Справа №635/8401/15-к
Провадження по справі № 1-в/635/697/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретар судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 06 лютого 2002 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 2) 25 травня 2005 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 23 серпня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 10 місяців 10 днів, 3) 27 грудня 2010 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 4) 07 червня 2012 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року невідбуту частину основного покарання у виді 02 років 06 місяців 18 днів замінено більш м`яким у виді обмеження волі на той самий строк,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 засуджений 07 червня 2012 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року невідбуту частину основного покарання у виді 02 років 06 місяців 18 днів замінено більш м`яким у виді обмеження волі на той самий строк.

Початок строку відбування покарання 17 лютого 2012 року.

Кінець строку відбування покарання 22 липня 2017 року.

Прибув до Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№140) 24 квітня 2015 року.

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення. У судовому засіданні засуджений пояснив, що за час відбування покарання він зарекомендував себе з позитивного боку, працює прибиральником в установі, приймає участь в програмах проти алкоголю та наркотиків, в повному обсязі виконує всі доручення представників установи виконання покарань, крім того наявність у нього ряду захворювань, позбавляє можливості подальшого відбування покарання в умовах перебування в установі.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, просив звільнити останнього від відбування покарання умовно-достроково та пояснив, що за час відбування покарання в Хролівському виправному центрі ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивного боку, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, дисциплінарних стягнень не мав, працевлаштований прибиральником у відділенні СПС установи виконання покарань, до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання та доручення виконує у повному обсязі, приймає участь у програмі диференційованого впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», а тому представник вважає, що засуджений став на шлях виправлення.

Прокурор у судовому засідання проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 заперечував, посилаючись на те, що з моменту заміни невідбутої частини покарання засудженому більш м`яким не пройшов рік, що відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України є підставою для відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. За час відбування покарання у виді позбавлення та обмеження волі мав одне стягнення 23 серпня 2014 року, яке погашене у встановленому законом порядку, характеризується позитивно, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення.

З пояснень представника установи виконання покарань та з характеристики старшого інспектора ГСВПР майора внутрішньої служби ОСОБА_3 на засудженого ОСОБА_6 в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, виконує роботи з прибирання території відділення СПС, де він проживає на даний час, до виконання робіт ставиться сумлінно, поставлені завдання та доручення виконує у повному обсязі, приймає участь у програмі диференційованого впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності».

Згідно довідки Хролівського виправного центру №14/181 від 12 жовтня 2015 року, виконавчі листи на ОСОБА_6 до Хролівського виправного центру не надходили.

В ході судового розгляду судом встановлено та підтверджено довідкою КЗОЗ «Обласний центр профілактики і боротьби зі СНІДом» №859/10/15 від 28 жовтня 2015 року, що ОСОБА_6 має діагноз: ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія, кандідоз слизової ротової порожнини, хронічний токсичний гепатит.

Таким чином, суд вважає достатніми підстави, які свідчать про становлення засудженого на шлях виправлення. Той факт, що засуджений останнім часом не працевлаштований не може бути підставою для відмови у застосуванні умовно-дострокового звільнення у відношенні нього, оскільки матеріали справи не мають відомості про відмову засудженого від праці, а його працевлаштування не залежить від волі останнього. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду з пояснень представника установи виконання покарань, засуджений постійно залучається до робіт на території виправного центру і у зв`язку зі станом здоров`я працевлаштований не був.

Щодо заперечень прокурора з приводу неможливості умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 з підстав, передбачених ч. 8 ст. 154 КВК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
На відміну від інших видів звільнення особи від покарання та його відбування, при заміні покарання більш м`яким особа фактично не звільняється, а продовжує відбувати покарання, хоча й іншого виду, і не втрачає статус засудженого. Крім того, замінити можна лише те покарання, яке раніше вже було призначене обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання в тому числі у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що стаття 81 КК України не має обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою та ставленням до праці доводить своє виправлення.
Разом з тим, як вбачається зі змісту ч. 8 ст. 154 КВК України, однорічний строк встановлений цією статтею для представлення особи, у відношення якої було замінено покарання більш м`яким, до умовно-дострокового звільнення рахується з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі, така ухвала в матеріалах особової справи засудженого відсутня. Зазначена норма поширюється тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробовуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
За таких обставин, застосування до засудженого, який став на шлях виправлення, заміни покарання більш м`яким, не може, у разі доведення останнім сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, закривати йому перспективу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання при настанні умов, передбачених ст. 81 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково, при цьому суд також враховує наявність у засудженого низки тяжких хвороб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення задовольнити повністю.

ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2012 року умовно достроково на невідбутий строк один рік вісім місяців п`ять днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1