Провадження № 1-кп/742/303/15
Єдиний унікальний № 742/4582/15-к
ВИРОК
Іменем України
22 грудня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001701 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.1 ст.121 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , законний представник потерпілого ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИВ:
05.10.2015 близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в кафе «Шансон», яке розташоване в м. Прилуки по вул. Пирятинська, б.40-А, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, за допомогою ножа, умисно наніс декілька ударів ОСОБА_6 . Згідно висновку експерта №480 від 02.12.2015 року у ОСОБА_6 утворились тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних поранень черевної стінки зліва та поперекової ділянки справа, як у своїй сукупності так і кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно відпочивав в кафе «Шансон», де вживали спиртні напої. Всі його знайомі пішли додому , а він залишився. До нього підійшло три хлопці . Серед них був ОСОБА_8 , потерпілий та ще один хлопець. Між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт. ОСОБА_8 вдарив його , після чого до нього підбіг потерпілий. Зрозумівши , що він сам не справиться з усіма він вийняв з карману ніж та почав ним махати. В результаті чого попав як в потерпілого так і в ногу ОСОБА_10 . Коли хлопці побачили ніж відразу ж втекли, а він пішов додому. В скоєному щиро кається та просить суворо не наказувати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що дійсно з друзями відпочивали в кафе «Шансон» та вживали спиртні напої. Між обвинуваченим та ОСОБА_9 виник конфлікт та почалася бійка. Він намагався їх розборонити. Ножа в обвинуваченого він не бачив і коли він наносив йому удари ножем не пам`ятає. Коли вони побачили ніж то відразу ж утекли. Через деякий час викликали швидку допомогу і його забрали до лікарні. Претензій до обвинуваченого він не має , матеріальні збитки відшкодовано, тому просить не застосовувати міру покарання пов`язану з позбавленням волі.
Законний представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що претензій до обвинуваченого немає, матеріальні збитки відшкодовано та просить не застосовувати до обвинуваченого міру покарання пов`язану з позбавленням волі.
Враховуючи, що учасники судового розгляду не заперечували, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в тому числі і обвинуваченим.
Учасникам процессу роз"яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , який згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжким , дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику з місця проживання, на обліку в психоневрологічному диспансерах не знаходиться, має постійне місце проживання, молодий вік. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків. Обставин, що обтяжують ОСОБА_3 покарання, не встановлено. Крім того суд враховує думку потерпілого та його законного представника, які жодних претензій до обвинуваченого не мають та просять суд не застосовувати до нього міру покарання пов`язану з позбавленням волі.
Приймаючи до уваги, вище зазначені обставини і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, з урахуванням принципу індивідуалізації призначення покарання, суд вважає, що його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів можливо досягти при застосуванні до нього покарання в межах санкцій ч.1 ст.121 КК у вигляді позбавлення волі та статті 75 КК України з призначенням максимального іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Cаме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Питання про речові докази по справі, повинно бути вирішено за правилами ст.100 КПК України.
Витрати на проведення судової експертизи в розмірі 122,76 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_3 , оскільки експертиза проводилася з метою доведення винуватості обвинуваченого.
По справі заявлено цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_3 1891,68 гривень в рахунок витрат понесених Прилуцькою районною лікарнею на лікування ОСОБА_11 .
Так як вина обвинуваченого доведена то позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі. Але оскільки ОСОБА_3 добровільно відшкодовано витрати на лікування, що підтверджується квитанцією № 61 від 22.12.2015 року на суму 1891,68 гривень та збитки відшкодовані після пред`явлення позову, то вирок в частині цивільного позову слід не допускати до виконання.
Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Застосувати до ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 122,76 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Прилуцької центральної районної лікарні та зарахувати до бюджету Прилуцького району 1821,68 гривень за відшкодування витрат на лікування потерпілого.
Вирок в частині цивільного позову про відшкодування витрат на лікування не допускати до виконання.
Речові докази по справі , а саме: кофту спортивну чорного кольору, футболку голубого кольору, чоловічі кросівки, чоловічі спортивні штани, які належать потерпілому ОСОБА_6 залишити в його володінні;
ніж розкладний металевий з надписом «STAINLESS» , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Прилуцького відділу поліції знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1