Справа № 452/528/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/629/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

та його представника адвоката ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2015 року, -

встановила:
Цим вироком:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градівка Городоцького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та засуджено до 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 обрано тримання під вартою та взято його під варту з залу суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 визначено рахувати з 13.05.2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_10 у користь ОСОБА_7 , який проживає у АДРЕСА_2 , 73 782 грн. 26 коп матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_10 в користь держави 982 грн. 80 коп. процесуальних витрат за проведення дактилоскопічної експертизи № 5 від 19.01.2015 року та судової авто-товарознавчої експертизи № 9/16 від 27.01.2015 року.
Згідно вироку місцевого суду, ОСОБА_10 , 05.01.2015 року близько 21.00 год, перебуваючи в АДРЕСА_3 , умисно, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів автомобілем марки «ЗАЗ FORZA AF 4854», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та який перебував у користуванні ОСОБА_11 , направився в с. Хишевичі Городоцького району, де по дорозі, а саме в с. Коропуж Городоцького району, підібрав гр. ОСОБА_12 , із яким, на вищевказаному автомобілі, поїхали в с. Комарно Городоцького району до магазину, щоб придбати сигарети. Будучи в с. Комарно Городоцького району гр. ОСОБА_10 , намагаючись розвернути вищевказаний автомобіль, на швидкості в`їхав у дерево, внаслідок чого спричинив пошкодження автомобіля, вартість відновлюваних робіт якого станом на 16 січня 2015 року, відповідно до висновку судової авто - товарознавчої експертизи № 9/16 від 27 січня 2015 року, становить 73782 грн. 26 коп.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2015 року змінити у бік пом`якшення.
В обґрунтування своїх вимог стверджує, що вирок місцевого суду є незаконним, оскільки суд призначаючи покарання не врахував його особи, скрутний матеріальний стан та призначив явно несправедливе та занадто суворе покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_10 подано доповнення в апеляційній скарзі, в якій покликаючись на те, що заподіяна ним шкода не може розцінюватися як значна, а відтак склад вчиненого ним правопорушення кваліфіковано невірно за ч.2 ст.289 КК України, а не за ч.1 ст.289 КК України. На його переконання, судом першої інстанції не враховано всіх обставин справи, поряд з тим, просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та адвоката ОСОБА_13 на підтримання поданої апеляційної скарги та доповнень до неї, потерпілого ОСОБА_14 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , прокурора, які вважають апеляційну скаргу з доповненнями безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обгрунтованим, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, серед яких, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який підтвердив, що передав автомобіль «ЗАЗ FORZA AF 4854», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у користування ОСОБА_11 , яка 07.01.2015 року повідомила йому, що даний автомобіль, який вона залишила на автомийці і на якому поїхав працівник мийки ОСОБА_10 , розбитий; показами свідка ОСОБА_11 , згідно з якими, остання мала у користуванні автомобіль «ЗАЗ FORZA AF 4854», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ., який остання 05.01.2015 року залишила на автомийці у м.Рудки. Прийшовши на вказану автомийку за автомобілем, такий був відсутній. Працівник автомийки ОСОБА_10 , якому вона віддавала автомобіль, на її дзвінки відповів лише раз, повідомивши про те, що у вказного автомобіля пошкоджене зчеплення, що він його відремонтує та поверне автомобіль.Однак даний автмобіль він не повернув, вона разом з власником забрали його із значними пошкодженнями в с.Хишевичі Городоцького району; показаннями свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що 05.01.2015 року приблизно о 23 год зустрівся із ОСОБА_10 , який був за кермом автомобіля «ЗАЗ FORZA AF 4854», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому останній не справившись із керуванням, в`їхав у дерево, розбив задню фару, бампер і скло.

Відповідно до ч.3 примітки ст.289 КК України, матеріальна шкода визнається значною у разі заподіяння реальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до висновку науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України у Львівській області судової товарознавчої експертизи від 27 січня 2015 року № 9/16, згідно з яким ринкова вартість представленого на дослідження автомобіля «ЗАЗ FORZA AF 4854», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , до нанесення йому пошкоджень, станом на 05.01.2015 року, становила 110453 грн. 08 коп, вартість відновлювального ремонту якого становить 73782 грн. 26 коп, а вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля 47443 грн. 62 коп (а.к.п. 51-62).

З огляду на зазначене вище, покликання апелянта про відсутність такої кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, як заподіяння значної шкоди, є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Поряд з тим, відповідно до ч.2 ст.409 КПК України, серед підстав для зміни вироку суду першої інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 (з наступними змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд першої інстанції в повній мірі не врахував усі дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та призначив покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, колегія суддів апеляційного суду враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, дані про його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, вину у вчиненні злочину визнав повністю, задовільно характеризується за місцем проживання, а також враховує відсутність обвставин, що обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також важке матеріальне становище його сім`ї, в якій, окрім нього є ще молодший брат, а батько помер, та відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України визнає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 289 КК України.

Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги разом з поданими до неї доповненнями та для зміни в частині призначення покарання, що відповідно до ст.65 КК України є необхідним й достатнім для виправлення і запобігання вчинення ОСОБА_10 нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу та доповнення до неї обвинуваченого ОСОБА_10 задоволити частково.
Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2015 року щодо ОСОБА_10 змінити.
Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України на три роки позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:
Судді: