Справа № 445/1001/13-к
П О С Т А Н О В А

попереднього судового засідання

12 червня 2013 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Грицко Р.Р., при секретарі Захарчук Н.Я., з участю прокурора Сеньківа О.Я., захисника ОСОБА_1, розглянувши кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 03 листопада 2008 року, знаходячись по вул.Заріччя,3 в с.Бортків Золочівського району Львівської області за попередньою змовою та в групі із невстановленою слідством особою, не будучи службовою особою підприємства та маючи доступ до печаток ПП «ОІЙЛ», незаконно засвідчила своїм підписом в графі начальник відділу бухгалтерського обліку та звітності ПП «ОІЙЛ» довідку про доходи № 11/07 від 03 листопада 2008 року, видану на прізвище «Цар Христина Миронівна», згідно з якої остання перебувала на посаді помічника юриста з питань екологічного права ПП «ОІЙЛ» та за період часу з серпня 2008 року по жовтень 2008 року отримала заробітну плату на загальну суму 6297,65 гривень, а також засвідчила достовірність даної довідки печатками ПП «ОІЙЛ».

В попередньому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_1 заявив письмове клопотання про направлення справи прокурору Галицького району м.Львова на додаткове розслідування, мотивуючи тим, що до кримінальної відповідальності не притягнуто всіх осіб, а саме: не притягнуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4, крім того, досудовим слідством не встановлено, який розмір стипендії було виплачено ОСОБА_3, не вирішено питання про порушення кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ст.190 КК України та не притягнуто до відповідальності осіб, які внесли фіктивний запис у трудову книжку ОСОБА_3

Заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_2, котра підтримала клопотання захисника, думку прокурора, котрий проти клопотання заперечив, вважає таке безпідставним, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання про направлення справи на додаткове розслідування підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року п.8 передбачено, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були зясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо). Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Разом з тим, п.9 вищезгаданої Постанови передбачено: відповідно до ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст.280 КПК).

Як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2008 року ОСОБА_2 видала фіктивну довідку на прізвище «Цар Христина Миронівна», котра на той час була аспірантом Львівського національного університету ім.І.Франка і в цій довідці зазначила, що остання працювала на посаді помічника юриста з питань екологічного права в ПП «ОІЙЛ» з серпня 2008 року по жовтень 2008 року та отримала заробітну плату в розмірі 6297,65 гривень.

Згідно з протоколом допиту свідка від 31 жовтня 2011 року (т.1 а.с.58-61), ОСОБА_2 пояснила, що підписати дану довідку її попросив ОСОБА_4, ОСОБА_3 вона не знала і ніколи не бачила.

Будучи допитаною 05 жовтня 2011 року в якості свідка (т.1 а.с.34-37), ОСОБА_3 пояснила, що вона працювала у ПП «ОІЙЛ», проте це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 під час досудового слідства пояснили, що ОСОБА_3 у ПП «ОІЙЛ» ніколи не працювала.

Крім того, матеріалами кримінальної справи підтверджено те, що ОСОБА_3 дану фіктивну довідку подала у відділення аспірантури Львівського національного університету ім.І.Франка (т.1 а.с.20, 25, 27, 28). Отримавши фіктивну довідку про роботу у ПП «ОІЙЛ» і подавши таку у відділення аспірантури Львівського національного університету ім.І.Франка, ОСОБА_3 отримала максимальну стипендію як аспірат (т.1 а.с.10, 11, 120, 121, 149, 150). В довідці Львівського національного університету ім.І.Франка від 09.09.2011 року № 4003-П наведено дані про те, яку б стипендію отримала ОСОБА_3, коли б не подала фіктивної довідки, і яку отримала при поданні довідки (а.с.148, 149). Досудовим слідством не встановлено, яку суму незаконно отриманої стипендії було виплачено ОСОБА_3

Під час досудового слідства не було вирішено питання про здійснений запис у трудовій книжці ОСОБА_3, а саме: про те, що вона 25 серпня 2008 року була прийнята на роботу на посаду помічника юриста з питань екологічного права у ПП «ОІЙЛ», з цього приводу не прийнято рішення та не встановлено хто саме вніс фіктивний запис у трудову книжку.

Таким чином досудовим слідством не притягнуто до відповідальності всіх осіб, причетних до вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Враховуючи вищенаведене та те, що дані недоліки не можуть бути усунуті і вирішені судом під час розгляду справи, а тому, вважаю, що клопотання захисника ОСОБА_1 про направлення справи на додаткове розслідування підлягає задоволенню.

Керуючись ст.281 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника ОСОБА_1 про направлення справи на додаткове розслідування задоволити.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України направити прокурору Галицького району м.Львова на додаткове розслідування.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя : Р. Р. Грицко