Справа № 373/2790/14-к
Провадження № 1-кп/355/86/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення обвинувального акту та продовження строку тримання під вартою

04 вересня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складу головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, затверджений заступником прокурора та підписаний старшим прокурором Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 23 липня 2014 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2014 року та 16.04.2015 року до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт, затверджений заступником прокурора та підписаний старшим прокурором Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 23 липня 2014 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 185 КК України.

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.05.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 185, 70 КК України до дванадцяти років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 08.07.2015 року вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.05.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд в цей же суд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суддів.

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 27.07.2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 185 КК України направлено для розгляду до Баришівського районного суду Київської області.

21.08.2015 року судом винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 на 04 вересня 2015 року на 12 годину в залі судових засідань.

Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду, оскільки поданий до суду обвинувальний акт не відповідає вимога ст. 291 КПК України.

Так, згідно ч.2 ст.291 КПК обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складання та затвердження.

Із зазначених дев`яти пунктів, не виконано ряд вимог, а саме обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, оскільки в ньому не вказані мотиви скоєного злочину. Обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України прокурором не висунуто. В даному обвинувальному акті зазначені лише обставини, які встановлені органами досудового розслідування, але не зазначені мотиви скоєного злочину.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає його невідповідність вимогам закону щодо оформлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків у встановлений судом строк, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 днів.

У зв`язку зі спливом 09.09.2015 року строку з дня продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п. п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження по заявленому клопотанню прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк більше семи років, те, що ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважає, що воно підлягає до задоволення. Суду надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 залишаючись на волі, може скоювати нові злочини, ухилятись від слідства та суду, зможе чинити тиск на потерпілу. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 інших більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196,197, 291314-316, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт, затверджений заступником прокурора та підписаний старшим прокурором Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 23 липня 2014 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 185 КК України повернути до Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області.

Клопотання прокурора Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою задоволити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зноб-Новгородське Середньо-Будського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, зареєстрованого АДРЕСА_1 , під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України до 24 години 02 листопада 2015 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом семи діб з дня її проголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий Баришівського районного суду ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3