№ 1-кп/756/807/15
підготовчого судового засідання
04 листопада 2015 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився у м. Києві, українця, громадянина України, такого, що має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.09.2007 року Оболонським районним судом м Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 12.05.2011 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до 4 роки позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 11 вересня 2015 р.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 р. йому було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.11.2015 р. включно.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, вважаючи при цьому, що з врахуванням характеру протиправної поведінки обвинуваченого, інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити йому у вчиненні нового злочину або забезпечити його явку в судове засідання, виконання ним інших, передбачених КПК України процесуальних обов`язків.
Захисник обвинуваченого, обвинувачений ОЧЕРЕТЯНИЙ, кожен окремо заперечували проти продовження, вважаючи його не обґрунтованим та захисник просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали провадження в межах, що є підставою для вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд вважає доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, виходячи з такого.
Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОЧЕРЕТЯНОГО спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, даних, що характеризують особу останнього, суд не вбачає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.
Встановлені в судовому засіданні обставини такий висновок суду не спростовують.
Також, матеріали обвинувального акту дають суду достатньо підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 , враховуючи спосіб вчинення злочину, що йому інкримінуються, його наслідки, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; (ризик перешкоджання здійсненню правосуддя). Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на думку суду більш м`яка міра запобіжного заходу на даний час не може забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, що випливають із ст.177 КПК України та його належної поведінки.
Також суд бере до уваги неодноразове притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та те, що він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.
Таким чином, на думку суду вказані вище ризики продовжують існувати на час розгляду даного питання.
Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р., яке є частиною національного законодавства, продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважує принцип поваги до свободи особистості.
Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її наслідки.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд вважає необхідним не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 314 317, 331 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 14.01.2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1