Справа № 750/2282/15-к
Провадження № 1-кп/750/297/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2015 року м.Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченої ОСОБА_11 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Верхній Майдан Надвірнянського району Івано-Франківської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.368 КК України, -

ОСОБА_11 , працюючи згідно наказу начальника Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 09.07.2014 № 99-К на посаді завідувача сектору централізованого оформлення документів № 1 відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, маючи згідно підпунктів 2.2, 2.3 посадової інструкції, затвердженої начальником Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 17.08.2014, своїми завданнями і обов`язками здійснення організації та контролю роботи сектору централізованого оформлення документів № 1 Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області по оформленню та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон; здійснення прийому громадян з питань оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та заволодіння грошима громадян, які зверталися до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області за оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон, вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Сплачені 10.07.2014 ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 350 грн. зараховані в якості безповоротної фінансової допомоги на банківський рахунок Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху» № НОМЕР_1 , відкритому у Філії-Чернігівське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».
В подальшому на прохання ОСОБА_11 сплачені ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 350 грн. зняті з банківського рахунку Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху» президентом зазначеного благодійного фонду ОСОБА_13 , і в липні 2014 року під час особистої зустрічі, яка відбулась на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 передані ОСОБА_11 готівкою.
14.07.2014 сплачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 1000 грн. зараховані в якості безповоротної фінансової допомоги на банківський рахунок Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху» № НОМЕР_1 , відкритий у Філії-Чернігівське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».
16.07.2014, на прохання ОСОБА_11 , сплачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 грошові кошти зняті з банківського рахунку Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху» президентом зазначеного благодійного фонду ОСОБА_13 та в липні 2014 року передані ОСОБА_11 готівкою під час особистої зустрічі, яка відбулась на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 .
01.08.2014 на прохання ОСОБА_11 сплачені ОСОБА_12 грошові кошти зняті з банківського рахунку Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху» президентом зазначеного благодійного фонду ОСОБА_13 , після чого на початку серпня 2014 року, під час особистої зустрічі, яка відбулась на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 передані ОСОБА_11 готівкою.
07.11.2014 сплачені ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму 600 грн., зараховані в якості безповоротної фінансової допомоги на банківський рахунок Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху» № НОМЕР_1 , відкритому у Філії-Чернігівське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».
12.11.2014, на прохання ОСОБА_11 , сплачені ОСОБА_8 грошові кошти зняті з банківського рахунку Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху» президентом зазначеного благодійного фонду ОСОБА_13 та в подальшому, у листопаді 2014 року передані ОСОБА_11 готівкою під час особистої зустрічі, яка відбулась на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 .
Також ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст.368 КК України в тому, що, працюючи згідно наказу начальника Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 09.07.2014 № 99-К на посаді завідувача сектору централізованого оформлення документів № 1 відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, маючи згідно підпунктів 2.2, 2.3, 2.5, 2.7 посадової інструкції, затвердженої начальником Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 17.08.2014, своїми завданнями і обов`язками здійснення організації та контролю роботи сектору централізованого оформлення документів № 1 Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області по оформленню та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон; здійснення прийому громадян з питань оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон; несення відповідальності за достовірність введених даних про особу сектору ЦОД № 1, контролювання терміну надання дозволу на виготовлення паспортів громадян України для виїзду за кордон; готування анкети громадян України для оформлення закордонного паспорту для підпису завідуючого сектору ЦОД № 1 та затвердження рішення начальником УДМС України в Чернігівській області або його заступником, тобто здійснюючи організаційно-розпорядчі функції та будучи державним службовцем 5 категорії 10 рангу і згідно примітки 2 до ст. 368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США за наступних обставин.
07.11.2014, до ОСОБА_11 звернулась ОСОБА_8 з питанням оформлення та видачі їй паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи зазначені вище повноваження, надані їй як службовій особі, достовірно знаючи про намір ОСОБА_8 отримати паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у приміщенні Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, що знаходиться по вул. Шевченка, 51а в м. Чернігів, повідомила ОСОБА_8 , що остання може отримати паспорт вже 14.11.2014, але за його оформлення ОСОБА_8 повинна сплатити їй, після одержання паспорту, 100 доларів США, на що ОСОБА_8 погодилась.
У подальшому, ОСОБА_11 прийняла рішення про оформлення для ОСОБА_8 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оформивши його згідно п. 17 Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, затвердженого наказом МВС України від 21.12.2004 № 1603, шляхом внесення свого підпису у відтиск штампу на лицьовому боці заяви-анкети № 5381 отримувача паспорту ОСОБА_8 . Після чого, до зазначеного відтиску штампу внесено підпис начальником Управління ДМС в Чернігівській області.
14.11.2014 ОСОБА_11 , приблизно об 12 годині 40 хвилин, перебуваючи в службовому кабінеті № 115 сектору централізованого оформлення документів № 1 відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, що знаходиться по вул. Шевченка, 51а в м.Чернігів, одержала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 14.11.2014 становило 556 грн. 00 коп. за оформлення ОСОБА_8 документів для видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон.
ОСОБА_11 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та показала, що колишній працівник міліції ОСОБА_14 влітку 2014 року привів до неї ОСОБА_12 і попросив допомогти в оформленні без черги паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Обвинувачена відвела ОСОБА_12 до кабінету 114, де приймають документи. Працівник ДП «Документ» написав йому, що потрібно оплатити. ОСОБА_12 заплатив та 28.07.2014 прийшов за паспортом до кабінету 114, але отримав відмову внаслідок відсутності довідки щодо судимості. Він кілька разів заходив у кабінет до обвинуваченої і просив видати паспорт без цієї довідки і пропонував за це гроші. Обвинувачена відмовляла. 31.07.2014 ОСОБА_12 знову прийшов за паспортом. Довідка про судимість вже надійшла. Обвинувачена побачила ОСОБА_12 у коридорі, взяла в кабінеті 114 його паспорт та видала ОСОБА_12 у своєму кабінеті. В цей час ОСОБА_12 щось намагався дістати з барсетки. Обвинувачена вирішила, що гроші, і вийшла з кабінету, щоб позбавити його можливості зробити таку спробу. 07.11.2014 до кабінету обвинуваченої прийшов ОСОБА_12 , який привів ОСОБА_8 і сказав, що це його хороша знайома і їй потрібно терміново оформити закордонний паспорт. ОСОБА_15 відвела ОСОБА_8 у 114 кабінет і більше в той день її не бачила. 14.11.2014 ОСОБА_8 зайшла до кабінету обвинуваченої і спитала, де вона може отримати паспорт, і дала паспорт громадянина України. Обвинувачена взяла паспорт ОСОБА_8 , вийшла з нею з кабінету і відвела у кабінет 112, де видавали паспорти. Потім повернулась до свого кабінету. Через деякий час ОСОБА_8 повернулась до кабінету обвинуваченої, подякувала за допомогу і дала коробку цукерок. ОСОБА_11 взяла їх, подякувала і поклала під стіл. Далі ОСОБА_8 несподівано кинула на стіл обвинуваченої дві купюри по 50 доларів США. Обвинувачена почала голосно заперечувати проти таких дій, взяла цукерки та кинула на стіл, щоб ОСОБА_8 все разом забрала, але та швидко вийшла. Обвинувачена, перебуваючи у стані розгубленості, руками скинула на підлогу цукерки та гроші, щоб звільнити стіл і написати керівництву доповідну записку про даний випадок. Коли кидала на підлогу коробку цукерок, вона просковзнула по сумці, що висіла під столом на гачку. Відразу після цього до кабінету зайшли працівники міліції. Вважає, що люмінесцентна речовина потрапила на її руки, коли вона брала паспорт ОСОБА_8 і торкалася ручки дверей, коли відводила ОСОБА_8 до іншого кабінету. Під час обшуку працівники міліції звеліли їй взяти сумку і вийняти з неї всі речі, тому речовина потратила і в сумку. В частині обвинувачення щодо потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , то вона бачила їх один раз, ніяких квитанцій чи реквізитів їм не надавала. Розмови щодо них з касиром банку не пам`ятає, але начальство вимагало ставити його до відома про випадки, коли громадяни просять копії квитанцій. ЇЇ син працює у м.