Номер справи: 164/173/15-к
Провадження по справі:1-о/164/3/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі заяви засудженої ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Маневицького району Волинської області ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000457 від 10 грудня 2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Луків Рожищенського району, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої 26 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на два місяці арешту, покарання не відбула,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
08 жовтня 2015 року засуджена ОСОБА_4 , а 25 листопада 2015 року прокурор прокуратури Маневицького району Волинської області ОСОБА_5 звернулися в суд із заявами про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000457 від 10 грудня 2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 .
Свої вимоги обґрунтували тим, що ОСОБА_4 засуджена вироком Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за сукупністю злочинів частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 26 січня 2015 року у виді двох місяців арешту і, відповідно до ст. 72 КК України, остаточно визначено до відбування 1 рік 8 місяців обмеження волі.
Вироком апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2015 року вирок Луцького міськрайонного суду від 26 січня 2015 року скасовано, призначено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді трьох місяців арешту.
Дана обставина при постановлені вироку Маневицьким районним судом 03 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 не була відома.
Посилаючись на зазначені обставини, просили суд переглянути і скасувати вирок Маневицького районного суду від 03 березня 2015 року у зв`язку із скасуванням вироку Луцького міськрайонного суду від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами і ухвалити новий вирок з урахуванням вироку апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2015 року.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 подані заяви, із підстав викладених в них, підтримали, просять їх задовольнити та ухвалити новий вирок, яким переглянути і скасувати вирок Маневицького районного суду від 03 березня 2015 року у зв`язку із скасуванням вироку Луцького міськрайонного суду від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами і ухвалити новий вирок з урахуванням вироку апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2015 року.
Прокурор рекомендує призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України відповідно один рік та один рік і шість місяців обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України - один рік і шість місяців обмеження волі, а на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням ст. 72 КК України і вироку апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2015 року остаточно один рік дев`ять місяців обмеження волі.
Засуджена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, докази щодо цих обставин, що встановленні вироком, який переглядається за нововиявленими обставинами, визнала повністю свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Зокрема, в тому, що вона 23 жовтня 2014 року, приблизно о 12 й год., в с. Новосілки, Маневицького району, Волинської області повторно з метою заволодіння чужим майном зайшла в будинок ОСОБА_6 , зловживаючи його довірою, під приводом терміново зателефонувати, не маючи намір повертати, заволоділа мобільним телефоном ,,Fly TS 91 (ІМЕІ НОМЕР_1 ) вартістю 200 грн. В подальшому даний телефон вона в м. Луцьк в одному із торгових кіосків на вул. Кравчука обміняла на одну пачку цигарок ,,Bond
В тому, що вона 31 жовтня 2015 року, приблизно о 12 й год., в с. Новосілки, Маневицького району, Волинської області повторно з метою заволодіння чужим майном зайшла в будинок ОСОБА_6 , зловживаючи його довірою, дізнавшись, що останній загубив кредитну банківську картку ,,ПриватБанку № НОМЕР_2 з кредитним лімітом на суму 4 000 гривень, запевнила потерпілого що вона може здійснити блокування його рахунку без наявності кредитної картки, але для цього їй необхідний PIN код картки. Заволодівши ним, ОСОБА_4 в цей же день після 14 ї год., з банкоматів ,,ПриватБанк в смт. Маневичі за два прийоми, використовуючи SIM картку оператора мобільного зв`язку МТС здійснила операцію по зняттю грошових коштів з комісією на загальну суму 4 003,81 гривень, які привласнила.
В тому, що вона 06 грудня 2014 року, приблизно о 16 й год. 30 хв., в с. Новосілки, Маневицького району, Волинської області повторно з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зайшла в його будинок, звідки таємно викрала із спальної кімнати, належні йому, мобільний телефон ,,NOKIA 220 (ІМЕІ НОМЕР_3 ), зарядний пристрій та навушники до даного телефону, чим завдала потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.
Таким чином, суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та кваліфікацію її дій за ч. 2 с. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, що відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та ніким не оспорюється.
Згідно ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановленні в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.
Дослідивши заяви ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 про перегляд вироку Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року за нововиявленими обставинами, заслухавши їх думку в судовому засіданні про перегляд даного вироку і його скасування, проаналізувавши матеріали кримінальної справи № 1 кп/164/20/2015 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України, суд вважає, що заяви учасників процесу підлягають до задоволення, а вирок Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року скасуванню із наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року, ОСОБА_4 засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за сукупністю злочинів частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 26 січня 2015 року у виді двох місяців арешту і, відповідно до ст. 72 КК України, остаточно визначено до відбування 1 рік 8 місяців обмеження волі.
Вироком апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2015 року вирок Луцького міськрайонного суду від 26 січня 2015 року скасовано, призначено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді трьох місяців арешту.
Дана обставина при постановлені вироку Маневицьким районним судом 03 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 не була відома - є нововиявленою обставиною, а тому з цих підстав даний вирок підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 459 КПК України, яка передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якщо скасовано судове рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути.
Таким чином, судом встановлено, що вироком Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року ОСОБА_4 було призначено покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2015 року, який на сьогоднішній день скасований.
Відповідно вимог ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок і ухвалити новий вирок.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вирок Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 підлягає скасуванню. Новий вирок суду належить постановити із врахуванням покарання призначеного ОСОБА_4 вироком апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2015 року, а не покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2015 року.
Враховуючи що обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вона вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки повторно вчинила таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_4 також вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки шляхом зловживання довірою, повторно заволоділа чужим майном.
При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила три кримінальних правопорушення середньої тяжкості.
Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу ОСОБА_4 , а саме: посередню характеристику за місцем проживання, що вона, будучи працездатною, не займається суспільно - корисною працею.
При відсутності обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , до обставин, які його пом`якшують, суд відносить щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.
Виходячи із наведеного, суд вважає за доцільне призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у виді обмеження волі в межах санкції статтей, по яких вона притягуються до кримінальної відповідальності.
Призначення такого покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно ч. 2 ст. 65 КК України буде необхідним й достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як нею самою так і іншими особами.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому:
5) гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям, а в разі не встановлення їх передаються в дохід держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Виходячи із наведеного суд вважає, що речові докази: мобільним телефоном ,,Fly TS 91 (ІМЕІ НОМЕР_1 ) слід повернути власнику ОСОБА_6 , а мобільний телефон ,,NOKIA 220 (ІМЕІ НОМЕР_3 ), зарядний пристрій та навушники до даного телефону ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 459, 466, 467 КПК України суд ,-
З А С У Д И В:
Вирок Маневицького районного суду Волинської області від 03 березня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000457 від 10 грудня 2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України скасувати, ухваливши новий вирок:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік обмеження волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбування 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до даного покарання за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, - одному дню арешту відповідає два дні обмеження волі, тобто 2 (два) місяці обмеження волі, приєднати невідбуте покарання за вироком апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2015 року, остаточно визначити до відбування 1 (один) рік 8 (вісім) місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту постановлення вироку.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін її перебування в слідчому ізоляторі відповідно вимог ст. 72 КК України, термін етапування із Орджонікідзенського виправного центру № 79 Дніпропетровської області до Луцького слідчого ізолятора управління ДПтСУ у Волинській області і в зворотному напрямку.
Речові докази: мобільним телефоном ,,Fly TS 91 (ІМЕІ НОМЕР_1 ) повернути власнику ОСОБА_6 , а мобільний телефон ,,NOKIA 220 (ІМЕІ НОМЕР_3 ), зарядний пристрій та навушники до даного телефону ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженій.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя : ОСОБА_1