АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0003908 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 23.05.2006 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.1

ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- 06.06.2008 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 08.11.2011 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ст. 395 КК України на 4 місяці арешту;

- 27.02.2012 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнився 03.07.2014 на підставі закону про амністію,

по обвинуваченню за ч.2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

______________________

Справа № 11-кп/796/1416/2015
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 .
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, 03 квітня 2015 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в тролейбусі маршруту № 18 та рухаючись від зупинки «Майдан Незалежності» в напрямку зупинки «Богговутівська» у м. Києві, діючи умисно, повторно, таємно викрав з кишені потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон «Самсунг Гелаксі», з флеш-картою, сім-картою та грошима на рахунку, спричинивши своїми діями шкоду на загальну суму 1319 грн., після чого вийшов з тролейбусу, маючи можливість вільно розпорядитись викраденим, однак у цей час був затриманий працівниками міліції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання в бік пом`якшення.

Вважає, що суд безпідставно не врахував такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття та сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_5 добровільно повідомив працівникам міліції, що має при собі чужий телефон та дав оглянути його речі, що свідчить про те, що він усвідомив протиправність своєї поведінки.

Також вказує на те, що суд не врахував стан здоров`я обвинуваченого та не прийняв до уваги його характеристику за місцем проживання і те, що він допомагає у сімейному бізнесі матері та бабусі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджені у суді в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому апеляційним судом у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною.

Покарання ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Зокрема, при призначенні ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, особу винного, який на спеціальних обліках не перебуває, раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо малолітньої особи, і на цих підставах призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з яким колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не врахував такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття та сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки погоджується з висновком суду, що ОСОБА_5 добровільно повідомив працівникам міліції, що має при собі чужий телефон, оскільки був одразу затриманий працівниками правоохоронних органів.

Доводи про те, що суд не прийняв до уваги характеристику ОСОБА_5 за місцем проживання і те, що він допомагає у сімейному бізнесі матері та бабусі до уваги колегії суддів не беруться, оскільки не підтверджені документально.

Таким чином, колегія суддів, навіть з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_5 не знаходить підстав для пом`якшення йому покарання.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3