пр. № 1-кс/759/1945/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2013 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва Борденюк В.В., при секретарі Трегубенку М.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про повернення тимчасово вилученого майна власнику у межах кримінального провадження № 0000071 від 24.05.2013 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 205 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним клопотанням про повернення власнику тимчасово вилученого майна у ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 7 серпня 2013 року у межах кримінального провадження № 0000071 від 24.05.2013 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 205 КК України.

Зазначене питання вирішується у межах судового засідання за участю скаржника та його представником.

ОСОБА_1 та його представник у межах судового засідання скаргу підтримали.

Слідчий у судове засідання не з'явився, про розгляд скарги повідомлений в установленому законом порядку.

Водночас за змістом надісланого на запит суду листа-відповіді старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві О.Гришина № 3079/9/26-57-09-01 від 13.12.2013 року, на майно, вилучене у ОСОБА_1 в ході обшуку у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 07.08.2013 р. по кримінальному провадженню № 0000071, арешт не накладався.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу і дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Статтею 169 Кримінального процесуального кодексу України визначені особи, які мають повноваження для повернення тимчасово вилученого майна, а також підстави, у зв'язку із якими така процесуальна дія вчиняється.

Так, за змістом даної статті тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відтак слідчим суддею тимчасово вилучене майно із постановленням ухвали може бути повернено у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Водночас заявником не було надано суду доказів того, що прокурором подавалось клопотання про накладення арешту на вказано майно.

При цьому за змістом частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відтак, наведена процесуальна норма покладає обов'язок на орган слідства повернути власникові тимчасово вилучене майно у разі неподання клопотання, або у разі відмови суду у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно.

Стаття 220 КПК України встановлює, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов'язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об'єктивних причин - надсилається їй.

Водночас заявником не було подано суду доказів того, що він звертався до органу слідства із заявою про повернення вилученого у нього майна.

При цьому, у разі відмови слідчого повернути вилучене у власника майно, або у разі неотримання будь-якої відповіді після спливу розумного строку на заяву про повернення майна, особа має право звернутись до суду із скаргою на бездіяльність слідчого у порядку статті 303 КПК України. Так, право на подання зазначеної скарги закріплене у пункті 1 частини 1 статті 303 КПК України.

Наведене свідчить про порушення заявником порядку звернення із заявою про повернення тимчасово вилученого у нього у ході обшуку майна, що є підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.

Керуючись статтями 169, 174, 220, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про повернення тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти даної ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя