УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_23.,
суддів ОСОБА_24. і ОСОБА_25.,
за участю прокурора представника потерпілої потерпілої засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_26, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні 17 вересня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_7, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій, та потерпілої ОСОБА_6 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 4 ст. 27 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України ( в редакції до 05.07.2012 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. ч. 4, 5 ст. 27 і ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

За ч. 2 ст. 263 КК України ОСОБА_8 виправдано у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, такого, що не має судимості,

за ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ч. 1 ст. 263 КК України ( в редакції до 05.07.2012 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення воля на строк 8 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, в силу ст.. 89 КК України такого, що не має судимості,

за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ч. 1 ст. 263 КК України ( в редакції до 05.07.2012 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_10,

ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 263 КК України ( в редакції до 05.07.2012 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців.

За п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_10 виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні цього злочину.

Стягнення звернуто на майно засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, в тому числі, на майно ОСОБА_8 та ОСОБА_7, на яке накладено арешт для забезпечення цивільного позову та на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01», номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7 та зберігається на штраф майданчику при Миргородському МВ УМВС України в Полтавській області, як такий, що не визнаний знаряддям вчинення злочину.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він у період липня-серпня 2009 року з земельної ділянки потерпілого ОСОБА_11, що по АДРЕСА_1 в м. Миргороді, таємно викрав 30 бетонних блоків загальною вартістю 8400 грн., ввівши в оману громадянина ОСОБА_12, якому продав ці блоки, як свої, і останній вивіз їх із участку.

Також ОСОБА_8 із метою заволодіння майном та, не бажаючи віддавати борг у сумі 5 000 доларів США ОСОБА_13, у кінці січня 2011 року переконав ОСОБА_7 у вигідності вбивства потерпілого, пообіцявши винагороду у сумі 500 тисяч гривень.

У перших числах лютого 2011 року ОСОБА_7, реалізуючи спільний із ОСОБА_8 умисел на вбивство, запропонував ОСОБА_9 здійснити вбивство ОСОБА_13 за винагороду у сумі 65 000 гривень, на що той погодився.

Крім того, виконуючи прохання ОСОБА_7, ОСОБА_10, не знаючи і не здогадуючись про наміри вбивства ОСОБА_13, придбав вогнепальну зброю - револьвер 5,6 мм та набої до нього, які незаконно зберігав при собі, після чого 8 лютого 2011 року в обідній час в м. Миргороді передав зазначену зброю з набоями ОСОБА_7, а той, в свою чергу, того ж дня - ОСОБА_9

ОСОБА_7, готуючи вбивство ОСОБА_13, знаючи про довіру до нього та наявність у потерпілого значних грошових коштів, умисно з корисливих спонукань, шахрайським шляхом, повідомив останньому неправдиву інформацію, про те що він знайшов особу, яка хоче продати насіння соняшника за вигідною ціною, та 7 лютого 2011 року отримав від ОСОБА_13 530 000 гривень, у результаті чого заволодів указаною сумую коштів.

Після організації зустрічі та обговорення комерційних питань ОСОБА_13 із продавцем насіння соняшника, роль якого зіграв ОСОБА_9, разом із ОСОБА_7, 8 лютого 2011 року близько 20 години 45 хвилин вони, рухаючись автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01» на автодорозі Хорол-Миргород, здійснили зупинку, під час якої засуджений ОСОБА_7, із метою вчинення вбивства, відійшов на узбіччя, та по телефону дав команду засудженому ОСОБА_9 на позбавлення життя ОСОБА_13, в ході виконання якої ОСОБА_9 здійснив не менше 4 пострілів із вогнепальної зброї, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього.

У рахунок оплати замовлення за вбивство, ОСОБА_7 отримавши від ОСОБА_8 інформацію щодо викрадення насіння соняшника, належного ОСОБА_13, та діючи від імені останнього протягом 10-14 лютого 2011 року із току СТОВ «Воскобійники» в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області, здійснив вивезення вантажним автомобілем 99 240 кг насіння соняшника, в результаті чого заволодів майном ОСОБА_13 на загальну суму 440 847, 90 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.ч. 4, 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, ч. 5 ст. 27 ст. 263 КК України скасовано за відсутністю в його діях складу злочину, а справу в цій частині закрито.

У частині засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України вирок скасовано у зв'язку з неповнотою досудового слідства, а справу в цій частині повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування.

У частині цивільного позову та судових витрат вирок стосовно ОСОБА_8 скасовано та виключено останнього з числа солідарних боржників про стягнення з нього на користь потерпілої ОСОБА_6 20 808 гривень 70 копійок, 440 847 гривень 40 копійок матеріальної шкоди, та 240 000 гривень моральної шкоди, 2 853 гривень 04 копійки судових витрат, а також у зв'язку з цим виключено з вироку вказівку суду про звернення стягнення на майно засудженого ОСОБА_8

У порядку ст. 365 КПК України 1960 року вирок щодо засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 змінено, виключено стосовно них вказівку про засудження за п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство на замовлення.

У іншій частині вирок стосовно ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційних скаргах:

- потерпіла ОСОБА_6 просить вирок в частині виправдання ОСОБА_10 у вчинені ним злочину, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та в частині призначеної міри покарання засудженим ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України скасувати. Крім того, також просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції щодо засуджених з направленням справи на новий судовий розгляд, мотивуючи істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що під час апеляційного розгляду докази досліджено вибірково та упереджено, що призвело до безпідставного закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України;

- прокурор порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що апеляційний розгляд проведено без повного, всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи, в результаті чого суд дійшов до безпідставного висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України, який суперечить матеріалам справи та зібраним доказам;

- засуджений ОСОБА_7 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій змінити у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості та особі засудженого внаслідок суворості. Крім того, зазначає, що при вирішенні питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди, судом безпідставно накладено арешт на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01» для забезпечення виконання цивільного позову, так як вказаний транспортний засіб належить йому та дружині на праві спільної сумісної власності. Також при призначенні покарання належним чином не враховано щире каяття, стан здоров'я його та дружини - ОСОБА_14, яка являється інвалідом 2-ї групи, перебування у нього на утриманні малолітньої дитини та членів родини.

У запереченнях на касаційні скарги прокурора та потерпілої захисники ОСОБА_15 та ОСОБА_16 просять судові рішення залишити без зміни, а касаційній скарги без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування ухвали апеляційного суду, потерпілої та її представника на підтримання скарги потерпілої та прокурора, пояснення засудженого на підтримання своєї скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга прокурора підлягає задоволенню, а скарги потерпілої та засудженого - до часткового задоволення.

Доводи касаційних скарг прокурора та потерпілої щодо безпідставного закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, заслуговують на увагу.

Апеляційний суд, скасовуючи вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.ч. 4, 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, ч. 5 ст. 27 ст. 263 КК України за відсутністю в його діях складу злочину та закриваючи справу в цій частині, зазначив, зокрема, що міський суд дійшов до передчасного висновку про те, що вина ОСОБА_8 підтверджується показаннями засудженого ОСОБА_7, оскільки останній неодноразово змінював свої показання, які не могли бути покладені в основу вироку.

Однак, суд 2-ї інстанції не звернув увагу та належно не проаналізував докази, якими орган досудового слідства обґрунтував доведеність обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, які суд першої інстанції перевірив та оцінив та дійшов висновку про доведеність його винуватості у скоєнні зазначених злочинів.

Також апеляційний суд, залишив поза увагою зроблену судом першої інстанції належну оцiнку власноручним заявам ОСОБА_7 про власне добровiльне висловлювання позицій ОСОБА_7 про причетнiсть ОСОБА_21. до вбивства ОСОБА_13, та не дав оцiнку показанням свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про наявнiсть у ОСОБА_21 мотивiв до замовлення вбивства ОСОБА_13

Тому, за наведених обставин, висновок суду апеляційної інстанції про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.ч. 4, 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, ч. 5 ст. 27 ст. 263 КК України за відсутністю в його діях складу злочинів, є передчасним, зроблено без повного, всебічного та об'єктивного аналізу наявних у кримінальній справі доказів, а тому не може визнаватися законним та обґрунтованим.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді суду необхідно ретельно дослідити всі докази надані органом досудового розслідування, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_22, перевірити доводи прокурора та потерпілої, які були викладенні у касаційних скаргах, а також засудженого ОСОБА_7 щодо безпідставного накладення арешту на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA TOUR 2.01» для забезпечення виконання цивільного позову, та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій, задовольнити, а касаційні скарги потерпілої ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_23 ОСОБА_25 ОСОБА_24