Справа № 163/32/16-к
Провадження № 1-кп/163/14/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000447 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мосир Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, середньої освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним та будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, отримавши повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 за призовом на строкову військову службу у Збройні Сили України, яка зобов`язувала його з`явитися 10.11.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи належним чином повідомленим про наслідки неприбуття за викликом, з метою ухилення від призову на строкову військову службу умисно, без поважних причин у вказаний час та місце для подальшої відправки на проходження військової служби не з`явився, чим ухилився від призову на строкову військову службу.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_6 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої йому підозри.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання на підставі ст.335 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік та встановленням певних обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_6 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст.335 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом вивчені матеріали кримінального провадження, згідно з якими скарги обвинуваченим під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Суд зауважує, що визначення в угоді строку випробування і конкретних обов`язків певною мірою суперечить положенням ст.ст.75, 76 КК України, скільки повноваження щодо вирішення цих питань входять до виключної компетенції суду і не можуть бути предметом угоди.

Однак такі недоліки не дають підстав для відмови в затвердженні угоди, а дослідження обставин справи приводить суд до висновку, що тривалість іспитового строку слід встановити саме однорічний з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 29.12.2015 року у кримінальному провадженні №0000447, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_6 , затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України, та призначити йому за цим законом покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтиметься в цю інспекцію для реєстрації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1