печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить скасувати постанову заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 30.09.2014 про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 364 та ч.2 ст. 365 КК України. Потерпілий вважає постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. В обгрунтування чергового закриття провадження вказано, що в ході досудового розслідування не здобуто об`єктивних даних, які б підтверджували про наявність у діях ОСОБА_5 складів злочину, передбачених ч.3 ст. 364 та ч.2 ст. 365 КК України і внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілому не нанесено істотної шкоди.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2013 року закрито адміністративне провадження відносно потерпілого . У ході розгляду даної справи давали пояснення і підлеглі ОСОБА_5 на підтвердження слів останнього. Але, вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_5 безпідставно затримав ОСОБА_3 та застосував до нього спеціальні засоби-наручники, що пояснення ОСОБА_5 про те, що затримав потерпілого , одягнувши наручники, і доставив у відділення з метою встановити особу не відповідає дійсності так як він знав заявник раніше і його особа була йому добре відома.

Незважаючи на те, що вказаним рішенням суду фактично встановлено, що пояснення ОСОБА_5 та його підлеглих є недостовірними і відповідно до них слід відноситись критично, слідчий прийняв рішення про відсутність у діях ОСОБА_5 складів вказаних вище злочинів тільки на підставі його показів та показів його підлеглих.

У той же час, про те, що мені нанесено працівником міліції ОСОБА_5 удар рукою в обличчя підтвердили очевидці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прямо показали, що бачили як ОСОБА_5 наніс заявнику удар рукою в обличчя, а також ОСОБА_8 , який показав, що дійсно після події заявник скаржився йому, що ОСОБА_9 вдарив його по обличчю. Вказані особи допитані як свідки, але їх покази до уваги не беруться і належна правова оцінка їм не надається.

Незважаючи на те, що слідчим суддею вже двічі скасовувались постанови ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, як незаконні та необгрунтовані, він у повному обсязі так і не встановив обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню. Так, слідчим не перевірено доводи заявника та не надано відповідної правової оцінки, що основною причиною незаконних дій були намагання змусити заявника плати йому кожного дня, коли заявник здійснював підприємницьку діяльність біля аеропорту «Бориспіль», 100 гривень і що вказану суму він вимагав і в інших перевізників, частина яких йому на його вимогу плати гроші. Слідчим у повному обсязі не досліджено також , скільки всього ОСОБА_5 встановлював особу заявника , запрошуючи у відділення і таким чином перешкоджав заявнику здійснювати підприємницьку діяльність і тим самим змусити його платити йому «дань». Вказані обставини не перевірені і щодо інших перевізників.

Нанесення заявнику удару в обличчя, незаконне затримання і застосування при цьому наручників, що є фактично незаконним обмеженням волі, незаконне вимагання у заявника та інших перевізників грошей, безпідставні перевірки особи заявника з метою перешкоджання йому у здійсненні підприємницької діяльності, вважає не дає підстави для висновку про не нанесення заявнику істотної шкоди та про відсутність у діях ОСОБА_5 складу злочину. Крім того, незаконне затримання заявника та застосування до нього наручників,вважає не являється дисциплінарним проступком.

За названих обставин досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не може вважатись повним та об`єктивним під час якого встановлено , досліджено та дано правову оцінку всім обставинам, які підлягають встановленню та доказуванню, відповідно до вимог КПК України, а рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим.

Копію постанови про закриття кримінального провадження заявник отримав 25.10. 2014 року.

Під час судового розгляду заявник -потерпілий ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу, з наведених у ній обставин, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Заступник начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юрист 2 класу ОСОБА_4 надавши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000007, вважав винесену ним постанову законною, та такою що відповідає встановленим фактичним обставинам, якім надана відповідна правова оцінка.

Вислухавши заявника - потерпілого ОСОБА_3 , зЗаступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження №0000007, слід зазначити наступне.

Заступник начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юрист 2 класу ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000007, 30 вересня 2014 року виніс постанову якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 17 січня 2013 року, закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях начальника сектору громадської безпеки ЛВ в а/п «Бориспіль» ГУМВС України в Київській області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України.

Такий висновок грунтується на наступному. 17.01.2013 до прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в Київській області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії начальника сектора громадської безпеки ЛВ в а/п "Бориспіль" ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , який зі слів ОСОБА_3 01.08.2012, поблизу терміналу «В» аеропорту Бориспіль, під час перевірки документів у ОСОБА_3 та встановлення його особи, наніс йому удар правою рукою в обличчя. Окрім того, ОСОБА_3 в своїй скарзі зазначив, що ОСОБА_5 16.01.2013 знову вимагав в нього паспорт для встановлення особи, та після відмови ОСОБА_3 надати документи, останній був доставлений до ЛВ в а/п "Бориспіль" ГУ МВС України в Київській області, де на нього незаконно складено адміністративний протокол.

За вказаною скаргою прокуратурою з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в Київській області внесені відомості до Сдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 17.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. З ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування 25.05.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим управлінням прокуратури Київської області за №0000211 внесено відомості за фактом перевищення влади 16.01.2013 начальником сектору громадської безпеки ЛВ в а/п «Бориспіль» ГУ МВС України в Київській області, яке супроводжувалось застосуванням спеціальних засобів до ОСОБА_3 , за відсутності ознак катування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

03.06.2014 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за №0000007.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні допитано як потерпілого ОСОБА_3 який показав, що працює приватним перевізником в аеропорту «Бориспіль» приблизно протягом 2 років. В нього є ліцензія Міністерства транспорту та зв`язку № 616617 серія АВ від 20.03.2012 щодо надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом (внутрішні перевезення пасажирів на таксі), ліцензійна картка з зазначенням транспортного засобу на якому він здійснює перевезення. Строк зазначених документів необмежений. За надання зазначених послуг він сплачує єдиний податок.

16.01.2013, він перебував у терміналі «D» аеропорту «Бориспіль», поблизу залу прильоту, в очікуванні пасажирів з метою запропонування їм послуг перевезення. Приблизно о 12 годині 20 хвилин, до нього підійшов у формі капітан міліції ОСОБА_5 , який займає посаду начальника сектору громадської безпеки лінійного відділу в аеропорту «Бориспіль» і почав в нього вимагати паспорт, з метою перевірки документів, на що ОСОБА_3 відповів, що в нього паспорту при собі не має, після чого ОСОБА_5 наказав йому пройти з ним у відділення міліції для встановлення його особи. Разом з ОСОБА_5 був хлопець, якому на вигляд років 30, звати ОСОБА_10 . ОСОБА_3 відмовився це зробити так як, зазначені події між ним та ОСОБА_5 відбувалися вже не перший раз, аналогічний випадок був 01.08.2012, тому він добре запам`ятав ОСОБА_5 як і він його, і встановлювати особу не було потреби. Після того як він не погодився з ним пройти, ОСОБА_5 надів на ОСОБА_3 наручники та покликав двох понятих, прибиральницю та диспетчера «Скай-таксі», ім`я їх він не пам`ятає. При них його затримали та посадили на вулиці в приватне авто, марки ВАЗ 2109, зеленого кольору та відвезли до лінійного відділу аеропорту «Бориспіль». Після цього його завели до кабінету № 6, який знаходиться на першому поверсі, зняли наручники, в цьому кабінеті ще було розбите скло. У подальшому при ньому ОСОБА_5 було написано рапорт на начальника лінійного відділу. Після цього до кабінету зайшов підполковник ОСОБА_11 , який займає посаду заступника начальника зазначеного відділу, при ньому ОСОБА_5 запитав його, чи потрібен ОСОБА_3 адвокат, на що ОСОБА_12 відповів, що йому адвокат не потрібен, а ОСОБА_11 сказав ОСОБА_5 , щоб він йому викликав адвоката. Після цього ОСОБА_11 пішов, до кабінету прийшов працівник патрульно-постової служби, прізвище його Мостовий, майор міліції, і він почав складати протокол по ст. 185 КУпАП «злісна непокора». По закінченні складання протоколу приїхав адвокат, який ОСОБА_3 надав поради записати в протоколі свої заперечення які він має, що він і зробив. Після чого його вивели з лінійного відділу, відвезли до його машини, де зняли на відео його машину, копію паспорта та ідентифікаційний код, після чого відпустили, протримали його в приміщенні зазначеного лінійного відділу приблизно близько 2 години.

У подальшому зазначений протокол про вчинення нібито ним правопорушення було направлено до Бориспільського суду для розгляду.

Крім того, ОСОБА_3 додав, що аналогічні протиправні дії з боку ОСОБА_5 мали місце і раніше. Так, 01.08.2012 він знаходився на своєму автомобілі марки «КІА» на стоянці терміналу «В» аеропорту Бориспіль, приблизно о 16 годині 00 хвилин, до нього підійшов ОСОБА_5 і попросив пред`явити паспорт, він дістав паспорт та надав його ОСОБА_5 , після чого він подивився паспорт та наказав ОСОБА_3 вийти з автомобіля, та вдарив його по обличчю правою рукою. ОСОБА_3 вийшов з машини, в цей час пасажири, сімейна пара, яка знаходилась на задньому сидінні, враховуючи ситуацію, також вийшли та відмовились їхати, ОСОБА_3 попросив їх бути свідками, однак вони злякались та відмовились.

Після цього ОСОБА_9 наказав йому пройти з ним до лінійного відділу аеропорту «Бориспіль» для перевірки його особи по «Армору», перевіривши його у відділі по якійсь базі його відпустили. Крім того, зі слів ОСОБА_3 свідками події, яка сталася 01.08.2012 були ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які були неподалік його автомобіля та все добре бачили, як ОСОБА_5 його вдарив.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_12 він знає вже на протязі 20-25 років, це його товариш і вони разом вчились у школі, і він ( ОСОБА_6 ) дійсно бачив події в аеропорту Бориспіль 01.08.2012 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про які вказує ОСОБА_3 , бачив як ОСОБА_5 наніс ОСОБА_3 удар ладонею по обличчю, при цьому зазначив, що приблизно о 16 год. 00 хв. він знаходився біля входу до терміналу «В» аеропорту Бориспіль, у цей час він побачив, що з терміналу «В» виходить ОСОБА_12 , який також займається перевезеннями пасажирів, разом з ним йшли два пасажири, чоловік та жінка, з валізами. Вони прямували до машини «КИА» коричневого кольору, яка належить ОСОБА_3 , яка знаходилась на платній парковці терміналу «В», у цей час він побачив як за ними йде ОСОБА_5 , працівник ЛВ в а/п Бориспіль, у цивільній формі. Так, ОСОБА_6 вирішив подивитись навіщо за ОСОБА_3 йде ОСОБА_5 , наздогнавши ОСОБА_3 , ОСОБА_5 звернувся до нього з вимогою щоб той пред`явив паспорт. ОСОБА_6 це чув так я знаходився приблизно на відстані 20 метрів від авто ОСОБА_3 .. ОСОБА_12 пред`явив паспорт, на що ОСОБА_5 сказав пред`явити йому ліцензійні документи, вони почали розмовляти дуже голосно, після чого ОСОБА_5 правою руку вдарив ладонею ОСОБА_3 , по обличчю, який сидів за кермом. ОСОБА_3 вийшов з машини, та проав у нього запитувати за що він його вдарив, у цей час пасажири, які сиділи в авто ОСОБА_3 вийшли з машини, забрали речі та відмовились їхати через цю ситуацію. Після цього ОСОБА_9 викликав когось, та до машини підійшли працівники міліції, і всі вони разом з ОСОБА_12 пройшли до відділку.

Однак, під час проведення одночасного допиту між свідком ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 змінив свої покази, не зміг точно вказати з якого саме місця він спостерігав за вказаною подією між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , змінив покази в частині того, що ОСОБА_5 був одягнутий в формений одяг працівника міліції, а також щодо обставин за яких він побачив вказану ситуацію, а саме показав, що він не слідкував як ОСОБА_5 йшов за ОСОБА_3 , а його увагу звернув на ці події ОСОБА_7 , який також був поруч з машиною ОСОБА_3 та все бачив, та вказані події почав описувати зовсім з іншої стадії.

