Справа № 240/231/15-к р.
Номер провадження № 1-кп/240/31/15 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2015 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився в м. Перевальськ Луганської області , освіта вища , фізичної особи-підприємця , раніше не засудженого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , 2010 року народження , мешкаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху,що спричинило загибель потерпілого.
Так, 27 жовтня 2014 року, близько 17 годині 25 хвилин,у темний час доби, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , рухаючись по автошляху Олександрівка-Краматорськ в напрямку м. Краматорська зі швидкістю не менш ніж 61,3 км/год, порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України.
Водій ОСОБА_4 проявив неуважність, чим порушив п. 2.3(б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
На 2 км + 200 м. від с.м.т. Олександрівка Олександрівського району Донецької області зазначеного автошляху, ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху та запобігти наїзду на пішохода , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та здійснив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_9 ,що рухався у попутному напрямку по проїзній частині дороги та котив справа від себе велосипед «Phoenix TK 610.3.0(S17)».
Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент завдання та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, саме: садно правої поперекової області, тринадцять саден задньої поверхні правого стегна в середньої треті, садно задньо-зовнішньої поверхні правого стегна в нижній третині, чотири садна задньої зовнішньої поверхні правої гомілки в верхній третині, два садна нижньої треті правої гомілки по задньо-зовнішній поверхні, шість саден задньої поверхні лівого стегна в середній третині , двадцять п`ять саден задньо-внутрішньої поверхні лівого стегна в нижній треті та лівої гомілки в верхній треті, чотири садна задньої поверхні лівого гомілковостопного суглоба; закритої черепно-мозкової травми: крововилив в м`які тканини голови в правій потиличній області, переломи кісток склепіння та основи черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки головного мозку, розтрощення правої півкулі мозочка; тупа травма грудної клітини переломи третього, четвертого ребер справа, перелом правої ключиці, перелом правої лопатки, крововилив в тканини правої легені.
Від отриманих травм ОСОБА_9 помер на місці ДТП , біологічна смерть констатована о 17 годині 40 хвилин 27 жовтня 2014 року .
Вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України обвинувачений не визнав, пояснивши, що 27 жовтня 2014 року, близько 17 години 25 хвилин він керував автомобілем ЗАЗ- 110307, р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 по автодорозі Олександрівка-Краматорськ, виїхавши із с.м.т. Олександрівка в напрямку Краматорська Донецької області, зі швидкістю біля 85 км/г. На той час були сутінки . ОСОБА_4 їхав із ближнім світлом фар без пасажирів, перевозив вантаж, вагою біля 250 кг.
На відстані біля 40 метрів, він побачив пішохода, що котив праворуч від себе велосипед. Пішохід йшов в напрямку руху автомобіля ОСОБА_4 , по його полосі руху,знаходився посередині полоси руху. ОСОБА_4 загальмував, бо не міг об`їхати пішохода через зустрічний автомобіль. Попередити зіткнення не вдалося, стався наїзд на пішохода, внаслідок чого останній опинився на лобовому склі автомобіля під керуванням обвинуваченого .Після зупинки автомобіля, ОСОБА_4 повернувся до місця пригоди, викликав швидку допомогу, але лікарі констатували смерть потерпілого.
Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується поясненнями потерпілого, свідків, письмовими матеріалами справи.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 27 жовтня 2014 року о 17 години 6 хвилин він розмовляв з сином, який через деякий час перестав відповідати по телефону . Невдовзі працівники міліції повідомили про ДТП . Приїхавши на місце ДТП, потерпілий виявив автомобіль, яким був збитий його син. Стійка автомобіля була деформована, лобове скло пошкоджене. Під час зустрічі з ОСОБА_4 , останній вибачився та зізнався, що не бачив пішохода на дорозі, а побачив його лише на лобовому склі.
Крім того, потерпілий зазначив, що обвинувачений ухиляється від відшкодування завданої ним шкоди та добровільно грошових коштів не надав . Потерпілий поніс витрати на поховання сина, що складаються із наступного:
-ритуальні послуги на поховання -6505 грн.,
-поминальний обід 3555,18 грн,
-транспортні витрати 412,76 грн.,
Обвинувачений заявлений цивільний позов не визнав, вважає, що його цивільна відповідальність застрахована, тому потерпілий повинен звернутися до страхової компанії.
