Краснопільський районний суд Сумської області
Справа 1-37/ 2010 рік.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2010 року Краснопільський районний суд Сумської області у складі

головуючого Басової В.І.

при секретарі Авраменко О.Є

з участю прокурора Єфіменко Д.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Краснопілля кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, приватного підприємця, не військовозобовязаного за віком, депутата Краснопільської районної ради, не судимого,

за ст. 366 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 будучи службовою особою - приватним підприємцем, зареєстрованим 26 серпня 1998 року Краснопільською районною державною адміністрацією, наділений адміністративно- господарськими та організаційно-розпорядчими обов'язками, умисно, використовуючи своє службове становище, склав і видав завідомо неправдиві документи: підписав, засвідчив відтиском своєї печатки приватного підприємця і видав випускникам Краснопільського ПТУ повідомлення до посвідчень про направлення їх на роботу з завідомо неправдивими відомостями про їх працевлаштування у нього.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину повністю визнав та пояснив, що він є приватним підприємцем, займається виготовленням бетонної тротуарної плитки, залізобетонних огорож та інших виробів. В процесі здійснення підприємницької діяльності укладає різноманітні господарські угоди, здійснює банківські операції, при необхідності використовує найману працю. Наприкінці червня- початку липня 2008 року до нього звернулись випускники Краснопільського ПТУ, що проходили у нього виробничу практику з проханням підписати, засвідчити відтиском печатки повідомлення до виданих їм в училищі посвідчень про направлення їх на роботу, з інформацією про працевлаштування у нього. Наймані працівники на той час були не потрібні, а підписувати і посвідчувати повідомлення з неправдивою інформацією він не бажав, у звязку з чим і відмовив їм. Потім, з таким же проханням до нього звернулась працівниця Краснопільського ПТУ і повідомила, що оформлення повідомлень - це лише формальність і переконала, що жодних проблем бути не може. Саме з переконанням, що ніяких негативних наслідків бути не може, ним і були особисто підписані та засвідчені відтиском печатки повідомлення до посвідчень про направлення на роботу випускників училища ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в яких містилася неправдива інформація, що вказані особи прийняті до нього на роботу. У вчиненому він щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи, що підсудний підтвердив обставини скоєного злочину, учасниками судового розгляду фактичні обставини справи не оспорюються, вони вірно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та розяснивши їм положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім визнання вини самим підсудним, винність його у скоєнні злочину також підтверджується і матеріалами справи, а саме: протоколами виїмки та огляду документів (а.с.13-25), копіями документів, що підтверджують державну реєстрацію приватного підприємця (а.с.61-63) та іншими матеріалами справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх сукупно, суд вважає, що в судовому засіданні знайшла підтвердження вина підсудного в складанні і видачі службовою особою завідомо неправдивого документу - службове підроблення, а тому діяння ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.366 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, сприяв у розкритті злочину, щире каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків, позитивну характеристику за місцем проживання, тому суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і підсудному можливо не призначати більш суворого покарання з санкції, що передбачена ч.1 ст. 366 КК України ніж штраф, а визначаючи розмір штрафу суд враховує матеріальний стан підсудного і вважає за можливе призначити штраф не в максимальних межах, що передбачені санкцією ч.1 ст.366 КК України, водночас, зважаючи на наявність більше ніж двох пом'якшуючих вину ОСОБА_1 обставин, суд вважає за можливе застосувати до нього норму ч.2 ст.69 КК України та не призначати додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 81 КПК України. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -,

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та призначити покарання - у вигляді штрафу в розмірі 595 грн., з застосуванням ч.2 ст.69 КК України - без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речові докази: повідомлення до посвідчень про направлення на роботу, фототаблиця до протоколу огляду «Журналу реєстрації виданих посвідчень про направлення на роботу» Краснопільського ПТУ (а.с.15, 16, 17, 18, 21-25) залишити при матеріалах справи, «Журнал реєстрації виданих посвідчень про направлення на роботу» Краснопільського ПТУ, який передано на зберігання заступнику директора училища ОСОБА_7 (а.с.26, 27) залишити у розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Краснопліьський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя : В.І.Басова