Справа № 11-200 Головуючий у І інстанції Ярмольський І.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 23.02.2011
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2011 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Беха М.О.

суддів Гайдай Р.М., Романець Л.А.

з участю прокурора Чупринської Є.М.

представника потерпілої ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_3 захисника засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду від 24 вересня 2010 року яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 26425 грн. 76 коп. матеріальної шкоди та 300000 грн. моральної шкоди, на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області за проведення експертизи 656 грн. 88 коп.

ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що 20 лютого 2010 року о 16 год. 35 хв. керуючи на підставі довіреності, технічно справним автомобілем марки «CHEVROLET AVEO SF 48Y» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та зареєстрований на її імя, рухаючись в порушення вимог п. 12.4 ПДР України, згідно якого в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год, зі швидкістю 90 км/год на проїжджій частині, що має по три смуги для руху транспортних засобів в кожному напрямку та смугу розгону транспортних засобів, автодороги ОСОБА_5 ОСОБА_2 в напрямку м. Києва на 15 км. +91 м. в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1, 13.1 ПДР України, допустив неуважність, не обрав безпечну швидкість руху, не урахував дорожню обстановку, виїхав на смугу розгону транспортних засобів не переконавшись, що це буде безпечним, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ -21043», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7, який рухався попереду в попутному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-21043», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_8 отримала тяжке тілесне ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 20.05.2010 року при судово-медичному дослідженні трупа виявлені садна обличчя, волосистої частини голови, нижніх кінцівок, кровонапливність мяких тканин голови, розрив хребта і спинного мозку між 1 і 2 шийними хребцями, перелом верхньої стінки правої очниці, крововиливи під мяку мозкову оболонку, кровянистий ліквор в шлуночках мозку, практично повне розділення верхньої третини лівої гомілки, закриті переломи нижньої третини кісток правої гомілки, забійна рана правої гомілки. Смерть ОСОБА_7 наступила від закритої травми шийного відділу хребта у вигляді вивиху другого шийного хребця і розриву спинного мозку.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Описані пошкодження (за виключенням різаної рани променово-запясного суглобу) могли утворитись від дії тупих предметів при ДТП у водія при зіткнення автомобіля з перешкодою і випадінням потерпілого із салону, різана рана утворилася від дії гострого предмета. При судово-токсилогічному дослідженні крові трупа спирти і їх ізомери не виявлені.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 177/Д від 11.06.2010 року, згідно наданій мед.документації у ОСОБА_8 малась поєднана травма: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню, травматичний субарахноїдальний крововилив, спастичний тетрапарез, порушення функцій тазових органів, виражені статико-динамічні розлади, виражені інтелектуально-мнестичні зміни внаслідок органічного ураження центральної нервової системи травматичного ґенезу; закрита травма грудей, забій грудної клітини, перелом тіла лівої лопаткою. Описані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткненні останнього з перешкодою, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові терміну. Діагностована черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог ПДР України знаходяться в причинному звязку з наслідками, що настали.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 просить вирок щодо ОСОБА_4 змінити, помякшивши останньому покарання та призначити покарання, не повязане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки судом першої інстанції при постановленні вироку допущена невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

В запереченні на апеляцію потерпіла ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_2 вважають вирок районного суду правильним. Просять апеляційний суд постановити стягувати з ОСОБА_4 щомісячно на протязі 3-х років по 10000 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра вваж є, що вирок законний і обґрунтований, потерпілу носи хіну К.Ю. та представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9, котрі просять вирок залишити без зімни, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляції, колегія суддів приходить до переконання, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вина засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за який він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні та не оспорюється в апеляції.

Доводи апеляції про суворість призначеного покарання засудженому безпідставні, оскільки судом при обранні виду та міри покарання враховано всі обставини, що помякшують покарання, ступінь тяжкості та обставини вчинення злочину, наслідком якого стала смерть людини та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, а також судом враховано дані про особу засудженого, котрий вчинив тяжкий злочин з необережності, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, на утриманні має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, батька-інваліда та матір пенсіонерку.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для помякшення покарання засудженому ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду від 24 вересня 2010 року щодо ОСОБА_4 без зміни.

СУДДІ: