У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2016 р. м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород матеріали справи за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.06.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000287 від 27.02.2015 р.,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.06.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000287 від 27.02.2015 р.

Скаргу мотивує тим, що 04.12.2015 р. вона отримала рекомендованим листом постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УВМС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні її, ОСОБА_5 , потерпілою у кримінальному провадженні № 0000287 від 27.02.2015 р. за ч. 1 ст. 197-1 КК України, що було відкрите за її повідомленням про злочин. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Слідча у постанові не обґрунтувала відмову у визнані її потерпілою, при цьому не досліджувала факт наявності чи відсутності акту постійного користування на землі міста Чоп у територіальної громади міста, частиною якої вона являється. Копія такого акту у матеріалах справи відсутня, але вона стверджую, що такий акт існує і вона бачила його. Слідча не провела жодних слідчих дій для встановлення чи дійсно було завдано шкоду громаді міста Чоп, а відтак і їй, як члену громади, захопленням двох земельних ділянок та земель загального користування (тротуарів та зелених зон) по вулицях Вербова та Миру, чи дійсно кошти отримані від незаконної діяльності директора ринку поступали до бюджету міста, а відтак на потреби громади. Стверджує, що кошти від незаконної оренди земель запасу міста направлялися на утримання незаконного штату підприємства. Відтак, шкода нанесена бюджету міста Чоп негативно вплинула на її права як мешканця міста Чоп. Слідча не взяла до уваги, що начальник сільгоспінспекції ОСОБА_6 стверджує у своєму листі від 14.04.2015 р. № 04/с-1 та листі заступника начальника ОСОБА_7 від 13.05.2015 р. № 04/с-59, що фактичне використання земельних ділянок за адресою вул. Вербова, 1-а, та вул. Вербова, 1-б, відбувалося підприємством «Чоппроект» як самозахоплення та для комерційної діяльності вказаного підприємства. Слідча ОСОБА_4 помилково прийшла до висновку, що вона не може бути потерпілою від того, що протягом декількох років директор МКП « Чоппроект» ОСОБА_8 захопила майно, що належить громаді міста Чоп, а відтак і їй, як члену громади, що їй не нанесено жодних збитків та не заподіяно шкоди, але з незрозумілих причин не долучила свою постанову до матеріалів вказаного кримінального провадження. В матеріалах п`яти томів вказаного кримінального провадження постанови про відмову у визнанні її потерпілою в наявності не було. Відтак постає питання про підробку процесуальних документів по справі слідчим ОСОБА_4 . Незаконною є постанова від 10.06.2015 р. винесена слідчим ОСОБА_4 вже після винесення нею постанови від 27.05.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0000287 від 27.02.2015 р. за ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Під час судового розгляду скаржник ОСОБА_5 підтримала скаргу з викладених у ній обставин, просила її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, особою якій відмовлено у визнанні потерпілою.
В судовому засіданні встановлено, що 15.05.2015 р. до СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 про визнання її потерпілою у кримінальних провадженнях № 0000287 від 27.02.2015 р. за ст. 197-1 ч. 1 КК України та № 0000539 від 24.04.2014 за ст. 356 КК України.
10.06.2015 р. слідчий СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою.
Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на положення КПК України слід дійти висновку про те, що органом досудового розслідування повинно бути вирішено питання щодо участі заявника у кримінальному провадженні після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки на це вказує ч. 5 ст.55 КПК України.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Встановлено, що 27.05.2015 р. слідчим ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000287 від 27.02.2015 р., яку в подальшому скасовано ухвалою апеляційного суду Закарпатської області, що підтвердили в судовому засіданні скаржник та прокурор. При цьому оскаржувану постанову слідчим було винесено 10.06.2015 р.

Як вбачається із письмової заяви ОСОБА_5 від 12.05.2015 р. про визнання її потерпілою, нею було повідомлено, що ОСОБА_9 самовільно захопила та використовувала протягом 2013 року для отримання матеріальної вигоди дві земельні ділянки, які належить громаді міста та їй, як члену громади міста Чоп. Крім того, вона, всупереч законодавству надає в оренду місця загального користування, а саме тротуари на АДРЕСА_1 , що також є власністю громади. По її, ОСОБА_5 , заяві було відкрито кримінальні провадження № 0000287 від 27.02.2015 р. за ст. 197-1 ч. 1 КК України та № 0000539 від 24.04.2014 за ст. 356 КК України.
Відповідно до приписів ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Всупереч вимог ст. 9 КПК України слідчий ОСОБА_4 всебічно, повно і неупереджено не дослідила обставин кримінального провадження та не перевірила факти, викладені у заяві ОСОБА_5 .
З постанови слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області від 10.06.2015 р. вбачається, що слідчий відмовив у визнанні заявника ОСОБА_5 потерпілим з огляду на те, що ОСОБА_8 обіймаючи посаду директора комунального підприємства, засновником якого є територіальна громада в особі Чопської міської ради, своїми діями не спричинила та не могла спричинити шкоду власнику земельної ділянки, а саме територіальній громаді м. Чоп в особі Чопської міської ради. Слідчий виходив при цьому із того, що потерпілим від злочинів, передбачених ч. 1 ст. 197-1 КК України є законний володілець або власник зайнятої ділянки.

Слідчий суддя не бере до уваги викладені в оскаржуваній постанові мотиви вказаного обґрунтування, так як факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду, а на момент визнання особи потерпілим слід виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.
Диспозиція ч. 1 ст. 197-1 КК України визначає, що суспільно-небезпечним діянням є самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
З огляду на зазначене слідчий передчасно прийшла до висновку про відсутність підстав для визнання особи потерпілим, не з`ясувала обставини за яких заявник звернувся до слідчого та не мотивувала своє рішення у відповідності до ст. 110 КПК України.
За викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є підставною і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.06.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000287 від 27.02.2015 р. задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.06.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000287 від 27.02.2015 р. скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1