Справа № 11а-887/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 368, ч.1 ст. 364 КК України Доповідач: Романюк М.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого-судді Пайонкевича Т.Т.,

суддів: Галапаца І.І.., ОСОБА_2,

з участю прокурора. ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст. 368, ч.1 ст. 364 КК України за апеляцією прокурора Малиш Н.С., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2010 року,

встановила:

Цим вироком засуджено

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого.

За ч.2 ст.368 КК України 5 (пять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків строком на 3 (три) роки.

За ч.1 ст.364 КК України 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточне покарання обрано 5 (пять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 54 КК України ОСОБА_4 позбавлений 11 рангу, V категорії державного службовця.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком - два роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_4 покладені відповідні обовязки.

Іспитовий термін засудженому рахується з часу проголошення вироку.

Зараховано до обраного покарання термін знаходження засудженого під вартою з 21 січня 2010 р. по 18 червня 2010 р.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - підписку про невиїзд - залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_4 12 076 грн. 62 коп. в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення експертиз 12076 грн. 62 коп.

Відповідно до ст. 81 КПК України вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним в тому, що працюючи з 18.09.2008р. на посаді заступника начальника Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, яка віднесена до п"ятої категорії посад державних службовців, виконуючи у відповідності до наказу начальника Держкомзему у Львівській області №45 від 21.10.2008р. «Про розподіл обов'язків між начальником та заступниками начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області" організаційно-розпорядчі повноваження, зокрема, координуючи діяльність відділу державної землевпорядної експертизи та сектору контролю за дотриманням ліцензійних умов, отже, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи всупереч вимогам ст.ст. 5,10 Закону України «Про державну службу», ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», умисно, з корисливих мотивів, вчинив одержання хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням хабара, а також зловживання владою та службовим становищем, тобто, умисне, з корисливих мотивів, в особистих інтересах, використання службовою особою наданої їй влади та службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним і громадським інтересам, які було вчинено при наступних обставинах.

17 вересня 2008р. до Головного управління Держкомзему у Львівській області звернувся гр-н ОСОБА_5, який подав землевпорядну документацію проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, перенесення їх в натурі для передачі в оренду для створення фермерського господарства на території Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області для проведення державної експертизи щодо земельної ділянки площею 15,13 га, розташованої на території Судововишнянської міської ради. В звязку з порушенням вимог ст.34 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», де передбачено, що строки проведення державної експертизи не можуть перевищувати 20 робочих днів від дня реєстрації об"єкта експертизи, з метою з'ясування термінів проведення державної експертизи поданої ним землевпорядної документації та її результатів ОСОБА_5 протягом жовтня-листопада 2008 року неодноразово звертався до заступника начальника Головного управління ОСОБА_4 з проханням своєчасно провести державну експертизу та видати висновок експертизи, в зв"язку з чим у ОСОБА_4 виник умисел на одержання від ОСОБА_5 хабара в сумі 20 000 грн., поєднаного з його вимаганням за погодження позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації на згадану земельну ділянку. З цією метою ОСОБА_4, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, всупереч інтересів служби, зокрема, вимог ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», в кінці листопада 2008 року зустрівся з ОСОБА_5 в приміщенні Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, розташованому на пр. В. Чорновола, 4 у м. Львові, та повідомив останньому, що за погодження позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації на вищевказану земельну ділянку, йому необхідно передати хабар в сумі 20 000 грн., в іншому випадку позитивний висновок ним погоджений не буде. ОСОБА_5, усвідомлюючи, що безпосередньо від ОСОБА_4, як заступника начальника Управління, залежать строки проведення експертизи та її результати, розуміючи, що висновок державної землевпорядної експертизи ним може бути отриманий тільки за умови виконання вимоги ОСОБА_4 про передачу йому хабара, будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі ОСОБА_4 вказаної ним суми хабара могла потягнути подальше порушення його законних прав та інтересів, а саме: порушення встановленого ст. 34 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» строку проведення експертизи, враховуючи, що з часу реєстрації об"єкту експертизи в Управлінні вже пройшло більше ніж два місяці, погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_4

