АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/284/15-к Номер провадження 11-кп/786/919/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185 КК України СТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
законного представника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000028 за апеляційною скаргою старшого прокурора Прокуратури Машівського району Полтавської області ОСОБА_11 на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 6 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Машівка Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

9.10.2012 Машівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 310, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 1.07.2014 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 13 днів із встановленням адміністративного нагляду на 1 рік

засуджено за:

- ч. 2 ст. 125 КК України на 2 роки обмеження волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСОБА_8 призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до призначеного покарання, невідбуту частину покарання, визначену вироком Машівського районного суду Полтавської області від 9.10.2012 і остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо якого судове рішення не оскаржується.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винуватими та засуджений за те, що він 25.01.2015 приблизно 1 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_12 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння неподалік торгівельних павільйонів по вул. Леніна смт. Машівка Полтавської обл. наніс потерпілому ОСОБА_12 , два удари кулаком правої руки в область голови та скули потерпілого, від яких той впав.

Після чого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 пішли до будинку ОСОБА_9 з метою взяти гроші, щоб продовжити відпочинок в кафе, де були перед цим.

По дорозі до будинку ОСОБА_9 , неподалік продуктового магазину «Весна» в смт. Машівка по вул. Леніна Полтавської обл. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наздогнав потерпілий ОСОБА_12 , який намагався їх зупинити. В результаті виниклого конфлікту 25.01.2015 приблизно 1 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння спричинив потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді десяти ударів руками та ногами в різні частини тіла, в тому числі шість ударів кулаком правої руки в обличчя потерпілого та чотири удари по тулубу ОСОБА_12 , від чого той впав, потягнувши його за собою. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили бійку вже лежачи на дорозі. В цей же час ОСОБА_9 також, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння наніс два удари ногою, обутою в черевик по тулубу ОСОБА_12 , після чого потерпілий відпустив ОСОБА_8 ..

Внаслідок таких дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_12 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді садна і синців на обличчі, садна на слизовій язика, крововиливу в білкову оболонку правого ока, синця з садном на лівому вусі, струс головного мозку, синці на правому та лівому передпліччях, смугастого садна в ділянці поперека праворуч, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою діючою, травмуючою поверхнею та тупих предметів з шершавою поверхнею, які в своїй сукупності, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також під час бійки ОСОБА_8 , діючи повторно, таємно викрав із кишені зимової куртки ОСОБА_12 мобільний телефон моделі «Нокія Люмія 610», вартістю 500 гривень, із вмонтованою сім-карткою, мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна», вартістю 15 гривень, в результаті чого потерпілому ОСОБА_12 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 515 грн..

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125,ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання за: ч. 2 ст. 125 КК України 2 роки обмеження волі; ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання, визначене вироком Машівського районного суду Полтавської області від 9.10.2012 і остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Крім того апелянт просить внести зміни в мотивувальну частину вироку суду щодо невизнання ОСОБА_8 своєї вини за ч. 2 ст. 86 КК України, змінивши на ч. 2 ст. 186 КК України та невизнання ОСОБА_9 своєї вини за ч. 2 ст. 186 КК України, змінивши на ст. 198 КК України.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор зазначає, що судом неправильно перекваліфіковано дії ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки суд безпідставно не взяв до уваги показання потерпілого про те, що мобільний телефон і його документи знаходилися в одному кармані його куртки, а після викрадення телефону документи були поміщені в інший карман куртки. При таких обставинах ОСОБА_8 усвідомлював, що його дії можуть бути помічені як потерпілим,так і ОСОБА_9 , який перебував у весь час поруч.

Також прокурор зазначив, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 не врахував того, що останній раніше неодноразово судимий за злочини проти власності і обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння через це призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу у частині внесення змін в мотивувальну частину вироку, а в іншій частині просив апеляційну скаргу задовольнити; обвинувачених, захисника та законного представника, які, посилаючись на законність судового рішення заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені у скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів провадження, висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 в умисному нанесенні ОСОБА_12 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я суд зробив на підставі досліджених у судовому засіданні та детально викладених у вироку доказів у їх сукупності та взаємозв`язку і прокурором вони не оспорюються.

Зокрема, вони підтверджуються показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 про умисне спричинення легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я за обставин встановлених судом та даними, які містяться у:

- висновку експерта № 13 від 27.01.2015 відповідно до яких на тілі потерпілого ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден і синців на обличчі, саден на слизовій язика, крововиливу в білкову оболонку правого ока, синця з садном на лівому вусі, струс головного мозку, по синцю на правому та лівому передпліччях, смугасте садно в ділянці поперека праворуч, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою діючою травмуючою поверхнею та тупих предметів з шершавою поверхнею, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с.196-197);

- протоколі пред`явлення осіб на впізнання від 15.02.2015 згідно яких потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка спричинила йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та іншими доказами.

Доводи прокурора про безпідставну перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 185 КК України є необґрунтованими з огляду на наступне.

Судом після ретельного дослідження доказів встановлено, що 25.01.2015 приблизно 1 год.40 хв. неподалік продуктового магазину «Весна» між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виникла бійка в ході якої ОСОБА_12 , схвативши ОСОБА_8 повалився разом з ним на землю де і продовжувалася бійка і ОСОБА_8 , перебуваючи в близькому контакті із ОСОБА_12 , таємно повторно викрав у останнього мобільний телефон.

Такі дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Так під час проведення судового слідства у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 не визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, пояснивши, що телефон потерпілого знайшов, коли повертався із ОСОБА_9 до центру смт. Машівка.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_8 у суді першої та апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_9 не підтвердив, стверджуючи, що коли вони з ОСОБА_8 поверталися до центру смт. Машівка останній не зупинявся і нічого із землі не піднімав.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_9 стверджував, що у його присутності ОСОБА_8 не вилучав мобільний телефон у потерпілого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який у суді першої інстанції пояснив, що під час бійки із ОСОБА_8 він не бачив і не відчував того, щоб ОСОБА_8 вилучив у нього мобільний телефон.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 2.11.2015 у вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 6.10.2015 було виправлено описки, які просить виправити прокурор апеляційну інстанцію (т. 2 а.п. 68).

Твердження апеляційної скарги прокурора про те, що судом при призначенні покарання не враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий і обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння і це потягнуло призначення м`якого покарання обвинуваченій, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення винної особи та попередження нових злочинів.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 в повній мірі врахував вимоги зазначеної норми Закону, а саме його вік, стан здоров`я і те, що ОСОБА_8 вчинив злочини середньої тяжкості, неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. Разом з цим суд врахував обставини, що пом`якшують покарання це щире каяття у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав вважати, що покарання, призначене ОСОБА_8 не в мінімальних межах санкцій кримінального закону є явно несправедливим внаслідок м`якості, за доводами скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування чи зміни постановленого по провадженню судового рішення щодо ОСОБА_8 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурором, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу старшого прокурора Прокуратури Машівського району Полтавської області ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 6 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - без зміни.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4