Обставини та місце ДТП підтверджуються протоколом огляду місця події від 27 жовтня 2014 року зі схемою та фото таблицею, за яким місцем ДТП є асфальтована ділянка автодороги Олександрівка-Краматорськ ( 2 км + 200 м ), ширина проїжджої частини 5,9 м. Місцем ДТП є права полоса руху у напрямку м. Краматорська, ширина якої складає 2,9 м, ширина узбіччя-1.5 м. Автомобіль ЗАЗ-110307 д.н. НОМЕР_1 розташований на правому узбіччі та повернутий у
напрямку с.м.т. Олександрівка. Сліди гальмування та шин відсутні. Автомобіль має механічні пошкодження передньої правої частини, деформацію правої передньої стійки в середньої її частині, розтріскування лобового скла. В автомобілі міститься вантаж у виді коробок з цукерками. Автомобіль був переміщено водієм від місця зупинки у зворотному напрямку до потерпілого.
Відповідно до концентрації та напрямку розкидування осколків скла та інших об`єктів зроблено висновок про напрямок руху автомобіля місто Краматорськ. Осколки та фрагменти автомобіля розташовані переважно ближче до правого краю проїжджої частини автодороги та на правому узбіччі. Велосипед спортивний «Phoenix TK 610.3.0(S17)», кросівки та чорна печатка знаходяться на правому узбіччі. Справа на проїжджій частині знаходиться шапка .
Труп потерпілого розташований на відстані 3.3 м за правим краєм проїжджої частини в положенні лежачі на правому боці з витягнутими кінцівками вздовж тіла. Головний убір та права печатка відсутні. Обличчя в крові . На трупі та одязі постраждалого виявлені пошкодження.Поряд з трупом, на відстані 0,1 метра від його голови розташований мобільний телефон «Nokia» без пошкоджень .
а.п. 112-128
Відповідно до додаткового огляду транспортного засобу від 11 листопада 2014 року пошкодження автомобіля "Славута" ,д.н. № НОМЕР_1 , локалізовані в передній праві й частині автомобіля, а саме: пошкоджено правий кут переднього бамперу, скло та корпус правої фари, переднє вітрове скло; деформовано - кришка капота в правій передній частині, права передня стойка.
Пошкодження переднього бамперу розташоване на відстані 0,46м від правої габаритної точки.
Пошкодження передньої частини кришки моторного відсіку розташоване на відстані 0,22м.
Пошкодження переднього вітрового скла розташоване на відстані 0,54 м від правої габаритної точки
Місце прикладання руйнівного впливу на переднє вітрове скло розташоване на висоті від 1 до 1.2 метри від опорної поверхні та на відстані до 0, 19 метри від правої габаритної точки.
Напрямок деформуючого впливу на кришці капоту має напрямом спереду на зад.
а.п.129-132
За висновком експерта під час проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 178/1 від 2 грудня 2014 року органи керування автомобіля ЗАЗ-110307, р.н. НОМЕР_1 ( рульове керування, гальмова система,шини) в момент ДТП перебували у технічно працездатному стані. а.п. 146-152
Під час додаткового огляду транспортного засобу від 11 листопада 2014 року велосипеду «Phoenix TK 610.3.0(S17)» виявлено, що на обох педалях встановлені пластикові світлоповертачі жовтого кольору: на правій 2, а на лівій -1.На спицях заднього колеса встановлено світлоповертач білого кольору. Пошкодження та несправності відсутні.
а.п. 133-134
Під час проведення судової автотехнічної експертизи був досліджений технічний стан спортивного велосипеда «Phoenix TK 610.3.0(S17)» .За висновком експерта № 180/1 від 2 грудня 2014 року,органи керування велосипеда ( рульове керування, гальмова система,шини) у момент події перебували у технічно працездатному стані. Пошкоджень аварійного характеру велосипед не має.
а.п. 140-145
Відповідно до додаткового огляду місця ДТП від 11 листопада 2014 року, розпочатого о 17 годині 30 хвилин було проведено оцінку видимості в умовах, наближених до ДТП . Було встановлено чітку видимість світлоповертаючих елементів велосипеда . Експериментальним шляхом було встановлено відстань видимості з включеним ближнім світлом фар, яка склала від передньої частини автомобіля до велосипедиста 56 метрів.