Києві у «Авант-Банку» радником голови. З ОСОБА_13 знайома, неодноразово спілкувалася з ним телефоном, але ніяких грошових справ з ним не мала, до його будинку ніколи не їздила.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що у липні 2014 року йому по роботі знадобився паспорт для виїзду за кордон. Він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приїхав до управління Державної міграційної служби. Вони всі вчотирьох зайшли до кабінету ОСОБА_11 і пояснили суть звернення. Обвинувачена у відповідь дала їм папір з вказаними платіжними реквізитами і сказала, що для отримання паспорту потрібно оплатити послуги у банку. Більше ОСОБА_11 нічого не пояснила. Вони пішли і оплатили. Наскільки потерпілий пам`ятає, суми платежу на папері вказано не було, її знали у банку. Він заплатив біля 1000 грн. Потім вони занесли квитанції до іншого кабінету, а через 10 днів отримали паспорти. Також вони взяли у банку копії квитанцій для подання за місцем роботи. Десь після Різдва 2015 року з ним зв`язались працівники міліції і пояснили, що ОСОБА_11 їх обманула, а насправді платити потрібно було менше. На пропозицію працівників міліції він написав заяву, разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підписував показання чи якісь бланки, але до обвинуваченої претензій не має і не вважає, що йому заподіяна якась шкода.
Потерпілий ОСОБА_5 дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_4 , та уточнив, що він заплатив за видачу паспорту 953 грн. і начебто ця сума була вказана на папері разом з платіжними реквізитами. Також пояснив, що потерпілим себе не вважає.
Потерпілий ОСОБА_6 дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_4 , але заявив, що точно не пам`ятає, чи саме ОСОБА_11 давала їм папір з реквізитами і говорила, що треба сплатити. Наскільки він пам`ятає, сума платежу на папері вказана не була, і платив він близько 950 грн. Претензій до обвинуваченої не має і потерпілим бути не хотів.
Потерпілий ОСОБА_7 дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_4 , але також заявив, що ОСОБА_11 не пам`ятає. Він платив десь 950 грн. Претензій до обвинуваченої не має і потерпілим бути не хотів.
Потерпіла ОСОБА_8 показала, що у листопаді 2014 року звернулася до відділу ДМС щоб дізнатися, які документи необхідні для отримання паспорту для виїзду за кордон. Її прийняла ОСОБА_11 , яка повідомила, що потрібно сплатити певну суму коштів у банку «Авант» (який було видно з вікна), і дала платіжні реквізити. Що платежі не обов`язкові, ОСОБА_11 не казала. Потерпіла заплатила і принесла обвинуваченій квитанцію. ОСОБА_11 сказала, що за паспортом необхідно прийти саме до неї, а також необхідно сплатити 100 доларів США. Потерпіла звернулася до міліції. 14.11.2014 працівники міліції вручили їй 100 доларів США. Також вона купила коробку цукерок. Вона прийшла до паспортного столу. ОСОБА_11 відвела її до іншого кабінету, де потерпіла отримала паспорт. Потім вона зайшла у кабінет до ОСОБА_11 і поклала на стіл цукерки і зверху 100 доларів США. Обвинувачена взяла гроші і поклала під стіл. В цей час у кабінеті була ще якась дівчина. З ОСОБА_16 вона не знайома, ОСОБА_12 не знає і показані ним обставини заперечує. Паспорт був їй потрібен, оскільки вона збиралася виїхати за кордон на відпочинок зі своїм співмешканцем ОСОБА_17 .
