АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1961/15 Справа № 208/6642/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

представника Дніпродзержинської виправної колонії № 34 Управління Державної Пенітенціарної Служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8 (приймають участь в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Олександрівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: -23 грудня 2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку 3 роки; -18 вересня 2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі, якою задоволено клопотання останньої про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 року» і скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року, якою задоволено клопотання засудженої ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 року» і скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, просить ухвалу районного суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_8 щодо застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році».

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що засуджена ОСОБА_8 має дві судимості за вчинення тяжких злочинів і амністія до неї не може бути застосована відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та п. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджена ОСОБА_8 не підпадає під застосування до неї ст. ст. 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 року», але на неї поширюється положення ст. 6 цього Закону щодо скорочення наполовину невідбутої частини покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку представника колонії, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, та думку засудженої ОСОБА_8 , яка просила розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду, частково дослідивши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.

Частина 1 та 3 статті 1 Закону України «Про застосування амністії в України» від 01 жовтня 1996 року передбачає, що амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

У пункті «в» частини 1 статті 4 вищевказаного закону зазначено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 має дві судимості за вчинення тяжких злочинів, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2014 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України, а також за вироком цього ж суду від 23 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України злочини, передбачені ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, що не дає підстав для застосування до засудженої положень Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає обґрунтованими.

Отже, суд не застосував закон, який підлягає застосуванню, що перешкодило йому повно та всебічно розглянути клопотання ОСОБА_8 і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до статті 409 КПК України є підставою для скасування даної ухвали.

Пунктом 1 частиною 1 статті 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Суд першої інстанції безпідставно прийняв рішення про застосування до засудженої ОСОБА_8 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та не врахував вимоги ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які потрібно було застосувати, а тому дане судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів відповідно до положень ст. 407 КПК України приходить до висновку про наявність підстав для постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року щодо засудженої ОСОБА_8 скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 щодо застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4