Справа № 638/2968/15-К
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000104 від 02 березня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Афанасіївка, Сінельніковського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України з середньою спеціальною освітою, одруженого, 11 лютого 2015 року призваного на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , курсанта 1 учбової роти 2 учбового взводу 4 учбового батальйону, сержанта, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 406 КК України, -

в с т а н о в и в:

04.03.2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000104 від 2 березня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

З клопотання вбачається наступне.

Військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 2 березня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 лютого 2015 року Сінельніківським ОМВК Дніпропетровської обл., громадянин ОСОБА_6 був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в подальшому відряджений до військової частини польова пошта НОМЕР_2 для проходження бойового злагодження, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У цій же військовій частині проходять військову службу військовослужбовці, призвані 11 лютого 2015 року на військову службу під час мобілізації, солдати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які із сержантом ОСОБА_6 у відносинах підлеглості не перебувають.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержант ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен неухильно додержуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, а саме: свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 і достовірно знаючи вищевказані статутні вимоги, які регламентують взаємовідносини між військовослужбовцями, маючи на меті відкрито продемонструвати приниження особистої честі та гідності військовослужбовців, свою удавану перевагу, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з солдатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосували до своїх співслужбовців солдатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фізичне насильство.

Прокурор пояснила, що 27 лютого 2015 року близько 21.00 годин, сержант ОСОБА_6 разом з солдатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи біля на входу в наметове містечко, що знаходиться на території військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, з метою приниження військовослужбовців та демонстрації своєї уявної переваги, використовуючи як привід запізнення на вечірнє шикування останніми, діючи умисно, в порушення ст.ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, застосували до солдата ОСОБА_9 фізичне насильство, а саме солдат ОСОБА_7 наніс не менше 1 удару дерев`яною палкою в область нирок, а солдат ОСОБА_8 наніс не менше 1 удару дерев`яною палкою в область лопатки після чого він ( ОСОБА_6 ) наніс не менше 3 ударів по обличчю солдата ОСОБА_9 , тоді ж він ( ОСОБА_6 ) разом з іншими військовослужбовцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поваливши на землю солдата ОСОБА_10 , нанесли йому не менше чотирьох ударів по тілу ногами взутими в берці, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді забою лівої нирки, параорбітальну гематому лівого ока.

Після намагання солдата ОСОБА_12 вийти з намету, сержант ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, діючи умисно групою осіб разом з військовослужбовцями солдатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою приниження військовослужбовця, всупереч вищевказаних вимог нормативно-правових актів, бажаючи продемонструвати свою удавану перевагу над солдатом ОСОБА_12 , наніс останньому не менше 2 ударів по голові залізною кружкою, а солдат ОСОБА_7 наніс не менше 2 ударів по голові дерев`яною палкою, чим спричинили останньому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, лівобічну параорбітальну гематому та фізичний біль.

В цей же час, солдат ОСОБА_10 , намагаючись припинити незаконні дії сержанта ОСОБА_6 , солдатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заступившись за солдата ОСОБА_12 , отримав від вищевказаних осіб не менше 4 ударів по голові залізними кружками.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 лютого 2015 року приблизно о 9 годині 30 хвилин сержант ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного намагався завдати удару своєю головою останньому в область переносиці, однак він ухилився та удар прийшовся по лобу. Під час цього у наметі були присутні солдати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які незаконні дії сержанта ОСОБА_6 не тільки не припиняли, але й потурали незаконним діям ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_9 копії його документів, а ОСОБА_8 - стояв на вході в наметі з метою недопущення виходу з намету ОСОБА_9 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, сержант ОСОБА_6 в 21.00 годині 28 лютого 2015 року, в наметі, що знаходиться на території військової частини польова пошта НОМЕР_2 , дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до солдата ОСОБА_11 , якому пред`явив необґрунтовані претензії з приводу того, що з вини останнього, який заходячи у намет зачепив гітару, яка належить сержанту ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останній, наніс ОСОБА_11 не менше 4 ударів рукою, зжатою в кулак, по обличчю.

02 березня 2015 року о 20.00 годин за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано в якості підозрюваного у скоєнні вищевказаного злочину та поміщено у кімнату тимчасово затриманих ІНФОРМАЦІЯ_3 : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Афанасіївка, Сінельніковського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України з середньою спеціальною освітою, одруженого, 11 лютого 2015 року призваного на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , курсанта 1 учбової роти 2 учбового взводу 4 учбового батальйону, сержанта, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор пояснила, що сержант ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

03 березня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру щодо порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв, які вчинені групою осіб, щодо кількох осіб, тобто злочину, передбаченого ч.3 ст.406 КК України.

На думку прокурора, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , згідно яких останні повідомили про обставини вчинення злочину ОСОБА_6 , протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події, протоколами слідчих експериментів за участю потерпілих та свідків, в яких відображено механізм нанесення ударів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор вважає, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що проходить службу у Збройних Силах України, тобто являється військовослужбовцем, перебуває у задовільному стані здоров`я, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вказаний злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, що спричинило тілесні ушкодження військовослужбовцям військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдатам ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , свою вину не визнає та не має постійного місця проживання у м. Харкові, повинен виконувати накази офіцерів, в тому числі щодо переведення до інших населених пунктів, що унеможливлює проведення досудового розслідування у розумні строки.
Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілих, яким завдано тілесних ушкоджень, іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим що, ОСОБА_6 , проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , згідно вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, цілодобово мешкає у спальному приміщенні наметі польового табору, що дислокується у АДРЕСА_2 , разом із потерпілими та свідками у цьому ж кримінальному провадженні, при цьому знаходячись з ними на одній території, яку останні не можуть покинути в силу своїх службових обов`язків, перебуває у задовільному стані здоров`я, неодноразово ігнорував встановлені законодавством України вимоги щодо порядку проходження військовослужбовцем військової служби, військової честі та військової дисципліни, свою вину не визнає та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість та може залякувати свідків, а також потерпілих, або іншим чином схиляти їх до дачі неправдивих показань, впливати на свідків, більшість з яких є його підлеглими, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у вчинені якого підозрюється.
Так, 01 березня 2015 року близько 00:30 години на мобільний телефон потерпілого солдата ОСОБА_9 надійшов дзвінок від військовослужбовця ОСОБА_14 по прізвиську « ОСОБА_15 », який повідомив, що дзвонить за проханням сержанта ОСОБА_6 , який нагадує, що для уникнення інцидентів краще мовчати про те, що сталося в кінці лютого 2015 року, так як він ( ОСОБА_6 ) знає де живе ОСОБА_9 .
Крім цього, свідки сержант ОСОБА_11 та ОСОБА_10 надійшли звернення, які просять вирішити питання про їх прикомандирування до будь-якої з військових частин, оскільки вони побоюються за своє життя та здоров`я.
На думку прокурора, у зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків та враховуючи, що ОСОБА_6 до призову на військову службу проживав у м. Сінельнікове Дніпропетровської області та не має постійного місця проживання у м. Харкові, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, свою вину не визнає, таким чином може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , інших потерпілих і свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, не можливо запобігти цим ризикам обравши ОСОБА_6 суворий запобіжний захід, окрім як тримання під вартою.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оцінюючи в сукупності викладене, прокурор наголошує, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_6 та відповідно до ст.ст. 183, 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового слідства, згідно матеріалів кримінального провадження встановлено наявність даних, які можуть надати суду право обрати стосовно ОСОБА_6 захід у вигляді тримання під вартою, та не визначати розмір застави, а саме ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, його умисні дії були направлені на порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв, які вчинені групою осіб, щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.406 КК України, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України дає право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 406 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваного, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО №27 м. Харкова строком не більше 60 (шістдесяти) днів до 18 год. 00 хв. 01 травня 2015 року.

Відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати обраний запобіжний захід, взяти його під варту в залі суду та рахувати строк з 18 год. 00 хв. 02 березня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя

Копію ухвали отримав:

«05»березня 2015 р. ___ год. ____ хв._________ ( ОСОБА_6 )