Свідок ОСОБА_12 показав, що влітку 2014 року звернувся до управління Державної міграційної служби для отримання паспорту для виїзду за кордон. Його брат ОСОБА_14 порадив йому звернутися до ОСОБА_11 як до обізнаної особи. Під час першої зустрічі ОСОБА_11 сказала йому взяти в іншому кабінеті список необхідних документів. Через пару днів він прийшов з документами і йому дали платіжні реквізити і сказали заплатити. Він заплатив. За паспортом йому довелося ходити кілька разів, оскільки він не повідомив, що має судимість. Коли одного разу він виходив з приміщення ДМС, його зустрів працівник міліції ОСОБА_16 і запропонував спровокувати ОСОБА_11 на отримання хабара. Під тиском свідок погодився. Його проінструктували, що і як робити, далі гроші і попередили їх не чіпати до моменту передачі. Однак ОСОБА_11 грошей не взяла. На допитах він підписував те, що йому казали. Пізніше ОСОБА_16 зв`язався з ним і приїхав на автомобілі з дівчиною, яку сказав представити ОСОБА_11 , щоб та їй довіряла. Дівчина ОСОБА_8 мала зробити те, що не зробив він. Потім свідок порадився з братом, якого під час цих подій не було у місті, і вирішив зв`язатися з адвокатом ОСОБА_11 і розповісти йому правду.
Свідок ОСОБА_18 показала, що у 2012 році була на прийомі у ОСОБА_11 з приводу оформлення документів на дитину для виїзду за кордон. ОСОБА_11 відмовляла під різними приводами, а потім сказала, що видасть документи за 1000 грн.
Свідок ОСОБА_19 показав, що працює на посаді заступника начальника Управління ДМС України в Чернігівській області. Вказівок співпрацювати з благодійними організаціями він не надавав. З благодійним фондом «Безпека руху» чи іншим ДМС не співпрацює.
Свідок ОСОБА_20 показав, що є віце-президентом Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху». Завданням фонду є підтримка матеріальної бази МВС. Президентом фонду є його дідусь ОСОБА_13 , що вирішував якісь питання з ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_21 показала, що працює на посаді начальника Управління ДМС України в Чернігівській області. При зверненні за отриманням паспорту для виїзду за кордон громадяни сплачують за адміністративні послуги та бланк паспорта. Інші платежі не є обов`язковими. Рішення про видачу паспорта остаточно ухвалює вона. ОСОБА_11 під час роботи на посаді завідуючого сектором оформлювала документи і своїм підписом засвідчувала їх правильність. Без такого підпису рішення про видачу паспорту не приймалось. Управління співпрацювало з ДП «Документ», працівники якого надавали допомогу в складанні документів. Про фонд «Безпека руху» їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_22 показала, що працює на посаді головного спеціаліста відділу УДМС України в Чернігівській області. ОСОБА_11 під час роботи проводила особистий прийом громадян. Як завідувач сектором, ОСОБА_11 після перевірки анкети громадянина ставила на ній підпис, після чого рішення про видачу паспорта затверджував начальник управління. Працівники ДП «Документ» надають послуги з оформлення документів у тому ж приміщенні, що і працівники ДМС. Про фонд «Безпека руху» не чула.
Свідок ОСОБА_23 показав, що 14.11.2014 з 11 до 13 години перебував у приміщенні ДМС по вул.Шевченка у м.Чернігові, стояв у черзі в кабінет № 114. Не бачив, щоб ОСОБА_11 виходила з кабінету і щось комусь віддавала.
Свідок ОСОБА_14 показав, що раніше був працівником міліції. Він надавав допомогу членам родини у отриманні паспорту для виїзду за кордон. Якось він зайшов з братом ОСОБА_12 до приміщення ДМС, показав, куди звертатись, де платити. При виході вони зустрілись з ОСОБА_16 , перекинулися кількома словами. Потім ОСОБА_12 йому повідомив, що працівники міліції дізналися про те, що ОСОБА_12 звернувся за отриманням паспорту, і вимагали співпрацювати з ними, погрожуючи підкинути наркотики і посадити. На їх вимогу ОСОБА_12 намагався дати гроші ОСОБА_11 , але вона не взяла. Тоді йому звеліли представити обвинуваченій ОСОБА_8 , і гроші має дати вона. Якийсь час свідка не було у м.Чернігові. Коли він повернувся, ОСОБА_12 розповів йому про це, і він порадив повідомити про все захисника обвинуваченої.
Свідок ОСОБА_16 показав, що працює на посаді начальника відділу УМВС України в Чернігівській області. Влітку 2014 року йому доповіли, що ОСОБА_12 звернувся з усною заявою про вимагання у нього працівниками ДМС 700 грн. та коробки цукерок. Далі ОСОБА_12 написав відповідну заяву. Процес документування щодо ОСОБА_12 він не вів. Через якийсь час до міліції звернулась ОСОБА_8 з заявою про вимагання коштів з боку ОСОБА_11 . Була організована передача коштів під контролем міліції. Він брав участь у проведенні обшуку. Показання ОСОБА_12 є неправдивими.
Свідок ОСОБА_24 показала, що в листопаді 2014 року брала участь в якості понятої при проведенні слідчих дій. ОСОБА_8 були вручені гроші у сумі 100 доларів США. Потім вони поїхали до приміщення відділу ДМС. Потім її запросили для проведення обшуку у кабінеті обвинуваченої. Якийсь час чекали під кабінетом, з кабінету ніхто не виходив. Під столом були виявлені гроші у сумі 100 доларів США і цукерки. При освітленні ультрафіолетовою лампою світилися руки ОСОБА_11 , сумка і гроші. Обвинувачена пояснювала, що дівчина зайшла, кинула гроші і пішла, а сама обвинувачена мала намір повернути гроші. Допитували її як свідка прямо під час обшуку. Вона кілька разів виходила з кабінету під час слідчої дії.
Свідок ОСОБА_25 показала, що брала участь в якості понятої при проведенні слідчих дій. ОСОБА_8 були вручені гроші у сумі 100 доларів США. Потім вони поїхали до приміщення відділу ДМС. Потім її запросили для проведення обшуку у кабінеті обвинуваченої. Якийсь час чекали під кабінетом, з кабінету ніхто не виходив. Під столом були виявлені гроші у сумі 100 доларів США і цукерки. При освітленні ультрафіолетовою лампою світилися руки ОСОБА_11 , сумка і гроші.
Свідок ОСОБА_26 показала, що була працівником ДП «Документ» і видавала паспорт ОСОБА_8 . ОСОБА_8 заходила сама. За термінове оформлення документів громадяни сплачують добровільні внески, про що їх попереджають. ОСОБА_8 даний платіж теж сплатила. З 31.12.2014 вона не працює в ДП «Документ» у зв`язку із закінченням трудового договору. Непродовження договору пов`язує з тим, що вона відмовилась надати необхідні свідчення проти ОСОБА_11 на вимогу слідчого.
Свідок ОСОБА_27 показала, що є працівником ДП «Документ» і платіжні реквізити на папірцях, за якими платили ОСОБА_12 і ОСОБА_8 , написані нею. Як вони опинилися у ОСОБА_11 , не знає.
Свідок ОСОБА_28 показав, що працював на посаді заступника начальника УДМС України в Чернігівській області. Благодійний фонд «Безпека руху» та його президент ОСОБА_13 йому відомі по роботі. Даний фонд співпрацював з органами внутрішніх справи, ОСОБА_13 брав участь у зборах колективу, розповідав про фонд. Вказівок ОСОБА_11 щодо сплати благодійних внесків чи передачі квитанцій свідок не давав.
Свідок ОСОБА_29 показав, що є директором Чернігівської філії ДП «Документ». Дане підприємство надає послуги громадянам, що звертаються до УДМС. Працівники ДП «Документ» приймалися на роботу за рекомендаціями ОСОБА_11 , а тепер ОСОБА_21 . Ніяких грошей він ОСОБА_11 не передавав. ОСОБА_26 була звільнення не через відмову давати потрібні свідчення, а з інших причин.
Свідок ОСОБА_30 показала, що є племінницею обвинуваченої і працювала в УДМС з ОСОБА_11 у одному кабінеті. Пам`ятає, що ОСОБА_8 приводив чоловік грузинської національності, говорив, що їй необхідно терміново зробити паспорт. Цей чоловік раніше сам оформлював паспорт. Потім ОСОБА_8 сама прийшла до обвинуваченої і просила допомоги в оформленні паспорту. Принесла паспорт громадянина України. ОСОБА_11 взяла паспорт, відвела ОСОБА_8 у кабінет 114 і повернулась. ОСОБА_8 зайшла ще раз і принесла цукерки. Обвинувачена взяла цукерки і поклала їх під стіл. Потім ОСОБА_8 дістала гроші і кинула їх на стіл. ОСОБА_11 почала обурюватися і казати, щоб та забрала цукерки і гроші, але ОСОБА_8 вибігла. Обвинувачена скинула руками цукерки та гроші під стіл і попросила у неї аркуш паперу, що написати пояснювальну записку. В цей час до кабінету зайшли працівники міліції з камерою. Їм заборонили вставати і будь-що чіпати. ОСОБА_11 просила дозволу подзвонити адвокату, але їй заборонили. Поняті з працівниками міліції під час обшуку виходили у коридор.
