Справа № 527/312/15-к
провадження № 1-кс/527/47/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2015 року м.Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине скаргу адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА :
Адвокат ОСОБА_5 3.02.2015 року звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000011.

Мотивував тим, що він (скаржник) 24.12.2012 року звернувся до прокуратури Глобинського району із заявою про вчинення службовими особами ВДВС Глобинського РУЮ злочину, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України. 27.12.2012 року повідомлення про кримінальне правопорушення за його заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та було розпочато кримінальне провадження. 27.11.2014 року слідчий СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження, яку він (скаржник) отримав поштою лише 20 січня 2015 року. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, однобічно та необ`єктивно. Так, він, як потерпілий у справі, не викликався і не допитувався по обставинах події; для усунення протиріч в показаннях допитаних осіб не були проведені їх одночасні допити; не були виконані слідчі дії, зазначені в ухвалі судді Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 від 11.03.2013 року, якою вже скасовувалася постанова від 16 лютого 2013 року слідчого СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 про закриття зазначеного кримінального провадження.

Скаржник - адвокат ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути скаргу без його участі, вказав, що надану скаргу підтримує в повному обсязі та прохає її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу визнав частково, погодившись з тим, що дійсно під час досудового слідства не виконав ухвалу судді від 11.03.2013 року та вказівки процесуального прокурора жодного разу не допитав потерпілого, не провів одночасні допити осіб, не оглянув виконавче провадження. Проте, вказував, що оскаржувану постанову направив поштою ОСОБА_5 вчасно 29.11.2014 року, через канцелярію Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області.

Прокурор у кримінальному провадженні - ОСОБА_3 , у судовому засіданні прохав скаргу повернути, мотивувавши тим, що скаржник пропустив десятиденний строк звернення до суду і не порушив питання про поновлення цього строку. Посилався на те, що оскаржувана постанова була направлена ОСОБА_5 29 листопада 2014 року, а оскаржив він її лише 30 січня 2015 року.

Суд, заслухавши пояснення слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, дослідивши надане кримінальне провадження № 0000011 дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню , зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Склад злочину, передбачений ст. 397 КК є формальним і з об`єктивної сторони вчиняється шляхом дії, яка є втручанням у будь-якій формі у правомірну (законну) діяльність захисника чи представника особи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається , що ОСОБА_5 , як потерпілий, на досудовому слідстві взагалі не допитувався, і доводи, зазначені в його заяві на ім`я прокурора про вчинення злочину, передбаченого ст. 397 КК України, фактично залишились не перевіреними. Так, в оскаржуваній постанові йдеться «про втручання в діяльність захисника ОСОБА_5 », «про перешкоджання адвокатській діяльності», в той час як останній в своїй заяві позиціонував себе, не як захисник, а як представник інтересів ОСОБА_8 на підставі договору доручення про надання правової допомоги від 19.07.2012 року та довіреності від 1.08.2012 року. Вказана довіреність в матеріалах кримінального провадження відсутня, і як письмовий доказ не приєднана.

Потерпілим від злочину, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України, є захисник у кримінальному процесі, представник (законний представник) потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, цивільного позивача та відповідача, а також юридичної особи у цивільному, кримінальному чи адміністративному процесі.

Слідчим не встановлено в якому саме процесі станом на 14 серпня 2012 року ОСОБА_5 здійснював представництво інтересів ОСОБА_8 і якими документами на той час підтверджувалися його повноваження, тобто до цього часу, починаючи з 27.12.2012 року дати порушення кримінального провадження, не встановлено наявність ( чи відсутність) об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 397 КК України, а розумні строки досудового слідства є порушеними.

Крім цього, з незрозумілих мотивів, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий керувався п.1 ч.2 ст.284 КПК України (звільнення особи від кримінальної відповідальності), що передбачає закриття кримінального провадження судом.

Також у кримінальному провадженні слідчим не з`ясовані усі обставини, на які посилається у своїй заяві адвокат ОСОБА_5 , а саме не проведено одночасного допиту осіб для з`ясування причин розбіжностей у їх показах, не оглянуто матеріали виконавчого провадження, не виконані аналогічні вказівки прокурора у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим постанова слідчого є передчасною, незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Суд не вбачає підстав для повернення скарги в зв`язку з пропущенням строків оскарження постанови слідчого, оскільки скаржник надав докази того, що вказану постанову отримав лише 20.01.2015 року, а скаргу рекомендованим листом направив до суду 30.01.2015 року, тобто у встановлений ст. 304 КПК України 10-денний строк з дня отримання копії постанови. Ні слідчий, ні прокурор у кримінальному провадженні, не надали належного доказу про те, що оскаржувана постанова, яка за їх твердженням була направлена ОСОБА_5 29.11.2014 року, була отримана ним в листопаді чи грудні 2014 року, тому їх заперечення на скаргу залишені без уваги.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

УХВАЛИЛА :
Скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Глобинського РВУ МВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 27.12.2012 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000011 направити до СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1