АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.06.2006 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік і 1 місяць;
- 16.02.2010 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; звільненого 07.08.2013 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Оболонського районного суду м.Києва від 12 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
В провадженні вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він в листопаді 2014 року, перебуваючи за адресою: м.Київ, бул.Кольцова 15, поблизу ринку «Дніпро», безоплатно придбав у невстановленої особи боєприпаси - ручну осколкову гранату Ф-1, яку перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та зберігав без передбаченого законом дозволу. В подальшому ОСОБА_6 , 22 січня 2015 року приблизно о 21.30 год., знаходячись за адресою: м. Київ, проспект Московський, 15-Б, зберігаючи при собі, без передбаченого законом дозволу, раніше придбану осколочну гранату Ф-1, був затриманий працівниками міліції.
В поданій апеляційній скарзі на вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, внаслідок надмірної суворості.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував обставину, яка пом`якшує покарання - його щире каяття, а також те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні непрацездатних батьків, є інвалідом 3-ї групи.
За результатами апеляційного перегляду просить вирок суду першої інстанції змінити, призначивши йому на підставі ст.69 КК України покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.263 КК України.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та вважав вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.263 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який законом віднесений до категорії середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні непрацездатних батьків, є інвалідом ІІІ групи. Суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - його щире каяття, а обставиною, що обтяжують його покарання, - рецидив злочину.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , про те, що суд першої інстанції не врахував його щире каяття у вчиненому, а також те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні непрацездатних батьків, є інвалідом 3-ї групи, оскільки всі ці обставини, що характеризують особу винного, враховані судом при призначенні покарання.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, з реальним відбуванням покарань в місцях позбавлення волі за злочини, судимість по яких не знята та не погашена в установленому законом порядку, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальній межі, встановленій в санкції ч.1 ст.263 КК України, з реальним його відбуванням, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередженням вчиненню ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає, а тому вирок суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3