Свідок ОСОБА_31 показав, що у 2012-2015 роках працював на посаді Деснянського районного відділу УМВС України в Чернігівській області. Він неодноразово проводив наради, в яких забороняв співпрацювати з «благодійними фондами». Заступник начальника управління ОСОБА_19 постійно чинив на нього тиск, вимагаючи «робити гроші на громадянах». Свідок неодноразово чув погрози на адресу ОСОБА_11 від наближених до ОСОБА_19 людей.
Згідно аудоізапису допиту свідка ОСОБА_13 в порядку ст.225 КПК України та протоколу огляду від 21.04.2015, останній при допиті слідчим суддею показав, що є президентом Чернігівського обласного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ "Безпека руху". Приблизно з 2007-2008 років фонд співпрацює з паспортною службою, яка потім реогранізована в УДМС. Співпраця відбувалася таким чином: на рахунок фонду надходили благодійні внески, які фонд потім використовував для покращення матеріально-технічної бази УДМС. Потім порядок став таким: після надходження коштів ОСОБА_11 передавала йому квитанції про сплату благодійних внесків громадянами на підтвердження того, що кошти надійли саме по лінії УДМС. Дані суми свідок знімав з рахунку фонду і передавав готівкою ОСОБА_11 . Це відбувалося щотижня, ОСОБА_11 за раз привозила біля 70 квитанцій. Свідок вів облік. За 2014 рік він таким чином передав ОСОБА_11 405239 грн. Куди вона направляла кошти, він не знає. За грошима ОСОБА_11 під`їжджала до його будинку на автомобілі. Зупинялась там, де нікого не було. У грудні 2014 року вона приїхала з іншою жінкою і сказала, що тепер він має віддавати гроші ій, але свідок так робити відмовився. Після цього обвинувачена не приїжджала. На дзвінки не відповідала, а один раз сказала, що свідок помилився номером.
Як свідчить довідка Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.03.2015 за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності Управління державної міграційної служби в Чернігівській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 зверталися до УДМС із заявами про надання платної послуги з оформлення або виконання запиту для оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Паспорти даним громадянам видано.
Згідно довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.03.2015 за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності Чернігівської філії ДП «Документ», сплачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 грошові кошти в сумі по 250 грн. та ОСОБА_12 у сумі 350 грн., прийняті ПАТ «Авант-Банк», на рахунок ДП «Документ» не зараховувалися, а надійшли як безповоротна фінансова допомога до Чернігівського обласного благодійного фонду пенсіонерів органів внутрішніх справ «Безпека руху».
Протокол про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі від 18.09.2014 та аудіо запис до нього, протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічним засобів від 18.03.2015 свідчать про неодноразові телефонні розмови обвинуваченої з працівником ПАТ «Авант-Банк», в яких працівник банку повідомляла ОСОБА_11 про те, що хтось просить дублікат квитанції, і питає, чи роздруковувати правильний дублікат. 29.07.2014 працівник ПАТ «Авант-Банк» на ім`я ОСОБА_32 подзвонила обвинуваченій і повідомила, що прийшли ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 і ОСОБА_36 , які 14 числа оформлювали закордонні паспорти і хочуть копії квитанцій. ОСОБА_11 перепитала прізвища і спитала, чи може ОСОБА_32 розпечатати їм «документ». ОСОБА_32 відповідала, що там був платіж по 250 грн., вона їм зробить на «документ» і дату відірве так, щоб не було видно.
Копії квитанцій ПАТ «Авант-Банк», виданих потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідчать про сплату ними по 250 грн. на рахунок ДП «Документ». При цьому потерпілим працівником банку видано 20 квитанцій, у кожній з яких позначка «Копія» написана таким чином, щоб не була видна дата операції.
