Справа № 545/2932/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2016 року року м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001375, №0001420 які надійшли з прокуратури Полтавського району відносно обвинувачення ОСОБА_4 , уродженця м.Карлівка, мешканця АДРЕСА_1 одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимий:
27.01.2000 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 44, ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі в на строк 2 р., із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 р., штраф 250 грн.;
22.12.2000року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України до позбавлення волі 3 р., доаткові заходи: конфіскація майна; на підставі ст. 43 КК України приєднати 6 міс. позбавлення воліпо вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2000 року за ч. 2 ст. 140 КК України на строк 2 р. позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 р., засуджений до 3 р. 6 міс. позбавлення волі , з конфіскацією майна;
07.04.2004.року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 4 р., за ст. 71 КК України приєднати 6 міс. позбавлення волі за вироком цього ж суду від 22.12.2000 року за ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 43, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 145 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі , кінцево засуджений до 4 р. 6 міс. позбавлення волі;
29.12.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 р;
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушеннь передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, КК України,-

в с т а н о в и в:
Суд вважає доведеним, що 24.09.2015 року близько 09 год. 00 хв. гр. ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку с. Розсошенці в Полтавському районі Полтавської області, діючи повторно, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, з корисливих мотивів, з прямим умислом, користуючись тим, що його злочинних дій ніхто із сторонніх осіб не помічає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з велосипеду, який залишив без нагляду потерпілий ОСОБА_5 , поліетиленовий пакунок чорного кольору в якому знаходилися належні останньому речі, а саме: 2 пакунку рису, 1 кг помідорів, які вартості для потерпілого гр. ОСОБА_5 не представляють (із слів потерпілого) та мобільний телефон марки «Samsung S 5380» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, вартість якого становить 510 грн. 43 коп., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, що вірно кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України
02.10.2015 року близько 10.00 год., гр. ОСОБА_4 , перебуваючи на території автомобільної розв`язки в с. Копили Полтавського району Полтавської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, повторно, залучивши до вчинення злочину двох малознайомих чоловіків, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , намагався викрасти 4 кубічних метра річкового піска, вартістю 150 гривень за кубічний метр, проте не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав Службі автомобільних доріг у Полтавській області матеріального збитку на загальну суму 600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 ,скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно що вірно кваліфіковано за ч. З ст. 15, ч. 2 ст 185 Кримінального Кодексу України
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини скоєного. Показав суду, що дійсно восені 2015 року вранці в селі Розсошенці біля ринку викрав з велосипеду з політеленовий пакет з мобільним телефоном самсунг після чого восені того ж року в селі Копили винайняв по жовтій газеті водія із вантажником для вивезення піску, яким повідомив, що пісок нікому не належить, однак пісок вивезти не зміг, взв`язку із спробою затримання його працівниками міліції від яких втік. Розумів що викрадає телефон та пісок. Щиро розкаювався у вчиненому, обіцяв так більше не вчиняти. При визначенні покарання просив суворо його не карати. Просив також обмежити судове слідство його допитом.

Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі, та дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою ст. 66 КК України, являється щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України не виявлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини скоєного злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, виходячи з положень статті 65 КК України, суд вважає, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових правопорушень призначити останньому покарання у межах установлених санкцією ст. 185 ч.2 КК України у виді арешту

Клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надійшло.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст..100 КПК України
Обвинувачений здоровий, працездатний примусового лікування не потребує.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України , суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шости) місяців арешту

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 України та призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) місяців арешту

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточне покарання у виді 6 (шости) місяців арешту

До набрання вироку законної сили запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з часу його затримання в порядку виконання вироку.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung S 5380» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору повернути власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 30 днів з моменту проголошення.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1