а.п. 136-137
Свідок ОСОБА_10 , що був залучений в якості статиста під час цієї слідчої дії пояснив, що знаходячись на місці ДТП, він був одягнутий в одяг загиблого та за завданням слідчого йшов з велосипедом на відстані 1.5 метри від узбіччя, автомобіль їхав позаду нього з увімкненим ближнім та дальнім світлом фар. Видимість склала , відповідно, 50-60 метрів та 100 метрів. ОСОБА_4 був запрошений до участі в слідчій дії , погодився на участь, але потім відмовився.
Свідок ОСОБА_11 підтвердив обставини проведення слідчої дії, повідомивши, що приїхав на місце ДТП на належному йому автомобілі « Славута». На прохання слідчого він їхав з ввімкненим ближнім та дальнім світлом фар. Попереду йшов статист в одязі загиблого та котив праворуч від себе велосипед загиблого. Відстань видимості вимірювали рулеткою з часу, коли пішохода було добре видно. Дані вимірів занесені до протоколу.
Встановлюючи місце наїзду, суд приймає до уваги місце розташування тіла, розташування перших осколків скла та пластикових фрагментів, що відділилися від автомобіля ЗАЗ-110307 в процесі наїзду на пішохода, що зафіксоване у вищезазначеному протоколі зі схемою до нього. За висновком експерта під час проведення судової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 181/1 від 5 грудня 2014 року, наїзд на пішохода міг відбутися в районі правого узбіччя як на проїжджій частині на відстані,приблизно, до 1,5 м. від правого краю дороги, так і за її межами.
Експерт зазначив, що швидкість руху автомобіля ЗАЗ-110307 ,р.н. НОМЕР_1 , під час наїзду на пішохода наближено до значення 61,3 км/г. Зазначена швидкість розрахована по відстані відкидання тіла пішохода ( за відсутності слідів руху автомобіля ( гальмування, кочення, бічного ковзання).
Факт відсутності пошкоджень на велосипеді «Phoenix TK 610.3.0(S17)» вказує на те,що під час наїзду автомобіля на пішохода, останній знаходився поруч з велосипедом.
За висновком експерта, в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля ЗАЗ-110307, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 для забезпечення безпеки дорожнього руху в темний час доби, повинен був обрати таку швидкість руху автомобіля, щоб мати можливість зупинитися в межах видимості дороги, а з моменту виникнення перешкоди руху( з моменту об`єктивної можливості виявлення пішохода на смузі руху керованого ним автомобіля - застосувати гальмування, тобто діяти відповідно до вимог п. 12.2 , 12.3 Правил дорожнього руху. Швидкість руху 60-70 км/г є безпечною для даних дорожніх умов, тому в діях водія не вбачається невідповідність вимогам п. 12.2 Правил.
Водій автомобіля ОСОБА_4 , виконуючи вимоги п. 12.3. Правил мав технічну можливість запобігти настанню даної ДТП, прийнявши вчасно необхідні й достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації та її переростання в ДТП. У причинному зв`язку з подією наїздом автомобіля на пішохода ОСОБА_9 перебувають дії водія ОСОБА_4 , який рухаючись в даних дорожніх умовах не застосував своєчасно необхідні й достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху. Тобто дії ОСОБА_4 , як невідповідні вимогам п. 12.3 Правил, перебувають у причинному зв`язку з подією, що настала.
а.п.175-184
Встановлюючи обставини справи, на досудовому слідстві був проведений слідчий експеримент від 2 березня 2015 року , за яким обвинувачений показав, що в темний час доби він рухався зі швидкістю близько 85 км/г з включеним ближнім світлом фар . На відстані близько 40 метрів він побачив пішохода, який котив велосипед. ОСОБА_4 почав гальмування , але не зміг уникнути зіткнення та правою передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода. Назустріч з невідомою швидкістю рухався автомобіль невідомої марки з ближнім або дальнім світлом фар. В момент наїзду зустрічний автомобіль був на відстані 10 метрів попереду від автомобіля ОСОБА_4 , що унеможливлювало об`їзд автомобіля .
а.п. 153-156
Під час проведення додаткової судової автотехнічної експертизи № 289 від 19 лютого 2015 року, експерт дійшов висновку, що пояснення ОСОБА_4 щодо руху керованого ним автомобіля ЗАЗ-110307, р.н. НОМЕР_1 , під час ДТП зі швидкістю 85 км/г спростувати експертним шляхом неможливо.
Однак, на думку експерта, з урахуванням маси тіла потерпілого, отримана шляхом розрахунку в попередньому дослідженні швидкість руху автомобіля ЗАЗ-110307, р.н. НОМЕР_1 , під час події 61,3 км/г( до 70 км/г) є найбільш наближеною до реальної швидкості руху автомобіля на час події.