Протокол від 06.03.2015 огляду копій квитанцій, виданих ОСОБА_12 , свідчить про сплату ним 10.07.2014 350 грн. на рахунок ДП «Документ», а 31.07.2014 700 грн. на рахунок ДП «Документ».
Квитанції про сплату благодійних внесків на рахунок благодійної організації «Безпека руху» (через ПАТ «Авант-Банк»), видані свідком ОСОБА_13 та протокол їх огляду від 12.03.2015, підтверджують, що дані квитанції дійсно передавалися ОСОБА_13 . Облікові записи ОСОБА_13 та протокол їх огляду від 19.03.2015 узгоджуються з його показаннями, даними в порядку ст.225 КПК України.
Протокол проведення слідчого експерименту від 01.04.2015 відповідає показанням ОСОБА_13 , даними у порядку ст.225 КПК України щодо зустрічей і передачі грошей ОСОБА_11 .
Зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень в частині заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Є доведеним факт введення обвинуваченою даних громадян в оману, сплата ними коштів на рахунок благодійного фонду "Безпека руху", заволодіння даними коштами ОСОБА_11 та спроба приховати злочинні дії шляхом видачі сфальсифікованих квитанцій. Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство); та за ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.
Обвинувачення в частині заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 та за ч.3 ст.368 КК України у судовому засіданні не доведено.
Характеристика на ОСОБА_8 з місця навчання - Чернігівського професійного ліцею залізничного траспорту від 30.04.2015, вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.12.2014 свідчать про тяжкий майновий стан потерпілої, що не узгоджується з її показаннями про намір відпочити за кордоном. Крім того, згідно свідчень ОСОБА_8 паспортом для виїзду за кордон вона так і не скористалася. Її співмешканець ОСОБА_17 , з яким вона мала намір виїхати за кордон, згідно листа УДМС України в Чернігівській області від 11.09.2015 паспорту для виїзду за кордон не отримував. Зазначене підтверджує неправдивість показань ОСОБА_8 і узгоджується з показанями ОСОБА_12 та ОСОБА_37 .
Протокол про проведення контролю за вчиненням злочину від 15.11.2014 фактично є протоколом огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_8 і вини ОСОБА_11 не доводить.
Протокол обшуку від 14.11.2014 та протокол освідування особи від 14.11.2014 свідчить про виявлення та вилучення грошових коштів у сумі 100 доларів США, коробки цукерок та жіночої сумки. На правій та лівій руці обвинуваченої за допомогою ультрафіолетової лампи виявлено світіння і зроблено змиви. Протокол обшуку не відповідає відеозапису до нього. Так, у протоколі зазначена неправдива інформація про те, що учасникам слідчої дії роз`яснювалися їх права та обов`язки; що ОСОБА_11 було запропоновано видати кошти, які залишила ОСОБА_8 , хоча вона відразу зробила це сама. Під час обшуку нібито виявлено та вилучено документи на отримання паспорту ОСОБА_8 , чого згідно відеозапису взагалі не відбувалося. Особа, що проводила освідування та обшук, давала вказівки ОСОБА_11 взяти сумку, розмістити її під столом, вийняти з неї всі речі, що та і робила, хоча на той час вже було встановлено, що на руках обвинуваченої наявна спеціальна люмінісцентна речовина. Також відеозапис свідчить, що працівниками міліції обвинуваченій під час проведення даних слідчих дій було відмовлено у праві на правовий захист.
Ст.241 КПК України передбачено можливість освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого. Однак, постанова прокурора про освідування особи від 14.11.2014 не містить процесуального статусу освідуваної особи.
Крім того, згідно показань понятої ОСОБА_24 та ОСОБА_30 , понята виходила з кабінету, де проводились слідчі дії і слідчі дії не припинялися. При цьому згідно протоколів допиту понятих від 14.11.2014, вони допитувалися одночасно з проведенням обшуку і не могли за ним слідкувати.
Протокол від 11.11.2014 огляду копій квитанцій, виданих ОСОБА_8 , протокол про результати аудіо-, відео контролю особи та відеозапис до нього, протокол огляду та вручення грошових коштів від 31.07.2014, протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 06.03.2015, протокол огляду та вручення грошових коштів від 14.11.2014, протокол про результати аудіо-, відео контролю особи від 15.11.2014 та відеозапис до нього, протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 14.02.2015, пред`явлене обвинувачення не підтверджують, а відповідають показанням ОСОБА_12 , ОСОБА_38 , ОСОБА_30 та обвинуваченої (в цій частині). Дані докази також є сумнівними у зв`язку із зазначеними покзаннями.
Протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 30.01.2015, 11.12.2014, 23.03.2015, 18.03.2015, 11.03.2015, 18.03.2015, 27.01.2015 суд визнає недопустимими доказами на підставі ст.86 КПК України, оскільки ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19.02.2015, 23.02.2015 право тимчасового доступу до речей і документів надавалося старшому слідчому відділення розлідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_39 , а виконання даних ухвал проводилось працівниками оперативного підрозділу, тобто неуповноваженими особами. Згідно ст.ст.164, 165 КПК України право на тимчасовий доступ до речей і документів має лише особа, зазначна у відповідній ухвалі слідчого судді.
Доручення слідчого співробітникам УДСБЕЗ УМВС України в Чернігівській області від 24.02.2014, 05.01.2015 на виконання ухвал слідчого судді є незаконними, оскільки не відповідають ст.165 КПК України. Ст.ст.40, 41 КПК України взагалі не надають слідчому права доручати оперативним підрозділам проведення заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно отримані за даними протоколами доступу докази та протоколи їх огляду від 26.02.2015, 23.03.2015, 16.03.2015, 20.04.2015, 08.04.2015, 19.02.2015 також є недопустимими і не беруться судом до уваги.
Численність порушень норм КПК України, допущених у ході досудового розслідування, не дозволяє пояснити їх звичайними помилками. Враховуючи показання потерпілих про те, що працівники міліції самі їх знайшли та цмовили подати відповідні заяви, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_38 , ОСОБА_30 , ОСОБА_26 , а також те, що обвинувачення співучасникам за ч.1, 2 ст.190 КК України не пред`явлено, суд вважає, що в даному випадку досудове розслідування було проведено упереджено, із застосуванням провокації, що ставить під сумнів усі докази сторони обвинувачення.
Таким чином, вина ОСОБА_11 в даній частині не є такою, що доведена поза розумним сумнівом, показання обвинуваченої у даній частині не спростовано.
Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_11 за вчинені кримінальні правопорушення у доведеній частині обвинувачення, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, особу винної, її сімейний та майновий стан, стан здоров`я відповідно до даних, що маються у справі, її вік, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень вона не визнала, формально позитивну характеристику за місцем проживання, що раніше вона не притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкцій ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи, що вчинені ОСОБА_11 кримінальні правопрушення пов`язані з займаною нею посадою, а також особу засудженої та обставини справи, суд визнає за неможливе збереження за нею права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю і вважає за необхідне на підставі ст.55 КК України позбавити її права обіймати певні посади.
Цивільний позов відсутній.
Процесуальні витрати у сумі 491,92 грн. стосуються недоведеної частини обвинувачення і згідно ст.124 КПК України стягненню з обвинуваченої не підягають.
Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_11 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та виправдати.
ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання:
за ч.1 ст.190 КК України у вигляді двох років обмеження волі;
за ч.2 ст.190 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;
На підставі ст.55 КК України призначити ОСОБА_11 додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням функцій представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом строком на три роки.
Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням функцій представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом строком на три роки.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Відповідно до ст.72 КК України додаткове покарання ОСОБА_11 у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням функцій представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом строком на три роки виконувати самостійно.
Процесуальні витрати у сумі 491,92 грн. - віднести на рахунок Державного бюджету.
Речові докази: грошові кошти в сумі 100 доларів США та коробку цукерок - повернути власнику; змиви з рук, контрольні зразки хімічної речовини - знищити; носії пам`яті з відеозаписом та документи - зберігати в матеріалах кримінального провадження; жіночу сумку - повернути ОСОБА_11 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1