Крім того, допитаний як свідок ОСОБА_7 , також під час одночасного допиту між ним та ОСОБА_5 змінив свої покази щодо обставин вказаної події, та показав, що бачив як ОСОБА_5 наніс ОСОБА_3 удар ладонею, однак про що вони розмовляли та сперечалися, фізично він не міг чути, в цей самий час з ним дійсно перебував поруч ОСОБА_6 . Також ОСОБА_7 підтвердив, що з ОСОБА_3 знайомий вже тривалий час, ще задовго до вказаної події, він, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 займаються приватними перевезеннями пасажирів в аеропорту Бориспіль.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, враховуючи всі ці обставини, а саме надання непослідовних показань свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зміни ними своїх показань в ході досудового розслідування щодо обставин нанесення ОСОБА_5 удару ОСОБА_3 , давне товаришування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , орган досудового розслідування критично ставиться щодо достовірності наданих показань свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Під час проведення одночасних допитів між ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усунути суперечності в показаннях виявилось не можливим.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 показав, що він працює на посаді начальника сектору громадської безпеки ЛВ в а/п «Бориспіль» приблизно з листопада 2011 року. В його обов`язки входить контроль своїх підлеглих, аналіз оперативної обстановки на території обслуговування, виявлення, попередження неправомірних дій з боку осіб, подання звітів, проведення заняття з особовим складом та інше, відповідно до його функціональних обов`язків затверджених начальником підрозділу. Він вважає, що до його обов`язків входить перевірка документів у осіб, які займаються перевезеннями пасажирів. Зазначене передбачено ст. 164 КУпАП та ст. 11 п. 2 ЗУ «Про міліцію», постанова КМУ № 167, відповідно до зазначених положень, працівники міліції мають право складати протоколи про виявлені порушення порядку провадження господарської діяльності.

Він підтвердив той факт, що ним здійснюється перевірка провадження господарської діяльності у перевізників, тобто витребування документів у осіб, які підтверджують їх право на надання послуг з перевезення пасажирів. Перевірку здійснює на підставі усних та письмових вказівок та розпоряджень керівництва лінійного відділу як Єськова, так і попередніх керівників, в яких прописано відпрацювання території аеропорту направленого на виявлення нелегальних перевізників, тобто тих які не мають повного пакету дозвільних документів, або порушують правила перевезення.

Також вказівки з приводу здійснення зазначених перевірок йому надає ОСОБА_13 заступник начальника - начальник міліції громадської безпеки, так як він є його безпосереднім керівником, то постійно наголошує про відпрацювання території обслуговування на предмет виявлення нелегальних перевізників.

ОСОБА_5 підтвердив, що він знайомий з ОСОБА_3 , так як 16.01.2013 ним було складено протокол про адміністративне затримання щодо зазначеної особи. ОСОБА_3 було затримано у зв`язку з тим, що даний громадянин відмовився надавати будь-які документи, які засвідчують його особу, відмовлявся назвати своє прізвище, ім`я, по батькові, рік народження, тому встановити особу не було можливості та його місце проживання, крім того він не виконував законних вимог ОСОБА_5 , який запропонував йому пройти до відділку міліції для встановлення його особи, на що останній відмовився та лише назвав своє прізвище, ім`я та по-батькові, знімав їх розмову на мобільний телефон, тикав зазначений телефон йому в обличчя, та не коректно розмовляв, тримав одну з рук в кишені куртки, у зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_5 було прийнято рішення про застосування наручників та доставляння останнього до лінійного відділку для встановлення особи та всіх обставин перебування зазначеного громадянина на території аеропорту. Затримання здійснювалось при понятих, старшому інспекторі сектору громадської безпеки майорі міліції ОСОБА_14 , інспекторі сектору громадської безпеки сержанті міліції ОСОБА_15 , інспекторі патрульної служби, прізвища яких на даний час пригадати не може.

До 16.01.2013 ОСОБА_5 з ОСОБА_3 особисто не був знайомий, але візуально неодноразово бачив його в аеропорту.

На запитання чи перевіряв ОСОБА_5 документи в ОСОБА_3 до 16.01.2013, ОСОБА_5 , показав, що пів року до цього, приблизно в серпні 2012 року, він підійшов до цієї людини та запитав в нього документи для встановлення особи, він був один у форменому одязі, представився, біля машини ОСОБА_3 , в яку сідали пасажири. Чи надав він йому паспорта він не пам`ятає, однак, що це був ОСОБА_12 він не знав, він йому документи так і не надав.

Факт нанесення удару правою рукою ним ОСОБА_3 по голові 01.08.2012 на стоянці аеропорту «Бориспіль» терміналу «В» ОСОБА_5 спростовує, вказує, що зазначених подій не було. Ніяких протиправних дій він не здійснював, лише попросив надати документи. Гроші в ОСОБА_3 за те, що він здійснює перевезення пасажирів в аеропорту Бориспіль він не вимагав.

Крім того, ОСОБА_5 додав, що ОСОБА_12 16.01.2013 у приміщенні терміналу «О» відмовлявся назвати своє ім`я, чинив опір, не погоджувався пройти до відділку для встановлення особи, постійно махав рукою, у зв`язку з цим, він вважав, що він може заподіяти шкоду як йому та іншим працівникам міліції, здійснити втечу під час доставляння, завдати шкоду собі, тому ОСОБА_9 було прийнято рішення застосувати наручники для доставляння ОСОБА_3 у відділок, після чого наручники було з нього знято та складено відповідні протоколи.

ОСОБА_5 було встановлено непокору з боку ОСОБА_12 , яка виразилась у ненаданні документів на вимогу працівника міліції, у зв`язку з цим і було застосовано спецзасоби для доставляння особи у відділок.

Допитаний як свідок ОСОБА_14 показав, що 16.01.2013 перебував на території аеропорту Бориспіль у різних терміналах та контролював стан громадського порядку та роботу нарядів патрульно-постових служб. Приблизно о 12 годині він зв`язався по телефону з ОСОБА_5 та вони домовились поїхати в термінал «Б», для того щоб перевірити стан громадської безпеки.

Приїхавши до терміналу «Б» з ОСОБА_5 на його машині ВАЗ 21099 зеленого кольору, він пішов відразу до приміщення терміналу, а ОСОБА_16 залишився на вході, так як курив.

Після цього, через хвилин 5 він зайшов у приміщення терміналу «Б» та побачив як ОСОБА_5 спілкується з чоловіком, якому приблизно років 50. Він побачив, що їхню розмову цей чоловік записує на свій телефон, після чого вирішив також підійти до них. На той час біля них вже стояли 2 патрульних, 2 сторонні особи, він зрозумів, що вони були в якості понятих. Коли він підійшов до них, розмова йшла між ОСОБА_5 та чоловіком, який все знімав на мобільний телефон. Чорний вимагав в Погорелюка документи щоб встановити особу, ОСОБА_12 відмовлявся надати документи, та казав, що хто вони такі і чому він повинен їм надавати документи. Далі ОСОБА_9 сказав, що якщо він не надасть документи то він буде доставлений у відділок для встановлення особи, ОСОБА_12 відповів, що нікуди не піде, після цього ОСОБА_9 сказав, що на нього будуть надягнуті наручники і він все одно буде доставлений до відділку. Після цього ОСОБА_12 сказав, що якщо надягнуть наручники, то він піде до відділку.

У подальшому в присутності понятих на ОСОБА_12 були надягнуті наручники, було запропоновано йому сісти у ОСОБА_16 авто щоб доїхати у відділок, на що він погодився. По прибуттю у відділок з нього відразу було знято наручники, та у подальшому йому відомо, що на ОСОБА_12 було складено протокол про злісну непокору та протокол про адміністративне затримання.

ОСОБА_16 вважає, що підстави для застосування наручників до ОСОБА_12 були, бо він вів себе неадекватно, дуже голосно розмовляв, не поважно віднісся до працівників міліції, відмовлявся надати документи для встановлення особи, і вів себе дуже нахабно, у зв`язку з чим, з міркувань особистої безпеки та безпеки оточуючих, у Чорного він вважає і виникли підозри з приводу цієї особи. Вважає, що з боку Чорного ніяких протиправних дій до ОСОБА_3 не було.

Допитаний вяк свідок ОСОБА_17 показав, що його підлеглим працівником ОСОБА_5 здійснювалась перевірка у осіб в аеропорту ліцензійних документів на право перевезення пасажирів на підставі ст. 164 КУпАП та ст. 11 п. 2 ЗУ «Про міліцію», постанова КМУ № 167, відповідно до зазначених положень, працівники міліції мають право складати протоколи про виявлені порушення порядку провадження господарської діяльності.

Крім того, на початку 2012 року, на підставі вказівки ГУ МВС України в Київській області № 97 від 16.03.2012 «Про активізацію роботи з попередження та припинення фактів порушення авто перевізниками порядку провадження господарської діяльності» та покращення оперативної обстановки на території обслуговування ЛВ а/п Бориспіль», винесені розпорядження начальника ЛВ, на підставі яких проводились перевірки наявності необхідних документів у зазначених осіб. ОСОБА_5 не обмежується тільки своїми функціональними обов`язками, в даному випадку він також зобов`язаний виконувати законні розпорядження начальника лінійного відділу або його заступника. Так, перевірку зазначених документів ОСОБА_5 здійснював на підставі, зазначених розпоряджень та нормативно-правових документів перелічених ним вище.

Особа на ім`я ОСОБА_3 Фесенку знайома, так як ОСОБА_3 скаржився на дії колишнього начальника ЛВ Мовчанюка приблизно у березні 2012 року. Тоді він пам`ятає як ОСОБА_3 у їхньому відділі опитували працівники внутрішньої безпеки.

З приводу факту нанесення удару правою рукою ОСОБА_5 . Погорелюку по голові 01.08.2012 на стоянці аеропорту Бориспіль» терміналу «В» йому нічого не відомо, тому вважає, що зазначених подій не було, крім того, якщо б зазначений факт мав місце, тоді ОСОБА_3 мав звернувся до лікарні з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень, твердження ОСОБА_3 з цього приводу вважає наговором на працівників міліції. Про те, що ОСОБА_5 вимагав гроші в ОСОБА_3 за те, що він здійснює перевезення пасажирів в аеропорту Бориспіль та забороняв йому працювати на території аеропорту ОСОБА_18 , ОСОБА_19 показав, що йому нічого не відомо.

Допитаний як свідок ОСОБА_15 показав, працює на посаді інспектора сектору громадської безпеки ЛВ в а/п «Бориспіль». 16.01.2013 приблизно о 12 годин 15 хвилин, він перебував в терміналі «Э», у цей час також знаходився і начальник сектору громадського порядку ОСОБА_5 , який підійшов до одного чоловіка, йому не знайомого, віком приблизно 50 років, представився, та попросив надати документи для встановлення особи. В цей час він перебував приблизно`на відстані 5 м від них. Тому розмову він добре чув. На що, як йому вже відомо, що це був ОСОБА_3 , останній відповів, що представлятися не буде, та дістав телефон мобільний і почав все знімати. Після чого ОСОБА_5 ще раз запропонував ОСОБА_12 представитись, той назвав прізвище, ім`я та по батькове. Чорний попросив назвати дату народження для встановлення особи. Після цього ОСОБА_12 відмовився назвати дату народження, сховав одну руку в карман, а іншою почав розмахувати та казав не підходити до нього. На це ОСОБА_9 відповів, що якщо він не назве дату народження, то йому доведеться пройти у відділок міліції для встановлення особи і попросив дістати руку з карману. Однак ОСОБА_12 відмовлявся та відповів, що нікуди з ним не піде, і що піде тільки у наручниках. Після цього

ОСОБА_9 надав вказівку іншому молодшому сержанту ім`я якого він не пам`ятаює залучити 2 понятих. Після цього цей сержант запросив 2 понятих, при яких ОСОБА_20 надів наручники в присутності понятих, його, молодшого сержанта, старшого інспектора ОСОБА_16 та повели до відділку.

ОСОБА_15 вважає, що підстави для застосування наручників в ОСОБА_5 до ОСОБА_3 були, бо ОСОБА_12 вів себе неадекватно, тримав одну руку в кармані і не хотів її діставати, не представився повністю, щоб надало можливість встановити особу, почав дуже голосно розмовляти, відмовлявся самостійно пройти у відділок, відмахувався рукою в бік Чорного, коли той почав до нього підходити, ОСОБА_12 дуже зухвало вів себе, тим самим провокуючи Чорного, тому все це він вважає давало підстави застосувати наручники. З боку Чорного ніяких протиправних дій до ОСОБА_3 не було.

Допитаний як свідок ОСОБА_21 показав, що перебуваючи у лінійному відділі в а/п Бориспіль, 16.01.2013 до нього звернувся ОСОБА_5 з вказівкою про те щоб він склав адміністративний протокол щодо ОСОБА_3 , якого він затримав біля терміналу Д.

Зазначений протокол ним складався в присутності ОСОБА_3 та його захисника, на підставі рапортів Чорного, ОСОБА_16 та двох пояснень свідків самого правопорушення, в яких вбачались в діях ОСОБА_12 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України.

Безпосередньо він свідком тих подій на підставі яких ОСОБА_12 було затримано не був, і покладався при складанні протоколу виключно на ті документи, що йому були надані. Протокол про адміністративне затримання складався особисто ОСОБА_5 .

Допитаний як свідок ОСОБА_8 показав, що також працює перевізником пасажирів на власному авто в аеропорту Бориспіль, з ОСОБА_3 він знайомий, так як він також займається зазначеним видом діяльності. З приводу обставин подій 16.01.2013 на які вказує ОСОБА_3 йому не відомі, а про події 08.01.2012 йому відомо лише зі слів ОСОБА_3 , який розповів йому, що ОСОБА_5 вдарив його по обличчю при перевірці документів.

Відповідно до відеозапису (без звуку) з камер відео спостереження розташованих в зоні «Приліт» терміналу «Б» ДП МА «Бориспіль» за 16.01.2013 в період з 12.00-13.00 витребуваного з ДП «МА Бориспіль» встановлено, факт звернення ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , намагання останнім зняти зазначений факт на телефон та ненадання ніяких документів ОСОБА_5 та у подальшому підтвердження факту застосування наручників в присутності понятих та працівників міліції ОСОБА_5 до ОСОБА_3 .

Згідно листа ДП "МА «Бориспіль» №90-22-447 від 29.05.2014 встановлено, що відеозапис з камер за 01.08.2012, які розташовані в зоні парковки терміналу «В» надати неможливо, оскільки відеоматеріали видалено системою відео архівації під час циклічного запису.

Відповідно до висновку УВБ в Київській області ДВБ МВС України від 07.02.2013 року щодо службової перевірки за результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_3 встановлено, що в діях начальника сектору громадської безпеки JIB в а/п Бориспіль ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_5 ознак злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365 КК України не вбачається.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 внаслідок зазначених подій тілесні ушкодження не завданні, до медичних закладів він для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не звертався.

Об`єктивна сторона перевищення влади та зловживання службовим становищем характеризується обов`язковою ознакою - настанням наслідків, тобто вказані злочини належать до злочинів із матеріальним складом і визнаються закінченими при заподіянні наслідків у вигляді істотної шкоди правам, свободам та інтересам фізичних та юридичних осіб або державним чи громадським інтересам. Відсутність таких наслідків свідчить про можливість вчинення службового проступку та відсутність об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.ст. 364, 365 КК України.

Згідно витягу з «Журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених» за 01.08.2012 до ЛB в а/п Бориспіль ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 не доставлявся.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» №746 - VII від 21.02.2014 кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. З ст. 364 КК України виключено (декриміналізовано).

Крім того, враховуючи, що в ході досудового розслідування кримінального правопорушення щодо застосування ОСОБА_5 спеціальних засобів - наручників до ОСОБА_3 встановлено, що згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2013 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 судом зазначено, що неможна погодитися з тим, що вимоги начальника сектору громадської безпеки JIB в п/п «Бориспіль» ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 щодо ОСОБА_3 були законними, крім того були відсутні законні підстави для здійснення затримання ОСОБА_3 , оскільки це не було пов`язано з припиненням адміністративного правопорушення, органом досудового розслідування було внесено подання про притягнення начальника сектору громадської безпеки ЯВ в а/п «Бориспіль» ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності.

За результатами розгляду вказаного подання, в липні 2013 року наказом №148 начальника JIB в а/п «Бориспіль ГУМВС України в Київській області ОСОБА_22 , ОСОБА_5 притягнуто за вказане правопорушення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, в ході досудового розслідування не здобуто достатніх даних які б підтверджували, що в діяннях начальника сектору громадської безпеки JIB в а/п «Бориспіль» ГУМВС України в Київській області ОСОБА_5 містяться ознаки складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України.

