У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336, за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки тажительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 19 вересня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до 3 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалено стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ України» на користь ОСОБА_8 1618,61 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди та з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 89923 грн. на відшкодування моральної шкоди і 3000 грн. витрат на правову допомогу.

З засудженої стягнуто 2644,35 грн. процесуальних витрат. Вирішено долю речових доказів.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 19 вересня 2014 року в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасовано та призначено останній покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. В решті вирок районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі (з урахуванням наступних змін) захисник ОСОБА_5 порушує питання про скасування вироку апеляційного суду щодо засудженої ОСОБА_7 та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок суворості. Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно дійшов висновку про необгрунтованість звільнення засудженої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Крім того, звертає увагу, що апеляційний суд при прийнятті рішення взяв до уваги обвинувальний акт, який стосується іншого правопорушення, та перебуває на розгляді іншого суду, що, на думку захисника, свідчить про упередженість апеляційного суду при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

У запереченні на касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 представник потерпілої ОСОБА_8 просить залишити вирок апеляційного суду щодо засудженої ОСОБА_7 без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.

ОСОБА_7 засуджено за те, що вона 16 травня 2014 року о 18.00 год., керуючи автомобілем «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, рухаючись по вул. Дорошенка неподалік від будинку №10 у м. Львові, грубо порушила вимоги Р1 п.1.5; Р2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а); Р12 п. 12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху, та вимоги заборонного дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонений», не була уважна до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, під час виявлення небезпеки для руху не вжила негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перевищила максимальну дозволену швидкість в населеному пункті, своїми діями створила аварійну обстановку, в результаті чого вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Внаслідок порушення ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання касаційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій у касаційній скарзі прокурора не оспорюються.

Доводи касаційної скарги захисника про те, що апеляційний суд необгрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення засудженій покарання без застосування ст. 75 КК України, що, на його думку, потягло призначення ОСОБА_7 несправедливого покарання внаслідок суворості, є безпідставними.

З вироку суду апеляційної інстанції вбачається, що апеляційний суд, перевіряючи вирок щодо ОСОБА_7 , правильно звернув увагу на те, що місцевий суд, приймаючи рішення про застосування ст. 75 КК України, не обґрунтував свого висновку про можливість звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням. Місцевий суд, хоч і зазначив у вироку, однак не врахував в повній мірі усі обставини, що впливають на покарання, зокрема,ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки злочину для малолітньої потерпілої. Апеляційний суд обгрунтовано взяв до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння, обгрунтовано звернув увагу, що на час розгляду справи в апеляційному порядку засуджена не вжила дієвих заходів до відшкодування заподіяної нею шкоди.

За таких обставин, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Скасовуючи вирок місцевого суду в частині призначення засудженійпокарання, апеляційний суд обґрунтував своє рішення належним чином.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України при перегляді справи в апеляційному порядку, апеляційний суд належним чином перевірив наведені в апеляційних скаргах доводи та навів докладні підстави прийнятого рішення.

Перевіркою кримінального провадження не встановлено обставин, які б були підставою для скасування або зміни вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10