З технічної точки зору, в дорожній обстановці,що склалася( за умови руху автомобіля зі швидкістю 85 км/г, водій ОСОБА_4 , виконуючи вимоги п. 12.3 Правил, тобто здійснивши об`їзд перешкоди з урахуванням безпечного інтервалу, мав технічну можливість запобігти даній ДТП наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
Також, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією - наїздом автомобіля ЗАЗ-110307 ,р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 перебувають дії водія ОСОБА_4 , який рухаючись в даних дорожніх умовах не зреагував адекватно на зміну дорожньої обстановки, не застосував своєчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, що призвело до виникнення аварійної ситуації та переростання її в ДТП, тобто дії водія ОСОБА_4 ,як невідповідні вимогам п. 12.3 Правил , перебувають у причинному зв`язку з подією, що настала.
а.п. 186-193
Зазначені дослідження та висновки експерта повністю узгоджуються з висновком експерта під час проведення судової автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи № 43/44 від 18 березня 2015 року,за яким у дорожній обстановці, що склалась, водій автомобіля ЗАЗ-110307 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , здійснюючи рух в умовах обмеженої видимості (темна пора доби) повинен був формувати швидкісний режим з таким розрахунком, щоб мати можливість зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, а з моменту виникнення небезпеки, або перешкоди для руху , негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що передбачено вимогам п.п.12.2 і 12.3 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом застосування маневру об`їзду, тобто виконання вимог п. 12.3 Правил як за умов руху зі швидкістю 60-70 так і 85 км/г.
Обрана водієм ОСОБА_4 швидкість руху 60-70км/г та 85 км/г в даних дорожніх умовах відповідала видимості дороги і в його діях невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил не вбачається. В той же час, фактичні дії водія ОСОБА_4 , який за наявності у нього технічної можливості уникнути наїзду на пішохода не скористався такою нагодою, не відповідають вимогам п.12.3 Правил.
Зазначена невідповідність перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
а.п. 195-201
Наданий захистом експертний висновок № 79 від 30 березня 2015 року стосовно умов руху автомобіля зі швидкістю саме 85 км/г ( а не інших параметрів 60-70 км/г) та про неможливість запобігання наїзду на пішохода шляхом гальмування не суперечить вищенаведеним експертним висновкам.
а.п. 244-247
Оцінюючи надані експертами висновки, суд приймає до уваги також схему до протоколу слідчого експерименту від 2 березня 2015 року , що складена за поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 і стосується взаємного розташування автомобіля на відстані 0,5 метри від правого краю проїжджої частини та пішохода 0,84 метри від правого краю проїжджої частини.
При цьому ширина смуги руху складає 2,7 метри, а габарити автомобіля 1,4 метри(а.п.153-156) .
Ці обставини , на думку суду, свідчать про наявність реальної можливості здійснення обвинуваченим маневру об`їзду.
Відповідно до висновку експерта при проведенні судово-медичної експертизи № 307 від 30 січня 2015 року, під час дослідження трупа ОСОБА_9 встановлені наступні тілесні пошкодження : садно правої поперекової області, тринадцять саден задньої поверхні правого стегна в середньої треті, садно задньо-зовнішньої поверхні правого стегна в нижній третині, чотири садна задньої зовнішньої поверхні правої гомілки в верхній третині, два садна нижньої треті правої гомілки по задньо-зовнішній поверхні, шість саден задньої поверхні лівого стегна в середній третині , двадцять п`ять саден задньо-внутрішньої поверхні лівого стегна в нижній треті та лівої гомілки в верхній треті, чотири садна задньої поверхні лівого гомілковостопного суглоба; закритої черепно-мозкової травми: крововилив в м`які тканини голови в правій потиличній області, переломи кісток склепіння та основи черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки головного мозку, розтрощення правої півкулі мозочка; тупа травма грудної клітини переломи третього, четвертого ребер справа, перелом правої ключиці, перелом правої лопатки, крововилив в тканини правої легені, які утворилися незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючи частини легкового автомобіля та дорожнього покриття в умовах ДТП, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент завдання та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Причина смерті є поєднана травма тіла:крововилив в м`які тканини голови в правої потиличній області, переломи кісток склепіння та основи черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки головного мозку, розтрощення правої півкулі мозочка; тупа травма грудної клітини переломи третього та четвертого ребер справа, перелом правої ключиці, перелом правої лопатки, крововилив в тканини правої легені, що ускладнилася розвитком травматичного шоку, набряк легенів та головного мозку.
Характер та локалізація тілесних ушкоджень вказують на те, що громадянин ОСОБА_9 в момент первісного контакту з транспортним засобом знаходився до нього правою задньо-боковою поверхнею тіла у вертикальному положенні. Будь-яких тілесних ушкоджень, характерних як для однократного , так і для багатократного переїзду транспортним засобом під час обстеження трупа не виявлено.
Під час судово-токсикологічного обстеження крові, сечі та внутрішніх органів від трупа ОСОБА_9 спирт етиловий та наркотичні засоби не знайдені.
Під час обстеження одягу виявлені пошкодження на штанях, на яких на задній поверхні правої штанини міститься крізне пошкодження тканини, які відповідають пошкодженням на правій нижній кінцівці.
а.п.157-160
Час скоєння ДТП, місце ДТП та час смерті потерпілого підтверджується карткою виїзду швидкої медичної допомоги № 5133а від 27 жовтня 2014 року, відповідно до якої було здійснено виїзд на виклик. Потерпілий знаходиться на автодорозі Олександрівка-Краматорськ біля с. Надеждівка Олександрівського району. Констатована біологічна смерть о 17 годині 40 хвилин.
а.п.111
Суду надані в якості письмових доказів протоколи огляду речей та одягу потерпілого від 18 листопада 2014 року та 11 лютого 2015 року, що містять пошкодження, які відповідають наявним тілесним пошкодженням та механізму отримання постраждалим травм.
а.п. 162-165,169-172
Висновки експертів під час проведення судової автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану велосипеда щодо належного технічного стану автомобіля ЗАЗ-110307 р.н. НОМЕР_1 та велосипеда повністю узгоджуються з протоколами огляду транспортних засобів від 11 листопада 2014 року.
Пошкодження автомобіля ЗАЗ-110307 р.н. НОМЕР_1 локалізовані в передній правій частині автомобіля, що відповідають встановленим обставинам ДТП, висновку експерта при проведенні судово-медичної експертизи щодо знаходження ОСОБА_9 в момент первісного контакту з транспортним засобом правою задньо-боковою поверхнею тіла до нього у вертикальному положенні,отриманих тілесних ушкоджень та не містять протиріч.
Пояснення обвинуваченого щодо неможливості проведення маневру об`їзду через наявний зустрічний транспорт суд розцінює як неспроможні, враховуючи наступне.
Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 він, як черговий інспектор ДАІ виїхав на місце ДТП біля 18 години 27 жовтня 2014 року, коли лікарі швидкої допомоги знаходились на місці та констатували смерть потерпілого. Водій автомобіля ОСОБА_13 пояснив, що не побачив пішохода. З урахуванням того, що на даній ділянці дороги, в цей час, рух автомобілів не інтенсивний, свідок уточнив у ОСОБА_4 , чи нічого не заважало видимості водія (світло фар зустрічної машини, тощо), на що ОСОБА_4 заперечив, пояснивши, що зустрічного автомобіля не було.
Крім того, свідок ОСОБА_14 та потерпілий ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_4 після похорон приїхав на кладовище та зайшов до них додому. На запитання як сталася трагедія, ОСОБА_4 повідомив, що він їхав додому та не побачив пішохода. У розмові він не посилався на зустрічний транспорт,а лише пояснив,що не хотів цього.
Свідок ОСОБА_15 також підтвердив відсутність зустрічного транспорту під час ДТП, очевидцем якої він випадково став.
Сам обвинувачений не заперечує, що заявив про зустрічний транспорт лише в березні 2015 року, бо, ніби то, забув про цю обставину.
На думку суду, схема до протоколу слідчого експерименту від 2 березня 2015 року , що складена за поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 і стосується взаємного розташування автомобіля на відстані 0,5 метри від правого краю проїзної частини та пішохода 0,84 метри від правого краю проїзної частини свідчить саме про те, що ОСОБА_4 порушив п. 2.3(б) Правил дорожнього руху України та , будучи неуважним, не відреагував належним чином на зміну дорожньої обстановки та не вчинив жодних дій щодо зміни напрямку руху задля об`їзду пішохода та гальмування ( відсутність слідів гальмування зафіксовані в протоколі огляду місця події) .
Суд розцінює посилання обвинуваченого та захисту на невідповідність дій пішохода Правилам ДР, що, на їх думку, перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП як неспроможні з таких підстав.
Відповідно до п. 4.1 Правил, пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках,тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватисяпо них неможливо ,пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднююючи рух на велосипедах , або в один ряд узбіччя , тримаючись якомога правіше .
Як пояснив обвинувачений ,пішохід рухався на відстані 0,84 метри від правого краю проїзної частини при тому,що ширина смуги руху складає 2,7 метри,тобто відповідно до зазначених норм.
За вимогами п. 4.4. Правил, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.
Наявність світлоповертальних елементів на велосипеді зафіксовано протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 11 листопада 2014 року велосипеду «Phoenix TK 610.3.0(S17)», яким виявлено, що на обох педалях встановлені пластикові світлоповертальні засоби жовтого кольору: на правій 2, а на лівій -1.На спицях заднього колеса встановлено світлоповертальний елемент білого кольору. Пошкодження та несправності відсутні.
а.п. 133-134
Суд вважає встановленим, що грубих порушень ПДР України, внаслідок яких сталася ДТП пішоходом ОСОБА_9 не допущено.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що товаришувала з ОСОБА_17 . В цей день, 27 жовтня 2014 року, вони також зустрілися, а біля 16 години 30 годин ОСОБА_9 поїхав спортивним велосипедом додому в с.Дмитро -Дарївка Олександрівського району. В руках він мав пакет. Тихоненко добре почувався. Велосипед знаходився в гарному технічному стані. Як їй згодом стало відомо, дорогою додому він потрапив в ДТП та загинув.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.286 КК України, бо він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель потерпілого.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, що раніше не був засуджений, позитивно характеризується за місцем проживання та колишнім місцем навчання, має на утриманні неповнолітню дитину.
Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин не виявлено.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги обставини та тяжкість скоєного правопорушення, його наслідки настання смерті людини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Приймаючи рішення, суд враховує, що обвинувачений, не заперечуючи завдання ним смерті ОСОБА_9 не виявив каяття та не відшкодував потерпілому заподіяну шкоду. Так, обвинувачений лише передав на відшкодування моральної шкоди потерпілому 2000 грн.
Суд враховує, що потерпілий, розцінюючи таку поведінку обвинуваченого як зухвалу, позбавлену будь-якого співчуття до батьків загиблого, просив призначити обвинуваченому максимальне покарання, що передбачене санкцією статті, пов`язане з позбавленням волі.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується, працює підприємцем, має на утриманні неповнолітню дитину , і вважає, що обвинуваченому необхідно призначити мінімальне покарання , передбачене санкцією ч.2 статті 286 КК України та приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.
Беручи до уваги, що обвинувачений, керуючи автомобілем, грубо порушив правила дорожнього руху, що спричинило смерть людини та свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого, дані про порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, які допускалися ним і раніше, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності ( а.п. 212-213),суд вважає необхідним призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
На підставі викладеного . необхідно обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи, що йому обрана міра покарання, пов`язана з позбавленням волі, а обвинувачений , будучи зареєстрованим на тимчасово окупованій території, мешкає в м. Краматорську без реєстрації, розлучений.
Вирішуючи цивільний позов , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
За ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого,зобов`язана відшкодувати особі, яка понесла необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ці витрати.
-ритуальні послуги на поховання -6505 грн.,
-поминальний обід 3555,18 грн.
Таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню частково, в частині, що підтверджена наданими потерпілим письмовими доказами,тому в частині відшкодування транспортних витрат необхідно відмовити .
Керуючись ст.ст. 370, 371,374 КПК України, суд
З А СУ Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 2 ( два) роки.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язаних з проведенням судових експертиз в сумі 4185,6 грн.
Речові докази в`язану шапку, кросівки, мобільний телефон, рукавичку, велосипед, куртку,джинси, відповідно до ст. 100 КПК України, передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому.
Запобіжний захід ОСОБА_4 обрати у виді тримання під вартою та взяти його під варту у залі суду і до набрання чинності вироком утримувати в Артемівській установі виконання покарань №6.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 9 вересня 2015 року, тобто з часу взяття під варту.
Виконання вироку в частині запобіжного заходу покласти на Олександрівський РВ УМВС України в Донецькій області.
Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня оголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1