10 грудня 2008 р. близько 10.00 год., ОСОБА_5 прибув у приміщення Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, розташоване на пр. В. Чорновола, 4 в м. Львові, зайшов до службового кабінету ОСОБА_4, де передав, а ОСОБА_4 одержав від нього в якості хабара 20 000 грн. за погодження позитивного висновку державної експертизи поданої ОСОБА_5 землевпорядної документації, чим заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам, яка полягає у підриві авторитету та престижу органів державної влади у вигляді створення у громадськості негативної уяви щодо службових осіб органів державної влади, їх корумпованості та некомпетентності, недотримання ними у своїй службовій діяльності та нехтування нормами чинного законодавства та заподіяв матеріальні збитки ОСОБА_5 в сумі 20 000 грн. 11 грудня 2008 р. ОСОБА_5 в Головному управлінні Держкомзему у Львівській області одержав висновок державної експертизи землевпорядної документації від 14 жовтня 2008 р № 23, згідно якого поданий ним на державну землевпорядну експертизу проект землеустрою щодо віднесення земельних ділянок, перенесення їх в натурі для передачі в оренду для створення фермерського господарства на території Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується при умові виконання п. 10 даного висновку.

Крім того, підсудний ОСОБА_4, працюючи з 18.09.2008 р. на посаді заступника начальника Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, яка віднесена до п"ятої категорії посад державних службовців, виконуючи у відповідності до наказу начальника Держкомзему у Львівській області № 45 від 21.10.2008 р. «Про розподіл обов'язків між начальником та заступниками начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області» організаційно-розпорядчі повноваження, зокрема, координуючи діяльність відділу державної землевпорядної експертизи та сектору контролю за дотриманням ліцензійних умов, отже, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи всупереч вимогам ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», умисно, з корисливих мотивів, вчинив одержання хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з вимаганням хабара, вчинене повторно, а також зловживання владою і службовим становищем, тобто, умисне, з корисливих мотивів, в особистих інтересах, використання службовою особою влади і службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним і громадським інтересам, які було вчинено при наступних обставинах.

13 листопада 2008 року до Головного управління Держкомзему у Львівській області звернувся директор ПП «Кінно-спортивна школа «Вадим» ОСОБА_5, який подав землевпорядну документацію - технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ПП «Кінно-спортивна школа «Вадим» для обслуговування кінно-спортивної школи та складу-манежу на території м. Судова Вишня по вул. 1-го Листопада 43/12, 43/6 Мостиського району Львівської області для проведення державної експертизи. З метою зясування термінів проведення державної експертизи поданої ним землевпорядної документації та її результатів ОСОБА_5М в грудні 2008 року звернувся до ОСОБА_4 з проханням своєчасно провести державну експертизу та видати висновок експертизи, в звязку з чим у ОСОБА_4 виник умисел на повторне одержання від ОСОБА_5 хабара в сумі 1500 грн., поєднаного з його вимаганням за погодження позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації на вказану земельну ділянку. З цією метою ОСОБА_4, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, всупереч інтересів служби, зокрема, вимог ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», в грудні 2008 року зустрівся з ОСОБА_5 в приміщенні Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, розташованому на пр. В. Чорновола 4 у м. Львові, та вказав останньому, що за погодження позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації на вищевказану земельну ділянку, йому необхідно 19.12.2008 р. передати хабар в сумі 1500 грн., в іншому випадку позитивний висновок ним погоджений не буде. ОСОБА_5, усвідомлюючи, що безпосередньо від ОСОБА_4В, як заступника начальника Управління, залежать строки проведення експертизи та її результати, розуміючи, що висновок державної землевпорядної експертизи ним може бути отриманий тільки за умови виконання вимоги ОСОБА_4 про передачу йому хабара, враховуючи, що висновок державної експертизи землевпорядної документації від 14.10.2008 р. №23 він отримав тільки після виконання вимоги ОСОБА_4В про передачу йому хабара в сумі 20 000 грн., будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі ОСОБА_4 А В. вказаної ним суми хабара могла потягнути порушення його законних прав та інтересів, а саме: порушення встановленого ст. 34 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» строку проведення експертизи, погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_4

19 грудня 2008р. близько 11.00 год., ОСОБА_5, виконуючи вимогу ОСОБА_4, прибув у приміщення Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, розташоване на пр. В. Чорновола, 4 в м. Львові, зайшов до службового кабінету ОСОБА_4, де передав, а ОСОБА_4 повторно одержав від нього в якості хабара 1500 грн. за погодження позитивного висновку державної експертизи поданої ОСОБА_5 землевпорядної документації, чим заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам, яка полягає у підриві авторитету та престижу органів державної влади у вигляді створення у громадськості негативної уяви щодо службових осіб органів державної влади, їх корумпованості та некомпетентності, недотримання ними у своїй службовій діяльності та нехтування нормами чинного законодавства та заподіяв матеріальні збитки ОСОБА_5 в сумі 1500 грн. Того ж дня, 19 грудня 2008 р. ОСОБА_5 в Головному управлінні Держкомзему у Львівській області одержав висновок державної експертизи землевпорядної документації від 08.12.2008 р. № 855, згідно якого подана ним на державну землевпорядну експертизу технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ПП «Кінно-спортивна школа «Вадим» для обслуговування кінно-спортивної школи та складу-манежу на території м. Судова Вишня по вул. 1-го Листопада, 43/12, 43/6 Мостиського району Львівської області відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно при умові виконання п. 10 даного висновку.

Крім того, 23 грудня 2008 р. директор ПП «Кінно-спортивна школа «Вадим» ОСОБА_5 подав до Головного управління Держкомзему у Львівській області для проведення державної експертизи землевпорядну документацію - технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ПП «Кінно-спортивна школа «Вадим» для розміщення та обслуговування навчального корпусу, технічних будівель та споруд на території м. Судова Вишня по вул. Заводська, 11 Мостиського району Львівської області. Того ж дня, тобто, 23.12.2008 року, у зв"язку з необхідністю одержання висновку державної експертизи землевпорядної документації у строк до 30.12.2008 p., ОСОБА_5, перебуваючи в службовому приміщенні Головного управління Держкомзему у Львівській області, що на пр. В. Чорновола, 4 в м. Львові, звернувся до заступника начальника Головного управління ОСОБА_4 з проханням провести державну експертизу та видати йому висновок до 30.12.2008 року, у зв"язку з чим у ОСОБА_4 виник умисел на повторне одержання від ОСОБА_5 хабара в сумі 12 000 грн., поєднаного з його вимаганням за погодження позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації на вказану земельну ділянку. З цією метою ОСОБА_4, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, всупереч інтересів служби, зокрема, вимог ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», перебуваючи в приміщенні Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, розташованому на пр. В. Чорновола, 4 у м. Львові, 23 грудня 2008 р. вказав ОСОБА_5, що за погодження позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації на вищевказану земельну ділянку, йому необхідно передати хабар в сумі 12 000 грн., в іншому випадку позитивний висновок ним погоджений не буде. ОСОБА_5, усвідомлюючи, що безпосередньо від ОСОБА_4, як заступника начальника Управління, залежать строки проведення експертизи та її результати, розуміючи, що висновок державної землевпорядної експертизи ним може бути отриманий тільки за умови виконання вимоги ОСОБА_4 про передачу йому хабара, враховуючи, що висновки державної експертизи землевпорядної документації від 14.1. 2008 р. № 23 та від 08.12.2008 р. №855 він отримав тільки після виконання вимог ОСОБА_4 А В про передачу йому хабарів в сумі 20 000 грн. та 1500 грн. відповідно, будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі ОСОБА_4 вказаної ним суми хабара могла потягнути порушення його законних прав та інтересів, погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_4

12 січня 2009 р. ОСОБА_6, усвідомлюючи незаконність вимог ОСОБА_4, звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вимагання у нього хабара. 13 січня 2009 року близько 10.30 год. ОСОБА_5 прибув у приміщення Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Львівській області, розташоване на пр. В. Чорновола, 4 в м. Львові, зайшов до службового кабінету ОСОБА_7, де передав, а ОСОБА_4 повторно одержав від нього в якості хабара 12 000 грн., за погодження позитивного висновку державної експертизи поданої ОСОБА_5М, землевпорядної документації, чим заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам, яка полягає у підриві авторитету та престижу органів державної влади у вигляді створення у громадськості негативної уяви щодо службових осіб органів державної влади, їх корумпованості некомпетентності, недотримання ними у своїй службовій діяльності та нехтування нормами чинного законодавства та заподіяв матеріальні збитки ОСОБА_5 в сумі 12 000 грн.