Зібрані в ході досудового розслідування докази та факти, вказують на відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що за результатами проведеного досудового розслідування не здобуто даних про наявність в діяннях начальника сектору громадської безпеки JIB в а/п «Бориспіль» ГУМВС України в Київській області ОСОБА_5 , складу кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. З ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000007 від 17.01.2013, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п2 ч1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

Отже, відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішенні повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що однієї з гарантій забезпечення праві законних інтересів учасників процесу.

Частина 3 ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені працівником правоохоронного органу (в редакції серпень 2012 р.)

Частина 2 ст.365 КК України передбачає відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, якщо воно супроводжувалося насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Постанова слідчого фактично містить покази допитаних осіб, вивчених письмових доказів, проте не містить встановлених слідчим подій , оцінка з урахуванням здобутих доказів та їх відповідна кваліфікація.

Зокрема, щодо події 01 серпня 2012 року слідчим зазначено про те, що кримінальне правопорушення, передбачеге ч3 ст.364 КК України декриміналізовано ( що виключає кримінальну відповідальність) , при цьому зміст постанови свідчить про те, що слідчий вважає, що вдіях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення за ч 3 ст.364 КК України ( в редакції чинній на 01 серпня 2012 року) відсутній.

Крім того, із протоколів допиту видно, що під час одночасного допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з ОСОБА_5 свідки підтвердили свої покази щодо події в серпні 2012 року з нанесенням удару ОСОБА_23 , однак не змогли пригадати чи в цівільному чи у форменному одязі був ОСОБА_9 в момент події. Тому слід критично віднестись до твердження слідчого про те, що покази вказаних свідків є сумнівними , а також те що в них містяться супеерчності.

Слідчим не викладено обстави події 16 січня 2013 року , та обставин за яких прийнято рішення про відсутність у діях Чорного складу кримінального правопорушення за ч2ст. 365 КК України, окрім зазначення проте, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 внаслідок події 16 січня 2013 року тілесні ушкодження не завдані, до медичних закладів він не звертався.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Ч2 ст. 365 КК України ( в редакції на час події) передбачала кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, якщо воно супроводжувалося насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Під час винесення постанови про закриття кримінального провадження фактично проігноровані висновки викладені у постанові судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2013 року про те, що фактично були відсутні законні підстави для здійснення затримання ОСОБА_3 , та вимога працівника првоохоронного органу ОСОБА_5 була незаконною, з огляду на те, що ОСОБА_3 здійснував свою діяльніст у встановленому законом порядку, та підстав для проведення перевірки його документів (особи) не було.

Проте взято до уваги наказ начальника лінійного відділу в аеропорту "Бориспіль" №148 винесеного в липні 2013 року про оголошення зауваження ОСОБА_5 за невірну кваліфікацію дій, як адміністративного правопорушення, що призвело до закриття кримінального провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_3 .

Вказаний наказ не може бути взятий до уваги, оскільки він суперечить висновкам викладеним у постанові Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2013 року , якою встановлено не невірність кваліфікації дій ОСОБА_3 , а незаконність вимоги працівника првоохоронного органу ОСОБА_5 .

В даному випадку оцінюючи подію 16 січня 2013 року слідчим не встановлено, чи була законною вимога працівника міліції відносно ОСОБА_3 , які були підстави для звернення до вказаної особи чи відповідали вони дійсним обставинам, з урахуванням викладених у постанові суду обставин.

На істотні суперечності з приводу відсутності в діях ОСОБА_5 діянні, передбаченого ст.365 КК України зверталась увага слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року, проте були залишені поза увагою слідчого.

Отже під час досудового розслідування необхідно встановити обставини події, які грунтуються на здобутих доказах, надати їм оцінку та відповідну правову кваліфікацію, після чого прийняти остаточне рішення.

На підставі вкладеного та керуючись ст.ст. 2,110,284, 303-307,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скасувати постанову заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 30.09.2014 про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.З ст. 364 та ч.2 ст. 365 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000007 від 17.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.З ст. 364 та ч.2 ст. 365 КК України, повернути органу досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1