У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі :Головуючого судді; ОСОБА_1

при секретарі; ОСОБА_2 за участі прокурора; ОСОБА_3 потерпілого; ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження № 0003875 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітніх дітей, що має середню спеціальну освіту, не працює, інвалідності не має, , раніше судимий 04.10.2012 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 307, 69 КК України, до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з виправної установи 09.07.2014 року згідно ст.2 Закону України «Про амністію»; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Угода про примирення, була укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 досягнута під час судового провадження.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин;

21 грудня 2014 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_5 знаходячись біля під`їзду № 2 будинку № 24 по вулиці Електрозаводській в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, переслідуючи корисливу мету, зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_4 , у якого побачив мобільний телефон «Нокіа 5130с». Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, попросив ОСОБА_4 надати йому тимчасово для здійснення дзвінку його мобільний телефон, маючи на меті заволодіти цим телефоном і звернути його на свою користь.
ОСОБА_4 будучи введеним в оману про справжні наміри ОСОБА_5 добровільно передав свій мобільний телефон «Нокіа 5130с» для здійснення дзвінка обвинуваченому в справі. ОСОБА_5 , отримавши мобільний телефон «Нокіа 5130с» вартістю 400 гривень, з сім картою «Київстар» вартістю 25 гривень, реалізуючи свій злочинний намір, вказаний вище, з місця скоєння злочину з вказаним телефоном зник, заволодівши ним і тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму - 425 гривень.
За правовою кваліфікацією ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками : заволодіння чужим майном шляхом зловживання довіри / шахрайство /.
Обвинувачений ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_6 під час досудового провадження досягли угоди про примирення.

ОСОБА_5 під час розгляду справи судом у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин.

Між обвинуваченим та потерпілим в справі, була досягнута домовленість про призначення, покарання ОСОБА_5 у виді; штрафу в сумі,- 510 гривень.
Потерпілий ОСОБА_4 також просив суд затвердити цю угоду та зазначив, що йому у повному обсязі було обвинуваченим у справі відшкодовано шкоду завдану цим злочином.
ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 у своїх письмовіх заявах та у судовому засіданні зазначили , що вони цілком розуміють наслідки угоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що ця угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Однак на думку суду, узгоджена сторонами вид і міра покарання не відповідають вимогам закону, а тому суд не вбачає підстав для затвердження угоди укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
Згідно частини сьомої ст.. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
В даному випадку обвинувачений вчинив цей злочин менш ніж через п`ять місяців з часу звільнення його з місця позбавлення волі, де він відбував покарання за тяжкий та корисливий злочин, він має не погашену у встановленому законом порядку судимість, не працює і не має доходів, з яких він міг би сплатити вказану суму штрафу.
Виходячи з даних про особу обвинуваченого, та з того що він має не погашену судимість за тяжкий злочин, суд вважає, що покарання у вигляді зазначеної вище суми штрафу є занадто малим і не відповідає інтересам суспільства.
Тому, на думку суду за таких обставин, угода затвердженню не підлягає.

Керуючись ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Відмовити в затвердженні угоди укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 "янов