Того ж дня, 13 січня 2009 p., ОСОБА_5 в Головному управлінні Держкомзему у Львівській області одержав висновок державної експертизи землевпорядної документації від 30.12.2008 р. № 1218, згідно якого подана ним на державну землевпорядну експертизу технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ПП «Кінно-спортивна школа «Вадим» для розміщення та обслуговування навчального корпусу, технічних будівель та споруд на території м. Судова Вишня по вул. Заводська, 11, Мостиського району Львівської області відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно при умові виконання п. 10 даного висновку. В подальшому, 13 січня 2009 р. близько 13.10 год. ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, а предмет хабара в розмірі 12 000 грн. вилучений.

На вирок суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подала апеляцію, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2010 року відносно засудженого ОСОБА_4 скасувати в звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. Постановити стосовно ОСОБА_4 новий вирок, та призначити покарання за ч.1 ст. 364 КК України - 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права займати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків строком на 2 (два) роки;

За ч.2 ст.368 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків строком на 3 (три) роки, та з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого - 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Згідно ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 11 рангу державного службовця.

Прокурор, не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій, в своїй апеляції покликається на те, що районним судом не додержано вимог ст. 65 КК України. У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вказано, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь наслідків тощо). Суд першої інстанції порушив вищезазначені вимоги, зокрема, при призначенні покарання не врахував в повній мірі, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, не визнав своєї вини, у вчиненому не розкаявся, не сприяв розкриттю злочину. Не враховано кількість епізодів отримання хабара. Районний суд безпідставно взяв до уваги позитивні характеристики по місцю праці засудженого, оскільки ним вчинено злочин зловживаючи своїм службовим становищем. Враховуючи вищенаведене, призначене судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та потерпілого, які просять апеляцію задоволити та скасувати вирок, засудженого ОСОБА_4 про залишення апеляції прокурора без задоволення, а вироку без змін, обговоривши наведені в апеляції доводи і перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4В у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій передбачених ч.2 ст.368, ч. 1 ст. 364 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обгрунтованим і ніким не оспорюється.

Відповідно до п.3 ч.1 і ч.2 ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, обираючи засудженому ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції у відповідності до ст.ст. 65-66 КК України врахував скоєння тяжкого злочину, особу засудженого, котрий є особою молодого віку, раніше не судимий, щиро кається, позитивно характеризується за місцем проживання.

Тобто, суд першої інстанції врахував всі засади призначення покарання передбачені п.3 ч.1 ст.65 КК України, що спростовує покликання прокурора в апеляції на те, що при обранні покарання, судом першої інстанції не враховано, що засуджений вчинив тяжкий злочин та наслідків які від нього настали.

Згідно ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п"яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до мотивувальної частини вироку, врахування ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи засудженого, котрі суд визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості винуватого і пом»якшують покарання, дало суду підставу для застосування ст.75 КК України і звільнення засудженого від відбування основного покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що таке рішення суду першої інстанції є достатньо обгрунтованим і відповідає вимогам ст.ст.65 і 75 КК України, а призначене судом покаранню таким, що відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, даним про особу винуватого і є необхідним та доцільним для його виправлення та запобігання новим злочинам.

При перевірці матеріалів справи колегія суддів не встановила достатньо обгрунтованих обставин, які б давали підстави для скасування вироку і ухвалення нового вироку для застосування більш тяжкого покарання.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляцію прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_3, залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 15 жовтня 2010 року про засудження ОСОБА_4 за ч.2 ст.368 та ч.1 ст. 364 КК України без змін.

Головуючий

Судді: