Провадження № 11-сс/795/455/2015 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою до 30 січня 2016 року ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, заявлені ризики, якими виправдовується тримання підозрюваного під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Крім того, мають місце обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема, необхідність проведення ряду слідчих дій. Одночасно, при вирішенні даного клопотання слідчого слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який, оскільки стороною захисту не було заявлено клопотання в порядку ст. 201 КПК України, а лише висловлено думку щодо можливості зміни запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та обрати останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано, що клопотання слідчого є необґрунтованим, в порушення ст. 184 КПК України, формально перераховані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і не містить жодних об`єктивних обставин, з посиланням на відповідні матеріали кримінального провадження. Слідчим суддею не були враховані вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання під вартою. Крім того, як вбачається з клопотання слідчого, основні слідчі дії у справі виконані, а під час проведення інших процесуальних дій ОСОБА_9 вже не зможе перешкодити встановленню істини. Висновки суду ніяким чином не обґрунтовані. Також зазначає, що судом не звернуто увагу на те, що після залишення місця ДТП, підозрюваний особисто повідомив правоохоронні органи про свою причетність до неї, а також з`явився на виклик слідчого. На думку захисника, до ОСОБА_9 має бути застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора і слідчого, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області знаходяться матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , якому 30 листопада 2015 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30 листопада 2015 року ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст. 183 КПК України вбачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При прийнятті рішення слідчий суддя, дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про те, що ризики, які враховувались при взятті ОСОБА_9 під варту, не зменшились, є обґрунтованими, тому доводи захисника про зменшення ризиків є такими, що суперечать матеріалам провадження.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею не враховано той факт, що після залишення місця ДТП підозрюваний особисто повідомив правоохоронні органи про свою причетність до пригоди, слідчим не затримувався, на виклик до органу досудового розслідування прибув зі свого місця проживання є безпідставними, оскільки вказані захисником обставини не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Висновки слідчого судді про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, є такими, що не суперечать вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Крім цього, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, тому твердження захисника про необґрунтованість висновків постановленої ухвали колегія суддів не приймає до уваги.

Твердження апелянта щодо дотримання розумності строків колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в ухвалі слідчого судді наведені мотиви щодо визначення строку тримання під вартою, які не суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4