Провадження № 1-кс/344/3705/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджене з старшим прокурором прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликалась на те, що 01.10.2015р. ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 30.09.2015р. і на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України здійснено його обшук, під час якого вилучено: мобільний телефон марки «Nokia 1650» чорного кольору, ІМЕІ - НОМЕР_1 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку ЗТУ ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_3 .

30.09.2015р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Матеріалами клопотання зазначається, що відомості, які містяться в вище наведених речах можуть бути використані, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім цього дані речі могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та можливо зберегли на собі його сліди, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна на думку слідчого є необхідність на накладення арешту на вказані речі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, що в свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, за якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 187 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002511, та про підозру у вчиненні якого 30.09.2015р. повідомлено ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що вилучені 01.10.2015р. під час обшуку ОСОБА_5 речі могли використовуватися ним, як одні із засобів вчинення ним вказаного вище кримінального правопорушення, а також на яких можуть зберігатися відомості щодо його вчинення тобто вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можливо зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. Крім цього, санкція статті КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає також покарання у виді конфіскації майна.

Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено необхідність накладення арешту на вказане вище майно підозрюваного, вважаю, що клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia 1650» чорного кольору, ІМЕІ - НОМЕР_1 та сім-картку оператора мобільного зв`язку ЗТУ ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , що були вилучені у ході проведення 01.10.2015р. особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1