ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/ 13926/15-к (1кп/201/617/2015), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003290, стосовно:

? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, одруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вільногорськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також невстановлена органом досудового слідства особа, у невстановленому слідством місці та час, вступили у попередню змову між собою, спрямовану на вчинення тяжкого умисного злочину, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло. Після чого, співучасники злочину 02 серпня 2015 року близько 03.00 години, прибули до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, побачили квартиру АДРЕСА_4 на другому поверсі, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , яку співучасники визначили, як об`єкт свого злочинного посягання, та, усвідомлюючи, шо своїми діями вони вчиняють умисний злочин, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, реалізовуючи свій корисливий, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло, пошкодили замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 за допомогою металевих фомок, та проникли у квартиру АДРЕСА_5 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, яке зберігалось у житловій квартирі, співучасники злочину помітили в спальній кімнаті, в дерев`яній коробці для прикрас, що знаходилася в шафі на третій поличці зверху, хрестик із золота 585 проби з камінцями білого кольору, вартістю 6 510,00 грн., жіночу каблучку із золота 585 проби із камінцями білого кольору, вартістю 3 381,00 грн., жіночу каблучка із золота 585 проби із перлиною білого кольору, вартістю 2 844,45 грн., пару жіночих сережок із золота 585 проби із камінцями білого кольору, вартістю 4 025,70 грн., жіночий ланцюжок із золота 585 проби, вартістю 4 536,00 грн., які визначили у якості об`єкту свого злочинного посягання, та які належали потерпілому ОСОБА_6 . Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 та невстановленою слідством особою, поклав ювелірні прикраси у правий передній карман своїх брюк чорного кольору, після чого, співучасники злочину із викраденим майном покинули житлове приміщення квартири через раніше відкриті ними вхідні двері, таким чином, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток на загальну суму 21 297 гривень 15 копійок.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі та підтвердили фактичні обставини щодо вчиненого ними діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинувачених у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, ролі обвинувачених у його скоєнні, а також особи кожного з обвинувачених:

? ОСОБА_4 , який позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. Обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Призначаючи саме таке покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення та наслідків, встановлених під час судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, що, на думку суду, свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям;

? ОСОБА_5 , який позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. Обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Призначаючи саме таке покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення та наслідків, встановлених під час судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, що, на думку суду, свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодичного з`явлення для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, застосований стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді застави, розмір якої у сумі 24360,00 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень) 00 коп., після набрання вироком законної сили повернути залогодавцю ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодичного з`явлення для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, застосований стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді застави, розмір якої у сумі 24360,00 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень) 00 коп., після набрання вироком законної сили повернути залогодавцю ОСОБА_8 .

Речові докази, які зберігаються у камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 743 від 25 серпня 2015 року), а саме: фрагмент ціліндрового механізму замка повернути потерпілому ОСОБА_6 ; чоловіче спортивне взуття, 1 пара, чорного кольору фірми «Onitsuka Tigra» із вставками світло-зеленого кольору 42 розміру (EUR) повернути ОСОБА_4 ; чоловіче спортивне взуття, 1 пара, синього кольору фірми «NIKE», 44,5 розміру (EUR) повернути ОСОБА_5 ; металеву фомку знищити; мобільний телефон «Nokia 105», imei: НОМЕР_1 , металеву коробку, дві пари будівельних перчаток сірого кольору повернути їх власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1