Провадження № 11-сс/792/358/15
Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006522,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орєхово Ачхой-Мартановського району республіки Чечня Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, не працюючого, одруженого, на утриманні якого є неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого,
застосовано до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04 лютого 2016 року включно.

Органами досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється в тому, що:
05.11.2015 року близько 18 год. він спільно з іншою відомою особою, перебуваючи по вул. Козацькій, 54 в м. Хмельницькому, підійшли до автомобіля марки «Hyundai accent», який знаходився біля зазначеного будинку, та в якому знаходився потерпілий ОСОБА_12 , і з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, переслідуючи хуліганські мотиви, почали вимагати від потерпілого вийти з автомобіля. Реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганства ОСОБА_8 наніс один удар ОСОБА_13 в обличчя, інша особа достала заздалегідь підготовлений спеціальний предмет, схожий на пістолет, та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, здійснила постріли в асфальт поблизу ніг потерпілого, після чого останній почав від них відходити. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , знаючи про наявність у іншої відомої особи предмета, схожого на пістолет, разом з цією особою попрямували до потерпілого, ОСОБА_8 ногою наніс удар в стегно потерпілого та штовхнув його правою рукою в ліве плече, внаслідок чого ОСОБА_12 присів лівим коліном ноги на асфальт. Тоді ж інша відома особа здійснила два постріли в асфальт перед коліном ОСОБА_14 та ще два постріли, останній з яких влучив в праву частину грудної клітки потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_8 з вказаною іншою особою покинули місце вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки «Toyota camry», д.н.з. НОМЕР_1 ;
29.11.2015, близько 13 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку 61/2, що по вул. Козацькій в м. Хмельницькому, поблизу автомобіля марки «Toyota Camry», д. н. з. НОМЕР_1 , що знаходився в дворі будинку, з хуліганських мотивів, наніс удар ОСОБА_15 в груди, штовхнув його обома руками в груди, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю. Коли ж ОСОБА_16 піднявся, ОСОБА_8 достав з нижньої зовнішньої кишені куртки предмет, схожий на розкладний ніж, розклав лезо та, тримаючи цей предмет на рівні поясу, спрямував його в напрямку до потерпілого, погрожуючи його застосуванням та вимагаючи від ОСОБА_15 покинути двір. Після цього ОСОБА_8 розвернувся, пішов у протилежному від потерпілого напрямку і на автомобілі «Opel Astra» покинув місце вчинення злочину.
Відомості про вказані кримінальні правопорушення 06 та 29 листопада 2015 року відповідно внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.296 КК України.

08 грудня 2015 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення і того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивувала своє рішення тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, підтверджується даними протоколів прийняття заяв про злочини, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, огляду предмету та обшуку, показаннями потерпілих та свідків; що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому існують ризики, що, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі, перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення; що за таких обставин застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. При цьому слідчий суддя врахувала наявність у ОСОБА_8 родини, утриманців та те, що він ніде не працює.
За змістом апеляційних скарг захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та порушення кримінального процесуального закону, вони просять ухвалу слідчого судді скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, обравши ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування своїх вимог захисники зазначають, що, на їх думку, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину, як і перелічені в клопотанні та ухвалі слідчого судді ризики, прокурором не доведені, слідчий суддя не мотивував, чому до підозрюваного не можна застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема й у вигляді застави.
Уважають, що слідчий суддя недостатньо врахував дані про особу ОСОБА_8 , а надто наявність у нього сім`ї, утриманців та постійного місця проживання, його стан здоров`я, те, що він відповідно до ст.89 КК України уважається раніше не судимим.
Звертають увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Захисники також наводять в апеляційних скаргах правові позиції Європейського суду з прав людини щодо підстав застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_11 , крім того, в апеляційній скарзі наводить конкретні рішення Суду з його відповідними висновками, зокрема й у справах „Сизарев проти України, „Яблонський проти Польщі, „Геращенко проти України.
Наголошує ОСОБА_11 і на тому, що ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 слідчим не отримувалася, а затриманий він був не на місці злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника ОСОБА_10 на підтримку апеляційних скарг з посиланням на зазначені у них доводи, слідчого, який стверджує про обґрунтованість підозри і наявність зазначених ризиків, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

З ухвали слідчого судді видно, що вона, у відповідності до вимог ст.ст.177, 178, 183 та 194 КПК України, навела у ній докладні мотиви, з яких дійшла висновку, що прокурор довів і обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, і наявність достатніх підстав уважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, і те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатньо.

Обґрунтовуючи свої висновки слідчий суддя послалася на конкретні докази, надані органом досудового розслідування, вказала обставини, які свідчать про існування зазначених ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. При цьому слідчий суддя оцінила в сукупності і вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, і дані про його особу, зокрема й наявність у нього родини, утриманців та те, що він не працює.

На думку колегії суддів, викладені в ухвалі висновки слідчого судді є правильними, адже досліджені в судовому засіданні докази підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, а тяжкість покарання у разі доведеності винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, характер, спосіб та кількість діянь, у вчиненні яких він підозрюється, а також те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі й за хуліганство, і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні хуліганства, попри погашення його попередніх судимостей, наявності родини, утриманців тощо, дає достатні підстави уважати, що існують зазначені у клопотанні слідчого ризики, і що більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання цим ризикам.

Доводи апелянтів про неповноту і однобічність судового розгляду не можуть бути визнані обґрунтованими ще й тому, що, як видно з технічного запису судового засідання, слідчий суддя з достатньою повнотою дослідила надані сторонами докази. До того ж нових доказів, які спростовували б висновки слідчого судді, захисники до своїх апеляційних скарг не додали, апеляційному суду таких доказів не представили.

Упередженості слідчого судді при розгляді клопотання не встановлено.

Відомості ж про неможливість перебування підозрюваного у СІЗО за станом здоров`я у наданих суду матеріалах відсутні.

А на наявність у ОСОБА_8 громадянства іншої держави як на підставу чи одну з підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на що вказує захисник ОСОБА_11 в апеляційній скарзі, слідчий суддя в ухвалі не посилається.

Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_11 на порушення слідчим суддею вимог п.1 ч.3 ст.199 КПК України також є недоречними, оскільки цією нормою визначено порядок продовження строку тримання під вартою, а не застосування цього запобіжного заходу вперше.

Необґрунтованими колегія суддів уважає і доводи апеляційних скарг з посиланням на висновки ЄСПЛ, викладені у зазначених рішеннях, оскільки, як видно з ухвали слідчого судді, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вона не посилалася на якусь одну з обставин, вказаних у цих рішеннях, а оцінювала передбачені законом та повідомлені сторонами обставини в сукупності.

Саме по собі те, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначила розміру застави, навіть за наявності клопотання слідчого з цього приводу, не може бути підставо для скасування ухвали, оскільки відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування такого запобіжного заходу, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, встановлені слідчим суддею, та виходячи з положень ч.4 ст.183 цього Кодексу колегія суддів підстав для визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 не убачає.

Затримання підозрюваного ОСОБА_8 без ухвали слідчого судді та не на місці злочину знаходиться поза межами розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, тому не впливає на правильність ухвали слідчого судді та не може бути підставою для її скасування.

Отже колегія суддів уважає доводи захисників необґрунтованими і підстав для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про обрання іншого запобіжного заходу в межах апеляційних скарг не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2