Справа № 1-кп/760/1088 /15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Паракавар, Шамшадінського району , Вірменія,
громадянина України , освіта середня , одруженого , офіційно
не працює ,проживає у
АДРЕСА_1 , судимого раніше:
- 31.07.2007 р. Оболонським районим судом м. Києва за ст. 190 ч. 2
КК України на 1 рік позбавлення волі;
- 05.12.2008 р. Шевченківським районним судом м . Києва за ст. 190
ч. 2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі ;
- 29.10.2010 р. Святошинським районним судом м . Києва за ст. 186
ч. 2 ,71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі ;
звільнився з місць позбавлення волі 19.12.2013 року умовно
- достроково на 1 рік 1 місяць 27 днів ;
за фактом вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
Відповідно до обвинувального акту від 24.09.2015 року , ОСОБА_5 15.08.2015 р. біля 11 г. 20 хв. знаходячись в приміщенні міні - маркету ,що розташований по Чоколівському бульвару ,5 в м. Києві , зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_6 та вирішив повторно шляхом обману заволодіти майном останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні вищевказаного міні маркету , підійшов до ОСОБА_6 та під привидом необхідності зателефонувати своєму знайомому попрохав у потерпілого його мобільний телефон для здійснення дзвінка. Потерпілий .будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_5 передав належний йому телефон марки «Самсунг», вартістю 200 гривень , в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Лайф» ,вартістю 5 гривень і на рахунку якої знаходилось 18 гривень та сім-картка мобільного оператора «МТС» ,вартістю 6 гривень та на рахунку якої знаходились гроші в сумі 88 гривень.
Продовжуючи свої злочинні наміри ,направлені на повторне заволодіння чужим майно шляхом обману , ОСОБА_5 не маючи наміру повертати потерпілому телефон , утримуючи його при собі з місця вчинення злочину зник.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 316 гривень .
ОСОБА_5 вчинив умисні дії ,що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману ( шахрайство) ,вчинене повторно , тобто злочин передбачений ст. 190 ч. 2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю та добровільно визнав себе винним у вчиненні ним кримінального правопорушення ,передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_6 звернулись до суду із угодою про примирення , яке було ними підписано 24 вересня 2015 року на наступних умовах.
Сторони згодні із призначенням ОСОБА_5 покарання за ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді 2 років виправних робіт із утриманням 10% заробітної плати щомісячно на користь держави та на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік . Також сторони домовились про покладання на обвинуваченого обов`язків передбачених п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
Потерпілий визнає , що йому повернутий телефон , він повністю відмовляється від любих претензій до обвинуваченого .
Крім того , як обвинувачений так і потерпілий ознайомлені і згодні з тим ,що в разі затвердження судом угоди , їх права на оскарження обмежені у відповідності до ст.ст. 394 и 424 КПК України .
Також потерпілий повідомлений і згодний з тим ,що в разі невиконання угоди про примирення , має право на протязі встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду , який затвердив угоду про примирення з клопотанням про скасування вироку.
Суд, вислухав учасників процесу та вивчивши угоду про примирення від 24 вересня 2015 року відносно ОСОБА_5 приходить до висновку ,що вона підлягає затвердженню.
Суд вважає ,що угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України , вона була підписана сторонами добровільно і відсутні підстави вважати , що при цьому застосовувалось насильство , погрози , обіцянки.
Права обвинуваченого ОСОБА_5 не порушені ,угода підписана добровільно, він повністю визнав себе винним , збитки відсутні .
Обставин , які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд вважає вірною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 190 ч. 2 КК України і умови угоди не протирічать вимогам КПК України.
Умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, інших осіб та держави.
Крім того , суд вважає , що виконання ОСОБА_5 обов`язків по угоді можливе.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374,375 , 471,474,475 КПК
України,-
З а с у д и в :
Визнати ОСОБА_5 винним за ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років виправних робіт з- відрахуванням в дохід держави 10 % заробітної плати щомісячно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію в цей орган.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати .
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд
на протязі 30 днів з дня його проголошення на підставах ,передбачених ст.394 ч. 3 КПК України.
Копія вироку негайно вручається учасникам кримінального провадження.

СУДДЯ :