Дата документу Справа № 328/1832/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/1832/15-к Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1561/15 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу процесуального прокурора на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогородівка, Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, депутата Таврійської сільської ради ІV скликання, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2003 року народження, працюючого на ПРаТ`Райз- ОСОБА_9 », на посаді начальника зміни насіннєвого заводу, мешканця АДРЕСА_1 раніше мне судимого;

засуджено за ст. 336 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.п. 2,3,4 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно вироку, ОСОБА_8 перебувє у запасі, у військовому званні «старший солдат», згідно з Указом Президента України № 15 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» підлягає призову до Збройних Сил України за мобілізацією.

09 серпня 2014 року ОСОБА_8 пройшов медичний огляд в ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно з протоколом № 86 військово лікарською комісією визнаний придатним до військової служби за групою ІІ Наказу Міністерства оборони України № 402-2008 року.

24 січня 2015 року ОСОБА_8 оповіщено щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на відправку по команді НОМЕР_1 . При оповіщені ОСОБА_8 , який підлягає мобілізації та не має відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правових підстав на відстрочку чи звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, від отримання повістки відмовився, про що складено акт відмови від проставляння підпису в підтвердження ознайомлення з повісткою, а саме відмова ОСОБА_8 зафіксовано на цифровий носій інформації.

28 січня 2015 року, о 08-00 годині ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи права на відстрочку чи звільнення від призову на військову службу за мобілізацією, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не з`явився, про що свідчить акт неявки на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 січня 2015 року.

В апеляційної скарзі процесуальний прокурор, не оспорюючи фактичні обставини події, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та правильність кваліфікації, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 336 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача; пояснення прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення адвоката проти апеляційної скарги, пояснення та останнє слово обвинуваченого ОСОБА_8 , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, також заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження, допитом обвинуваченого ОСОБА_8 , який повністю визнав свою провину в пред`явленому обвинуваченні.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних, робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, вирішуючи питання про покарання ОСОБА_8 , обгрунтовано дійшов висновку про можливість визначення покарання за ст. 336 КК України в межах встановлених санкцією та застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи покарання, суд послався на те, що ОСОБА_8 скоїв злочин, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює у ПРаТ «Райз-Максимко» на посаді начальника зміни насіннєвого заводу, характеризується за місцем проживання та за місцем роботи виключно позитивно, одружений, має на утриманні малолітнього сина 2003 року народження, на диспансерному обліку у лікарів психіатра, нарколога та невропатолога не перебуває, і обгрунотовано дійшов висновку про те, що призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Таким чином, суд при призначенні покарання ОСОБА_8 виконав вимоги ст. ст. 65, 75 КК України.

Колегія суддів не погоджується з доводами прокурора, викладеними в апеляційній скарзі, про те, що обвинуваченому необхідно визначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, оскільки воно за своїм розміром є занадто суворим та не відповідає особі винного та конкретним обставинам провадження.

Суд першої інстанції постановив своє рішення на фактичних обставинах справи, воно відповідає закону, є обґрунтованим та не підлягає скасуванню. Доводи апеляції не спростовують рішення суду і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу процесуального прокурора залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних и кримінальних справ, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий :

Судді: