Головуючий суддя в суді
Справа № 374/474/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

та за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000743 від 14 листопада 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнім вироком Ржищівського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року визнаного винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив і маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, під час іспитового строку, повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин.

Так, він 13.11.2015 близько 12 год. 00 хв., перебуваючи у дитячому навчальному закладі "Сонечко", що за адресою: Київська обл., м. Ржищів, вул. Леніна, 30, вирішив повторно вчинити крадіжку. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , зайшов в кабінет медичної сестри даного приміщення та втілюючи свої злочинні наміри, спрямовані на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, маючи корисливу мету дістав з жіночої сумки ОСОБА_6 гаманець, який цінності для потерпілої не має, в якому знаходилися гроші в сумі 300 грн. та банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_2 від 19.02.2013, рахунок № НОМЕР_3 . з пін кодом, який викрав, поклавши собі в кишеню пальто. Після чого, вийшов з приміщення та направився до банкомату, що розташований в магазині "Асорті", що за адресою: м. Ржищів, вул. Леніна, 23, де близько 12 год. 14 хв. спробував зняти кошти з банківської картки "Ощадбанку", але в проведенні операції було відмовлено в зв`язку з недостатньою кількістю коштів на рахунку.

Забравши з гаманця ОСОБА_6 300 грн., він в приміщені магазину «Асорті» викинув гаманець, в якому також знаходилася банківська картка "Ощадбанку" № НОМЕР_2 від 19.02.2013.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 300 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд витративши на власні потреби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та суду показав, що 13.11.2015 близько 11 год. 30 хв. він йшов з КВІ у бік ринку м. Ржищів. Проходячи повз дитячий садок, він вирішив зайти туди до туалету, оскільки поруч інших громадських місць немає. У приміщенні дитячого садка він побачив відчинені двері до кабінету та побачивши, що там нікого не було, зайшов до кабінету. На вішалці він побачив жіночу сумку, заглянувши туди, виявив там гаманець та викрав його. Гаманець поклав до кишені і вийшов з приміщення. Перевіривши вміст гаманця, він виявив приблизно 300 грн., які поклав в кишеню. Також у гаманці були банківські картки з пін-кодами, одна з них карта "Ощадбанку", інша - "Укргазбанк". Він вирішив піти до банкомату та зняти гроші з карток, однак на картках грошей не виявив, тоді викинув картки у сміття разом з гаманцем.

Вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, просив суд суворо не карати, не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження. Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого: копію паспорта, серії НОМЕР_4 , виданого Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області у вересні 2002 року, згідно якого ОСОБА_5 є громадянином України; характеристику, видану виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, з якої встановлено, що ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується позитивно; довідку поліклінічного відділення Кагарлицької районної лікарні № 581 від 23 листопада 2015 року, з якої встановлено, що ОСОБА_5 за наркологічною допомогою не звертався і на диспансерному обліку у наркологічному кабінеті не перебуває; довідку поліклінічного відділення Кагарлицької ЦРЛ № 439 від 23 листопада 2015 року, з якої встановлено, що ОСОБА_5 за психіатричною допомогою не звертався і на диспансерному обліку в кабінеті лікаря-психіатра не перебуває; вимогу про судимість № 404 від 25 листопада 2015 року, з якої встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий; копію вироку Ржищівського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року, з якої встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; копію ухвали Апеляційного суду Київської області від 15 грудня 2015 року, з якої встановлено, що вирок Ржищівського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін; заяву потерпілої ОСОБА_6 від 21 грудня 2015 року про відсутність до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру; копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заключення діагностичного центру "Здоров`я столиці" від 7 липня 2014 року, з якого встановлено, що ОСОБА_5 має захворювання: правосторонній підгострий орхиепідідіміт, хронічний конгестивний простатит, спленомегалія, НІV-інфекція, вірусний гепатит С; консультативний висновок № 199, виданий 9 вересня 2015 року КЗ КОР "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДОМ" згідно якої встановлено, що ОСОБА_5 перебував на обліку починаючи з 6 травня 2014 року з рядом тяжких захворювань.

Відповідно до протоколу затримання особи від 16 січня 2016 року, відповідно до розпорядження Ржищівського міського суду Київської області про набрання вироку суду від 30 вересня 2015 року законної сили (вирок набрав законної сили 15 грудня 2015 року), ОСОБА_5 був взятий під варту о 15 год.50 хв. 16 січня 2016 року.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Кваліфікуюча ознака за ч. 2 ст. 185 КК України - викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Отже, виходячи з роз`яснень, що містяться в абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" № 7 від 4 червня 2010 року, дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду вчинення крадіжки у громадянки ОСОБА_6 повністю охоплюються кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, невідбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню.

Відповідно до п. 26 вказаної постанови слід виходити з того, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра на даний час не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті злочину, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецедив злочинів.

На підставі викладеного, суд з огляду на особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, хворіє на тяжкі хвороби, позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи те, що потерпіла не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, однак обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив новий умисний злочин середньої тяжкості та обставини вчиненого злочину вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. З огляду на відсутність вагомих підстав, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та особу обвинуваченого, вчинення нового злочину, підстав для застосування щодо нього ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. 71 КК України, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю вироків, вважає за необхідне частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуте ним покарання за вироком Ржищівського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року, при цьому, суд враховує, що невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371, 373 -376 КПК України; суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ржищівського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_5 обрати тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання та взяття під варту при приведенні вироку Ржищівського міського суду Київської області від 30 вересня 2015 року у виконання, а саме: з 16 січня 2016 року.
Речові докази по справі:

- ДВД диск з записом камер відеоспостереження (зовнішньої та внутрішньої) магазину "Асорті", - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Письмові документи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Ржищівський міський суд Київської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: