пр. № 1-кс/759/1312/15
ун. № 759/5032/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 року м. Київ
У ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 16:10 по 16:20, 13.03.2015, невідома особа, пребуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , таємно заволоділа автомобілем "HONDA CR-V", д.н.з. НОМЕР_1 , кузова, 2008 р.в., чорного кольору, який належить гр. ОСОБА_5 , спричинивши останньому значну матеріальну шкоду.
Під час додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 , останній повідомив свій маршрут руху 13.03.2015, а саме: АДРЕСА_3 , с. П.П.- АДРЕСА_4 АДРЕСА_1 , пр. Л.Курбаса, 19 - АДРЕСА_5 АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч.4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання про тимчасовий доступ до документів оскільки згадані документи мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 159 164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
2. Зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та електронному носії документ, за вказаними вище координатами та періодом часу з наступними відомостями з подальшим їх вилученням:
2.1. Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ), яке перебувало у зоні дії базових станцій (абонент А).
2.2. Адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абонентів А.
2.3. Типи з`єднання абонентів А: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо.
2.4. Дата, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонентам А.
2.5. Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, ІМЕІ), з яким відбувався сеанс зв`язку абонентів А (абоненти Б).
Ухвала слідчого судді діє один місяць до 01 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1