АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/709/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/289/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.336 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Зборівського району ОСОБА_8 на вирок Зборівського районного суду від 4 червня 2015 року яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, працюючий бетонярем ФОП ОСОБА_9 , раніше не судимий, -

засуджений за ст.336 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік.
Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладені відповідні обов`язки.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з оголошенням четвертої черги часткової мобілізації і призовом на військову службу у Збройні Сили України, пройшов медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого визнаний головою медичної комісії придатним до військової служби.

Будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову у зв`язку з мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 15 квітня 2015 року отримав повістку, згідно з якою був зобов`язаний з`явитися 24 квітня 2015 року до Зборівсько-Козівського ОРВК. Однак, у визначений строк не з`явився і про причини не прибуття не повідомив.

В апеляційній скарзі прокурора прокуратури Зборівського району ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить даний вирок скасувати, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення надто м`якого покарання, і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вказує, що суд при призначенні покарання в достатній мірі не врахував підвищену суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, оскільки у даному випадку мобілізація пов`язується з умовами особливого періоду в державі з загрозою нападу, небезпекою незалежності України.

Стверджує, що звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виховній ролі покарання, може призвести до втрати державою важелів та інструментів, які стримують військовослужбовців від масового ухилення від призову за мобілізацією та створить уяву про вседозволеність, можливість ухилення від військової служби не зазнавши відповідного покарання як у нього самого, так і у інших громадян.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора в судових, який просив апеляційну скаргу задовольнити, вищевказаний вирок скасувати та ухвалити новий, який ОСОБА_7 засудити за ст.336 КК України на 2 роки позбавлення волі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судових дебатах та останньому слові просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вироку суду щодо нього без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено та кваліфікація його дій за ст.336 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України і воно є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Що ж стосується тверджень прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання та невірного застосування ст.75 КК України, то вони є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Зокрема, відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За змістом ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з вироку, суд при призначенні ОСОБА_7 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проживає разом з матір`ю ОСОБА_11 інвалідом III групи та бабою ОСОБА_12 1935 року народження, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, проаналізувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання.

На думку колегії суддів, підставно застосував до обвинуваченого положення ст.75 КК України та звільнив його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Рішення суду першої інстанції належним чином мотивовано, не суперечить вимогам кримінального закону і відповідає меті покарання. Це покарання матиме й превентивне значення як для обвинуваченого, так і для інших осіб.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання та невірного застосування ст.75 КК України є необґрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Зборівського району ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Зборівського районного суду від 4 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2