н/п 1-кп/490/297/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, є громадянином України, має базову загальну середню освіту, неодружений, працює слюсарем в Вознесенському водоканалі, раніше судимий: 27.04.2001 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 ст.143, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.12.2004 року по відбуттю строку покарання; 20.09.2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 27.09.2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.164, ч.4 ст.70 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 12.01.2007 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений 11.01.2013 року по відбуттю строку покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
11 жовтня 2015 року близько 16:00 години ОСОБА_3 , знаходячись у військовому госпіталі, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, що в сусідній палаті, біля ліжка ОСОБА_5 лежить мобільний телефон. Після цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "nomi i240", вартістю 599 гривень. ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт вчинення ним крадіжки майна потерпілого ОСОБА_5 за вище викладених обставин.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Так як обвинувачений ОСОБА_3 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше судимим, з 15.02.2013 року перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом "зловживання опіатами", на обліку у лікаря психіатра не перебуває, характеризується позитивно, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння у розкритті злочину, обставин, що обтяжують покарання - не встановлено, з огляду на що, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Визнання обвинуваченим своєї провини та усвідомлення протиправності своїх дій, істотно знижує ступінь тяжкості скоєного. А тому, встановлені обставини свідчать про те, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено, судових витрат немає.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ - мобільний телефон марки "nomi i240", переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутим за належністю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Головуючий ОСОБА_1