АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3330/2015 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання прокурор містить достатньо даних, які дають підстави для накладення арешту на вказане в ньому майно.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно не має. Так, представник зазначає, що його довірителька ОСОБА_8 не є підозрюваною чи обвинуваченою в рамках кримінального провадження № 0005267, та не має жодного відношення до нього. Також, на думку апелянта, прокурором не доведено тих обставин, що майно на яке накладено арешт містить ознаки, передбачені ст. 167 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Враховуючи ті обставини, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без участі ОСОБА_8 та її представника, а матеріали судового провадження не містять відомостей, щодо вручення їм копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується самих апеляційних вимог, то колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Також, частиною другою даної норми закону передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Так, у провадженні СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0005267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення і конкретні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ст. п. 1 ч.2 ст. 167 КПК України, що дає підстави для застосування обмежувальних заходів.

З урахуванням вказаних обставин та з метою запобігання негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав на нього арешт.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження. Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що майно не відповідає критеріям ст. 167 КПК України, то вказані доводи є голослівними та не спростовують висновків слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання представника ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4