Справа № 606/2079/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
22 жовтня 2015 року
Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
за ст. 336 КК України,-
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 10 червня 2015 року ОСОБА_4 придатний до військової служби.
10.06. 2015 року близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 був належним чином повідомлений, а саме отримав повістку від військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 про необхідність прибути о 09 год. 09.07.2015 року в Теребовлянського РВК Тернопільської області, що по вул. Шевченка 16. в м. Теребовля, для відправляння в ЗСУ з
подальшим проходженням служби за мобілізацією.
Однак, ОСОБА_4 усупереч вимог ст. 65 Конституції України,
ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та
Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову
мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи
суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-
небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином
повідомленим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження
військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на
військову службу під час мобілізації, не з`явився без поважних причин до
призовного пункту, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 в
м. Теребовля по вул. Шевченка 16, о 09 год. 09.07.2015 року, для подальшого
проходження служби в Збройних силах України.
Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 вчинив
кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України, тобто -
ухилення від призову за мобілізацією.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченим ст. 336 КК України, визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, покаявся у вчиненому та пояснив, що 09.07.2015 року для відправлення для подальшого проходження служби за мобілізацією не прийшов оскільки був відсутній по місцю проживання, на даний час усвідомлює що вчинив, хоче виправити свою поведінку, запевняє суд, що більше подібне не повториться.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки ст. 336 КК України, і що його дії кваліфіковано правильно, як ухилення від призову за мобілізацією, При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, і особу обвинуваченого ОСОБА_4 ,-
Раніше не судимий, не працюючий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає, щиросердечне каяття та активне сприянння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що дії обвинуваченого після вчинення злочину свідчать про його каяття та переживання у вчиненому, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення.
Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ст. 336 КК України та призначити покарання на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1