АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3820/15-к Номер провадження 11-кп/786/760/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія-ухвала УДО
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 7 вересня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.

До вказаного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення. У якій він вказує, що відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Мав стягнення, останнє із яких йому оголошено 25.02.2015 року. Після цього він змінив свою поведінку, став дотримуватись розпорядку дня установи та правил поведінки засуджених і протягом останніх шести місяців до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Завдяки підтримці родичів має можливість після звільнення працевлаштуватись та вести звичайний спосіб життя.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого суд своє рішення мотивував тим, що останній не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_8 .

Зазначає, що суд не врахував те, що ОСОБА_8 засуджений за скоєння хоча і тяжкого злочину але необережного, відшкодував завдану шкоду, йому гарантоване працевлаштування та тимчасове проживання в Україні до завершення визначеного судом строку покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, прокурора який вважає ухвалу суду законною, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

У п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання характеризується незадовільно, допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має, по відношенню до працівників адміністрації установи веде себе не тактовно, виконує їх законні вимоги тільки під наглядом.

Доводи в апеляції захисника про можливість звільнення особи з місць позбавлення волі лише з підстав наведених у апеляції на думку колегії суддів є недостатньою умовою, оскільки особа не довела в умовах ізоляції свого наміру стати на шлях виправлення.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення протягом усього строку відбування покарання, а не за останній час.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлена ухвала є справедливою та ґрунтується на законі, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 у інтересах засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 у інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 7 вересня 2015 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4