Номер провадження 1-кп/643/893/15
УХВАЛА

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Сухобезводна Семенівського району Горківської області, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_9 30.08.2015 року, о 17-45 год., керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався зі швидкістю 40 км./год. по вул. Крупській зі сторони вул. Маршала Батицького в напрямку вул. Халтуріна в м. Харкові.
В процесі руху ОСОБА_9 на керованому автомобілі «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги по вул. Крупської на головну дорогу вул. Халтуріна в м. Харкові, порушив вимоги п.п. 16.3 та 16.11 Правил Дорожнього руху України та п. 2.1 Додатку до вказаних Правил, згідно з якими:
- п. 16.3. «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп - лінією) так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїздної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;
- п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїздних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
- п. 2.1 «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі»,
та допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан Мікра», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , яка рухалась по головній дорозі вул. Халтуріна зі сторони пр. 50 років СРСР в напрямку вул. Академіка Павлова в м. Харкові. В результаті зіткнення отримав тілесні ушкодження пасажир автомобілю «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внаслідок дорожньотранспортної пригоди, згідно висновку судовомедичної експертизи № 1013-А/15 від 21.07.2015 року, потерпілому ОСОБА_6 спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом діафізів обох кісток лівого передпліччя в нижній третині із зсувом, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 , які згідно висновку судовоавтотехнічної експертизи № 813/15 від 18.09.2015 року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньотранспортної пригоди, виразилися в тому, що він, рухаючись на керованому автомобілі «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у напрямку нерегульованого світлофором перехрестя по другорядній дорозі, де по ходу його руху був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», не поступився дорогою автомобілю «Ніссан Мікра», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення з автомобілем «Ніссан Мікра», в результаті чого заподіяв пасажиру автомобіля «ЗАЗ 110307» ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, не оспорювання ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
Суд вважає вину ОСОБА_9 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом вивчалась особистість ОСОБА_9 та встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно.
В ході судового розгляду кримінального провадження захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням між обвинуваченим та потерпілим.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав заявлене захисником клопотання та надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. В обґрунтування заперечень зазначив, що кримінальним правопорушенням завдано шкоди також суспільним інтересам в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яку неможливо усунути, в зв`язку з чим відсутні підстави для застосування положень ст. 46 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , 2007 року народження.
Законними представниками неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , а саме його батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в судовому засіданні 25.12.2015 року було зазначено, що вони примирились з обвинуваченим, останнім було в повному обсязі відшкодовано завдану шкоду, в зв`язку з чим вони просять звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити провадження у справі. Крім того, законним представниками було надано суду відповідну письмову заяву.
При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , допитані в судовому засіданні, пояснили, що вони, потерпілий та обвинувачений є членами однієї родини та проживають за однією адресою. Обвинувачений є батьком ОСОБА_4 , та, відповідно, рідним дідусем неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 . Між обвинуваченим та потерпілим з часу народження останнього існують добрі стосунки, вони люблять один одного. Обвинувачений з часу народження потерпілого займається його вихованням, доглядає за ним, купує подарунки. Потерпілий також відноситься до обвинуваченого із любов`ю.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в присутності законних представників та психолога ОСОБА_12 пояснив суду, що проживає з обвинуваченим, який є його дідусем, в одній квартирі. Обвинувачений піклується про нього, він любить обвинуваченого та не хоче, щоб останній був покараний у зв`язку із ДТП.
Судом була допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка, як вбачається з її пояснень та наданих нею документів, є практичним психологом за фахом та працює на посаді практичного психолога в Харківській спеціалізованій школі № 29, в якій навчається потерпілий. ОСОБА_12 пояснила суду, що знайома з потерпілим у зв`язку із своєю роботою. Наскільки їй відомо, в родині потерпілого існують доброзичливі відносини. Також ОСОБА_12 пояснила суду, що в неї відсутні підстави вважати, що вказані вище пояснення неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 не є щирими та надані внаслідок будь-якого тиску на потерпілого з боку сторонніх осіб. Крім того, ОСОБА_12 показала, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 правильно розумів питання, які задавав йому суд, на надавав на них усвідомлені відповіді.
За таких обставин, оцінюючи показання вказаних вище осіб в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії та інтереси законних представників, а саме примирення з обвинуваченим та надання згоди на його звільнення від кримінальної відповідальності, не суперечать та повністю відповідають інтересам неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 .
Наслідки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження учасникам судового розгляду судом були роз`яснені.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених ст. 46 КК України підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України якщо відповідні обставини виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, відповідно до ч. 2 ст. 12 вказаного Кодексу відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Як вбачається з роз`яснень, викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, за наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Враховуючи, що ОСОБА_9 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим та відшкодував завдані йому збитки, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених ст. 46 КК України підстав для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.
При цьому суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення, якими вона обґрунтовувала заперечення проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.
Положення ст. 46 КК України містять виключний перелік умов, за яких обвинувачений має бути звільнений від кримінальної відповідальності, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Потерпілим в даному кримінальному провадженні визнаний ОСОБА_6 . Норми ст. 46 КК України не містять будь-яких додаткових умов або застережень щодо неможливості її застосування до злочинів, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, в разі наявності визначених ст. 46 КК України підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Аналогічні правові позиції висловлені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалах від 22.09.2011 року, 04.09.2012 року, 18.09.2012 року.
Так, судом касаційної інстанції у вказаних вище ухвалах, зокрема, зазначено, що враховуючи те, що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23 грудня 2005 року за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, посилання на об`єкт злочину має значення лише для встановлення самого складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, і при застосуванні ст. 46 КК України значення немає (ухвала від 22.09.2011 року). Спричинення злочином шкоди також інтересам суспільства, яку неможливо усунути, знаходиться поза предметом регулювання підстав для закриття справ у зв`язку з примиренням винного у злочині з потерпілим, адже кримінальний закон вирішення долі кримінальної справи таким чином пов`язує лише з волевиявленням з боку згаданих осіб. Крім того, склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК, має місце лише тоді, коли шкоду завдано саме потерпілому (тілесне ушкодження середньої тяжкості) і про жодну іншу шкоду в диспозиції цієї частини статті не йдеться (ухвала від 04.09.2012 року). Зміст ст. 46 КК України свідчить, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК України. Оскільки кримінальна відповідальність особи за ч. 1 ст. 286 КК України настає у разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками, наявні підстави для застосування положень ст. 46 КК України та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим (ухвала від 17.02.2012 року).
Крім того, аналогічні правові позиції висловлені і апеляційним судом Харківської області, зокрема в ухвалах від 10.09.2015 року, 29.09.2015 року, 11.11.2015 року, 12.11.2015 року.
Враховуючи вказані вище положення законодавства України, правові позиції Пленуму Верховного Суду України, судів касаційної та апеляційної інстанції, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та неспроможності доводів прокурора, якими він обґрунтовував заперечення проти такого звільнення.
25.12.2015 року представником цивільного позивача ОСОБА_7 подану заяву, в якій вона просить залишити цивільний позов без розгляду.
Пунктом 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якщо позивач подав заяву про залишення заяви без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
За таких обставин, враховуючи, що подання цивільним позивачем заяви про залишення цивільного позову без розгляду, не суперечить засадам диспозитивності кримінального провадження, суд залишає цивільний позов без розгляду.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, пов`язаних з проведення судової автотехнічної експертизи, в розмірі 736,56 грн., суд керується наступним.
Розподіл судових витрат врегульовано ст. 124 КПК України.
Так, згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Частиною 1 ст. 126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, які згідно ст. 369 КПК України є видами (формами) судових рішень.
Аналізуючи вказані норми закону в їх логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що положеннями ч. 1 ст. 126 КПК України врегульовано виключно питання щодо форми судового рішення, яким може бути вирішено питання про судові витрати, в той час як підстави для відшкодування судових витрат, зокрема стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта, врегульовані ч. 2 ст. 124 КПК України.
Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством України передбачено можливість стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта виключно в разі ухвалення обвинувального вироку. Можливість стягнення з обвинуваченого витрат за залучення експерта в разі постановлення за наслідками розгляду кримінального провадження ухвали, зокрема про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, КПК України не передбачена.
Як вбачається з правових позицій, висловлених в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема від 10.05.2011 року, 11.08.2011 року, якщо кримінально-процесуальний закон не передбачає можливості стягнення судових витрат з особи, щодо якої винесено постанову про звільнення від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, суд не вправі стягувати з обвинуваченого судові витрати, пов`язані з проведенням автотехнічної експертизи.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення з обвинуваченого на користь держави судових витрат, пов`язаних з проведенням судової автотехнічної експертизи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, -
ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду та роз`яснити, що вона не позбавлена права пред`явити вказаний позов в порядку цивільного судочинства.
Витрати на залучення експертів в розмірі 736,56 грн. - віднести на рахунок держави.
Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Апеляційну скаргу на вказану ухвалу може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 30.12.2015 року о 09-00 год.
Суддя ОСОБА_1