У Х В А Л А
Іменем України

30 листопада 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представників КВІ: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання Житомирського МРВ КВІ про скасування звільнення від покарання з випробовуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 17.06.2014 року,

ВСТАНОВИВ :

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 17.06.2014 р. ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України засуджений ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покладено на органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання ОСОБА_7

29.09.2015 року Житомирське МРВ КВІ відповідно до ст. 166 КВК України звернулись до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 порушує покладені на нього судом обов`язки, а саме не з`являється без поважних причин на реєстрацію до КВІ.

В судовому засіданні представник КВІ подання підтримала та просила суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник в судовому засіданні проти подання заперечував, ОСОБА_7 просив суд надати йому час для виправлення, запевнив, що в подальшому буде належним чином виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Суд, заслухавши пояснення засудженого та представника КВІ, думку прокурора, який підтримав подання. вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 17.06.2014 р. ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України засуджений ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

08.12.2014 року засуджений ОСОБА_7 прибув до КВІ, де йому були роз`яснені права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію в 1-й, 2-й, 3-й та 4-й вівторки кожного місяця.

Незважаючи на письмові попередження та проведену профілактичну бесіду, засуджений ОСОБА_7 не з`явився для реєстрації до КВІ Корольовського підрозділу 28.07.2015 року, 04.08.2015 року, 11.08.2015 року, 18.08.2015 року, 25.08.2015 року, 01.09.2015 року, 08.09.2015 року та 15.09.2015 року, але добровільно являвся в інші дні та надавав письмові пояснення, в яких зазначав, що вчасно не являвся на реєстрацію оскільки працював не офіційно за межами м. Житомира.

У відповідності до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання.

Згідно з ч.2 ст.166 КВК України з цією метою кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_7 виконав інші обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_7 не притягувався, що підтверджується вимогою ВІТ УМВС України в Житомирській області (а.с. 63, 88). Також суд враховує те, що за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, перебуває в скрутному матеріальному становищі, має неофіційне місце роботи, не має батьків, проживає разом з братом, який є інвалідом 2-ї групи.

Отже судом не встановлено достатніх даних для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо засуджений знову притягується до адміністративної відповідальності або продовжує не виконувати покладених на нього судом обов`язків, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України, ст.ст.537, 539, ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.ст.372, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

Подання Житомирського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 17.06.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Корольовський районний суд м. Житомира до Апеляційного суду Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

.