Провадження № 1-кп/331/414/15
ЄУН 331/5289/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«18» серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Хава Верхнехавського району Воронежської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимості:
- 13.05.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;
- 05.08.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 03.03.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 29.10.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 04.11.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , який раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та, перебуваючи на випробувальному терміні за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.11.2014 року, знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.
Так, 18 липня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Анголенка» в м. Запоріжжі, звернув увагу на раніше незнайомого ОСОБА_5 , який також перебував на вищевказаній зупинці. У вказаний час, ОСОБА_4 , маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому множинні удари руками та ногами по ногам, тулубу та голові, від чого останній упав на асфальт. В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 2793 від 27.07.2015 року ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. а саме: закритий перелом кісток носу без зміщення кісткових фрагментів, з незначним ускладнення носового дихання зліва, крововилив та садно на спинці носу, крововиливи навколо обох очей, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Після цього, ОСОБА_4 , підняв з асфальту майно, що належало потерпілому ОСОБА_5 та, утримуючи його при собі, зник з місця скоєння злочину.
Таким чином, в результаті вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , відкрито заволодів майном останнього, а саме:
- мобільним телефоном «Престіжіо 5507 Дуос» чорного кольору, вартістю 3000 гривень;
- навушниками чорного кольору, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють;
- паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
- свідоцтвом про інвалідність на ім`я ОСОБА_5 , яке матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
- тимчасовим талоном на право керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_5 , який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
- грошовими коштами в розмірі 1240 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 4240 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому, кримінальному правопорушенні, повністю визнав та пояснив суду, що 18 липня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, він знаходився в районі ЗГТ «вулиця Анголенка» в м. Запоріжжі, де звернув увагу на раніше незнайомого ОСОБА_5 , що перебував в стані алкогольного сп`яніння. В цей момент в нього виник умисел на заволодіння майном останнього. Підійшовши до потерпілого, під приводом необхідності терміново подзвонити, він звернувся до останнього з проханням, надати йому мобільний телефон. Ігноруючи вимогу потерпілого повернути мобільний телефон, він декілька разів вдарив його, від чого той впав на асфальт, а він, в свою чергу, вихопив у ОСОБА_5 сумку, що знаходилась при ньому та, утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння злочину. Викрадене майно він мав на меті залишити собі для власного користування.
Окрім цього додав, що він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, усунув заподіяну шкоду потерпілому шляхом повернення викраденого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 має судимості за вчинення корисливих злочинів, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив тяжкий злочини в період іспитового строку за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.11.2014 року, має постійне місце проживання, за місцем тримання під вартою характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, до моменту взяття його під варту мав джерело доходу, працюючи реалізатором на ринку, не одружений, дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, усунув заподіяну шкоду потерпілому шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим останній претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які мають корисливий характер, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити йому покаранняв межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 71 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.11.2014 року і призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 22 липня 2015 року, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015 року ( а.п. 33-35).
Речові докази:
- мобільний телефон «Prestigio» чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити у потерпілого ОСОБА_5 , як законного володільця (а.п. 25-26).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1