АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/69/15-к Номер провадження 11-кп/786/601/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 185 КК України ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000008 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радянське Кобеляцького р-ну Полтавської обл., який проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий останній раз: 17.09.2010 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 185, 395, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 31.05.2014 по відбуттю покарання,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 196,56 грн..

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 4 січня 2015 року приблизно о 01 годині ночі з метою крадіжки майна прийшов в господарство потерпілої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою сапи відчинив вхідні двері будинку, проник в кухню і з морозильної камери, повторно вчинив крадіжку - м`яса: ВРХ, птиці і сала на загальну суму 2 350 грн. та з гаманця грошей в сумі 70 грн.. Своїми діями ОСОБА_8 завдавав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2 420 грн..

В апеляційній скарзі обвинувачений просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Своє прохання обґрунтував тим, що він щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток до ухвалення вироку, вибачився перед потерпілою ОСОБА_9 , а також відсутністю претензій до нього у потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: обвинуваченого, його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора про залишення судового рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені у скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_8 , за визнаних судом першої інстанції фактичних обставин злочину правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у житло.

Висновки суду щодо фактичних обставин не оспорюються в апеляційній скарзі, і через це перевірці апеляційним судом не підлягають.

Твердження апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом при призначенні покарання належним чином не враховано дані про його особу та думку потерпілої, що потягнуло призначення останньому суворого покарання, є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Як убачається з вироку місцевого суду, ці вимоги кримінального закону судом виконані.

Так, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу винуватого, який не займається суспільно - корисною працею, зловживає алкогольними напоями, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за злочини проти власності. Разом з цим суд зважив і на думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання.

Відшкодування заподіяних збитків не може вважатися добровільним, як про це стверджує ОСОБА_8 , оскільки частина викраденого обвинуваченим була вилучена працівниками правоохоронних органів та повернута потерпілій, що підтвердив обвинувачений під час апеляційного перегляду (а. п. 64-65).

Доводи обвинуваченого про безпідставне не врахування судом обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого - це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є безпідставними.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винуватого до вчиненого злочину, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Як видно із матеріалів провадження 17.02.2015 судом був оголошений розшук ОСОБА_8 (щодо якого було застосовано запобіжний захід -домашній арешт) і зупинене провадження (а.п.21).

30.04.2015 у зв`язку з встановленням місця перебування ОСОБА_8 судове провадження по кримінальному провадженню було відновлене і цього ж дня ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою (а.п. 24, 38-40).

Аналізуючи поведінку ОСОБА_8 , а саме переховування від органів досудового слідства та суду, свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення, його підвищену суспільну небезпеку та відсутність у нього намірів виправити ситуацію, що сталася.

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правильно не визнав та не врахував при призначенні покарання - щире каяття, як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого.

ОСОБА_8 не надавав органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин провадження. Отже, у суду першої інстанції не було підстав для визнання та врахування при призначенні покарання ОСОБА_8 обставини, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину.

На думку колегії суддів ОСОБА_8 не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки останній не понесе достатнього покарання.

Таким чином призначене ОСОБА_8 в мінімальних межах санкції частини статті кримінального закону покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у тому числі й можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не знаходить.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону, істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, які б потягнули зміну чи скасування вироку суду.

З огляду на викладене вище, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4