортним засобом їм шлях, що вимусило їх гальмувати на великій швидкості. Тому він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вистрибнув з машини та почав чіплятися до інспектора. Інспектор ВДАІ ОСОБА_5 , зробив йому зауваження, але він не реагував на його зауваження, впритул наблизився до ОСОБА_5 і кулаком правої руки вдарив інспектора ВДАІ ОСОБА_5 по правій щелепі, спричинивши йому побої. Одразу після цього він зірвав правий погон з форменого одягу працівника міліції ОСОБА_5 та з силою схопивши його праву руку спробував її викрутити. Щиро розкаявся, повідомив, що зробив для себе належні висновки, більше такого не повториться.
Обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини вчинення злочину. На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази відносно цих обставин та обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів які характеризують його особу.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Його дії кваліфіковані:

- за ч.1 ст.343 КК України, як умисні дії, які виразилися у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків;
- за ч.2 ст.345 КК України, як умисні дії, які виразилися в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 343 КК України полягає в конкретних діях, спрямованих на перешкоду виконанню цим працівником службових обов`язків або для того, щоб добитися прийняття незаконних рішень. Вплив може проявлятися у будь якій формі. Формою впливу є застосування насильства до потерпілого. Злочин вважається закінченим з моменту застосування впливу у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу та виною у формі прямого умислу. При цьому винний усвідомлює, що впливає саме на працівника правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків, і бажає тим самим перешкодити виконанню ним своїх обов`язків.

Основним безпосереднім об`єктом кримінальне правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - психічна недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів, їх здоров`я. Об`єктивна сторона злочину виражена заподіянні побоїв, а також тілесних ушкоджень - легких, середньої тяжкості. Нанесення легких тілесних ушкоджень характеризується дією або бездіяльністю, спрямованими на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідками у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між вказаним діянням та наслідками. Легке тілесне ушкодження виражається в порушенні анатомічної цілісності тканини або в порушенні нормального функціонування тканин чи органів тіла людини, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. До них відносяться ушкодження, що мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів (садно, синець тощо). Нанесення легких тілесних ушкоджень характеризується тільки умисною формою вини. Так між діями обвинуваченого та тілесними ушкодженнями потерпілого є причино наслідковий зв`язок.

ОСОБА_3 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за нанесення легких тілесних ушкоджень та вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків. Його дії характеризуються прямим умислом. Таким чином, вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення є закінченими.
Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачений повинен бути засуджений:

- за ч.1 ст.343 КК України, за вплив та втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

- за ч.2 ст.345 КК України, за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обираючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з того, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та своїми послідовними показаннями активно сприяв досудовому та судовому слідству. Ця обставина пом`якшує покарання. Обставини, що обтяжують покарання є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення невеликої та середньої тяжкості.

Суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади.

Аналіз даних про його особу вказує на те, що він вважається таким, що не має судимості в силу ст.89 КК України (а.с.28), на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.30, 31) характеризується позитивно (а.с. 29), злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.27).

По факту вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

Як вбачається з пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 345 КК України, та як було встановлено судом, обвинувачений скоїв злочин умисно заподіявши працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Працівник який виконував службові обов`язки, інспектор ВДАІ ОСОБА_5 , по справі є потерпілим. В даному випадку ця обставина є кваліфікуючою ознакою санкції ч.2 ст. 345 КК України тому вдруге як обтяжуючу обставину передбачену п.4 ст. 67 КК України її застосувати не можливо.

З огляду на ці обставини ОСОБА_3 при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1, ч.2 ст.70 КК України належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим. З урахуванням цих обставин в сукупності обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк.
Разом з тим, перевиховання та виправлення обвинуваченого залишається можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 допустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, йому доцільно встановити іспитовий строк певної тривалості та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Клопотань учасниками судового провадження щодо встановлення запобіжного заходу відносно обвинуваченого та застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження, - не заявлено. Підстав для його обрання судом не виявлено.

Керуючись ч.3 ст.349 ,ч.1 ст.369, ст.370, ч.1-ч.2 ст.371, ст.ст.373-374, 376 КПК України, ст.ст.65-66, ч.1 ч.2 ст.70, ст.ст. 75-76, ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК України, суд

присудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.343 , ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 343 КК України - у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

за ч. 2 ст. 345 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1