АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 11-898/11
Справа №11-898/11 р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія ч.1 ст.121 КК України Доповідач Ришкова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року липня місяця 05 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого - Ришкової Н.М.,

суддів: Ковальової Н.М., Шевцова В.Г.,

з участю прокурора - Литвиненка О.О.

засудженого - ОСОБА_2,

адвоката - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Великоолексавдрівського районного суду Херсонської області від "14" квітня 2011

року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, прож. По вул. Спортивній, 13 в смт. В.Олександрівка Херсонської області, не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк пять років.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитовим строку терміном три роки з покладенням обовязків передбачених ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу залишена - підписка про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Херсонської обласної психіатричної лікарні 448 грн. 33 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1010 грн. 30 коп. матеріальних збитків, 6000 грн. в рахунок моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, він 01 липня 2008 року, близько 17 години 00 хвилин, знаходячись біля свого будинку по вул. Спортивна, 13 в смт. В.Олександрівка Херсонської області, на гру унті виниклих неприязних стосунків, навмисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, і бажаючи їх настання, під час сварки з гр. ОСОБА_4, наніс йому удар кухонним ножем в область грудної клітки, в результаті чого наніс останньому колото-різану проникаючи рану передньої поверхні грудної клітини з пошкодженням серця, ці тілсні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №25/76 від 17 липня 2008 року по критерію небезпеки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини справи, вірність кваліфікації дій, доведеність вини у скоєному злочині, вид та розмір призначеного покарання, просив вирок суду змінити. Вказує, що суд першої інстанції, формулюючи кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, не вказав „тяжке". Крім того, суд, звільнивши ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, не вказав у вироку передбачену ст. 76 КК України вимогу зявлятися періодично для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Просив вирок районного суду щодо ОСОБА_2 змінити, уточнити кваліфікацію дій підсудного за ч.1 ст. 121 КК Україні - як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у резолютивній частині вироку зазначити п.4 ст. 76 КК України, в решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які не заперечували проти апеляційних вимог прокурора, останнє слово засудженого, в яком; просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію прокурора слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 в спричиненні потерпілому ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні цього злочину за встановлених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, зібраними і перевіреними у передбаченому законом порядку і ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються.

Проте, суд визнавши кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_2 правильною за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, не вказав «тяжке».

Вказане упущення суду не тягне за собою істотних наслідків та підлягає уточненню. Тому апеляційні вимоги прокурора в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується апеляційних вимог прокурора щодо доповнення резолютивної частини вироку суду передбаченою п.4 ст. 76 КК України вимогою щодо засудженого зявлятися періодично для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, то вони задоволенню не підлягають як безпідставні. Відповідно ст. 76 КК України суд покладає на засудженого один або кілька обовязків, вичерпний перелік яких передбачено ч.1 ст.76 КК України, які на думку суду є доцільними .

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

В вироку Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2011 року щодо ОСОБА_2 уточнити вказану в мотивувальній частині вироку кваліфікацію дій засудженого за ч. 1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В іншій частині зазначений вирок суду відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Головуючий :

Судді: