Справа № 380/988/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1044/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 22.09.2015

УХВАЛА
іменем України
22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булаї Погребищенського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 850 грн. штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 307 грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 10.06.2015 року близько 12-ї години в м. Тетієві Київської області ОСОБА_7 , переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, неподалік ферми ПОПП «Еліта» придбав (нарвав верхівки рослини коноплі), які в подальшому незаконно зберігав при собі в кількості 6,2 г без мети збуту для власного вживання до 14 год. 30 хв. цього ж дня - до моменту вилучення працівниками Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області під час адміністративного затримання.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 2-30/215 від 11.06.2015 року верхівки рослин зеленого кольору з листям, суцвіттям та незрілими плодами, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабіс масою 6.2 г.

Не погоджуючись з вироком суду та не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вважає апелянт, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу тільки у твердій грошовій формі, а не у неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є неправильним застосуванням кримінального закону, що може викликати труднощі при виконанні судового рішення.

До даної апеляційної скарги прокурор надав зміни та доповнення, в яких просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотними порушенням вимог кримінального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Зазначає, що при складанні обвинувального акту не дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_7 , а містить лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та правову кваліфікацію його дій.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження, правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 судом було взято до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, щире каяття, і дійшов до висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе при його засудженні до штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу.

Згідно санкції ч. 1 ст. 309 КК України покарання за цією статтею може бути визначено, у тому числі, у виді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з вироку, суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як це передбачено санкцією статті.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

В даному випадку застосування судом покарання у виді штрафу в твердій грошовій сумі, яка еквівалентна 50 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, не суперечить точному змісту закону, в тому числі і з урахуванням вимог ст. 53 КК України, відповідно до якої штраф є грошовим стягненням, а тому, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційному порядку.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.10.2013 року у справі щодо ОСОБА_8 (справа №5-3937км13) колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_8 було призначено покарання у виді штрафу в твердій грошові формі, яка не є кратною зазначеному в санкції статті, за якою останній був засуджений, неоподатковуваному мінімуму доходів громадян, у зв`язку з чим суд вважав неправильним застосуванням кримінального закону.

Призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. є кратним 50 - ти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

Посилання прокурора в зміненій та доповненій апеляційній скарзі на те, що при складанні обвинувального щодо ОСОБА_7 не дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_7 , колегія суддів вважає надуманими, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах даного провадження та вимогах закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту, складеного старшим слідчим СВ Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області та затверджений старшим прокурором прокуратури Тетіївського району Київської області, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить, зокрема, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання; відсутність шкоди у кримінальному провадженні; розмір витрат на проведення експертизи під час досудового розслідування. Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого та його захисника про отримання копій обвинувального акту.

Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області залишити без задоволення, а вирок Тетіївського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді