Справа № 504/2270/15-к
Провадження № 1-кп/504/239/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002783 від 29.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, освіта середня (спеціальна), не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , номера обслуги 2 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2014 року ОСОБА_4 було призвано на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (після відмобілізування частини умовне позначення було змінено на ПП В0095). Того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 57 від 10.03.2014 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду стрільця навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проходження військової служби наказом командира військової частини від 16.04.2014 року № 87 ОСОБА_4 призначено на посаду номер обслуги 2 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Являючись військовослужбовцем солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.

У період з 28.08.2014 року по 03.09.2014 року солдат ОСОБА_4 перебував у першій половині щорічної відпустки за місцем свого фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ). 04.09.2014 року солдат ОСОБА_4 повинен був прибути до військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ) та продовжити виконання обов`язків за посадою.

Проте, в порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_4 04.09.2014 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 24.04.2015 року, проводячи час у вказаний період на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він, являючись військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , 04.09.2014 року вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць та ухилявся від проходження військової служби до 24.04.2015 року, проводячи час у вказаний період на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У скоєному ОСОБА_4 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має задовільний стан здоров`я.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд не може погодитися з запропонованою прокурором реальною мірою покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у вигляді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Судові витрати по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 2 (двох) років випробувального терміну ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1