АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 5-247/12/10 Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/790/276/15 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: скасування звільн.від покарання
з випробуванням
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Коллегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніно Федорівського району Кустанайської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 01.06.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 396 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та іспитовим строком 1 рік,

Скасовано звільнення від покарання з випробуванням і направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року на 1 рік з подальшим оголошенням у розшук. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено: «З урахуванням особистості засудженого, направити його в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі згідно ст. 57 п. 2 КВК, ст. 166 КВК і ст. 78 ч. 2 КК України, а саме взяти під варту в Харківському слідчому ізоляторі, для визначення місця відбування покарання».

В своїй апеляції адвокат ОСОБА_6 просить скасувати постанову та направити справу на новий судовий розгляд, а засудженого звільнити з-під варти, посилаючись на порушення норм КПК України при ухваленні цього судового рішення.

Вислухавши думки прокурора і адвоката, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року за ч. 1 ст. 396 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покладено обов?язки: на виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця прожмивання, роботи, періодично являтися для реєстрацій до органів кримінально-виконавчої системи.

Обгрунтовуючи своє рішення, у постанові від 18 грудня 2012 року суд послався на вимоги ст.ст.408 та 408-2 КПК України.

Разом з тим, ст.408 КПК України передбачає зміну вироку або ухвали суду судом апеляційної інстанції, а ст.408-2 у КПК України взагалі немає.

Якщо справу було розглянуто за КПК України 1960 року, суд, з урахуванням того, що на момент ухвалення рішення вже діяв новий КПК України, мав послатися на те, що застосовує норми КПК України 1960 року.

Подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком суду було розглянуто за відсутності засудженого з посиланням на те, що він зник з місця проживання.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, що засуджений дав підписку про явку до конкретного органу виконання покарання, що він викликався до кримінально-виконавчої інспекції, а також щодо того, що він був якимось чином повідомлений про наявність в суді подання про скасування звільнення від покарання та про час та місце розгляду подання судом.

Як кримінально-виконавча інспекція так і суд не вчинили жодної дії щодо забезпечення права засудженого на захист.

З моменту скоєння ОСОБА_7 злочину було видано кілька законів про амністію, під дію кожного з яких він формально підпадає, оскільки є засудженим за злочин середньої тяжкості, має неповнолітню дитину. Але у справі відсутні будь-які дані щодо того, що йому була надана можливість заявити судові відповідне клопотання.

Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України у пп.14 та 15 своєї Постанови № 11 від 21.12.90 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов?язаних з виконанням вироків», при розгляді поданння про скасування звільнення від покарання в порядку ст. 408-2 КПК України, про день і місце розгляду справи, крім інших осіб, суд має повідомити засудженого, захисника (якщо про це заявив клопотання засуджений), і при цьому засуджений має і користується процесуальними правами, передбаченими ст. 263 КПК України.

Згідно протоколу судового засідання судом було встановлено особу ОСОБА_7 ,але останній до суду не явився. Є незрозумілим, яким чином було встановлено особу громадянина, який не явився. Питання про можливість розгляду подання за відсутності ОСОБА_7 суд перед іншими учасниками судового розгляду не ставив і у визначеному КПК України 1960 року порядку не вирішував, а тому не мав підстав для розгляду справи за відсутності засудженого.

Відповідно до вимог ч. 6. ст. 166 КВК України особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв?язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством.

Тому суду першої інстанції ніщо не заважало оголосити розшук засудженого, дозволити його затримання й доставку до суду, а вже після цього розглянути подання, забезпечивши реалізацію прав засудженого.

Апеляційному суду захистом було надано характеристики з місця проживання та місця роботи засудженого, згідно яких він постійно мешкає по АДРЕСА_2 , з 2008 року по момент затримання постійно працював водієм ПП «Ярмак».

А тому висновок суду щодо того, що засуджений порушив умови звільнення від покарання з випробуванням і зник з місця проживання, є передчасними і не ґрунтуються на матеріалах справи.

З урахуванням викладеного оскаржувана постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого суд має врахувати викладене, і ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки засуджений з 21 квітня 2015 року перебуває під вартою на підставі незаконної постанови, що підлягає скасуванню, засуджений має бути звільнений з-під варти негайно.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 367 та 377 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Київського районного суду міста Харкова від 18 грудня 2012 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд в той самий суд в іншому складі.

Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти звільнити негайно.

Головуючий
Судді