Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________копія:________
У Х В А Л А
Іменем України
22 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000432 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корост, Сарненського р-ну, Рівненської обл., проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5 (далі-прокурор) на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2015 року,

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити та виключити з резолютивної частини вироку вказівку про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю один рік. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України, неповнолітнього ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання та встановлено іспитовий строк тривалістю один рік. Також, відповідно до вироку, звільнено неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання та застосовано до нього примусові заходи виховного характеру, а саме: засуджено неправомірну поведінку неповнолітнього ОСОБА_4 з винесенням йому застереження та передано під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік шість місяців.

В обгрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи вирок в частині фактичних обставин справи, вважає його незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції, призначивши неповнолітньому ОСОБА_4 за вчинення злочину відповідне покарання звільнив останнього від кримінальної відповідальності одночасно з двох підстав, у відповідності до вимог ст.ст.75, 104 КК України та на підставі ст.105 КК України, що є недопустимим. Зокрема вказує, що одночасне застосування до обвинуваченого, як звільнення від відбування покарання з випробуванням, так і звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру законом не передбачено, а тому є всі підстави для зміни вироку та для застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 лише ст.105 КК України, так як останній вчинив злочин середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у скоєному та своєю поведінкою довів, що не потребує застосування покарання.

За вироком суду, 05 травня 2015 року, близько 12 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу адміністративного приміщення реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції по вул.Белгородська, 31 у м.Сарни, Рівненської обл., відкривши дверцята автомобіля марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_10 , таємно викрав з автомобіля належні останньому: портмоне вартістю 70 грн., гроші в сумі 500 грн., талон АЗС «ОККО» на отримання бензину марки А-95 номіналом 10 л. вартістю 224 грн. 90 коп., три талони АЗС «Журавлина» на отримання бензину А-95 номіналом по 20 л. вартістю 1253 грн. 40 коп., талон АЗС «Журавлина» на отримання дизпалива номіналом 20 л. вартістю 388 грн. 80 коп., всього на суму 2437 грн. 10 коп..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги прокурора, думку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які також підтримали подану прокурором апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально дослідженими у судовому засіданні доказами, що ніким не оспорюється.

Згідно ст.ст.104, 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Згідно із ст.12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції зазначив, що на даний час неповнолітній ОСОБА_4 поводить себе добре, його поведінка є задовільною, та оскільки останній щиро розкаявся, позитивно себе поводить, потерпілий не наполягає на суворому покаранні та шкода повністю відшкодована. Враховуючи зазначене, суд прийняв рішення про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком та вирішив звільнити неповнолітнього обвинуваченого від відбування призначеного покарання та одночасно звільнив його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері.

Однак, з такими рішенням колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки звільняючи неповнолітнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та звільняючи його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, суд першої інстанції допустив протиріччя.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», зазначено, що якщо санкцією закону, за яким засуджується неповнолітній, передбачено лише такі види покарань, які з огляду на вік підсудного чи його стан не можуть до нього застосовуватися, суд звільняє його від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру, або закриває справу і звільняє його від кримінальної відповідальності, або постановляє обвинувальний вирок і звільняє засудженого від покарання.

Тобто, відповідно до такої позиції роз`яснень Пленуму, можна зробити висновок, що суд вправі прийняти лише одне з вищезазначених рішень, передбачених кримінальним законом.

Суд першої інстанції одночасно прийняв рішення про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, спочатку на підставі ст.ст.75, 104 КК України, встановивши іспитовий строк, та одночасно звільнив його, на підставі ст.105 КК України, від покарання застосувавши при цьому до нього примусові заходи виховного характеру, що суперечить вимогам кримінального законодавства, про що й зазначає, в поданій апеляційній скарзі прокурор.

Разом з тим, як убачається з апеляційної скарги прокурора, останній просить вирок суду першої інстанції змінити, виключивши з резолютивної частини вироку лише вказівку про звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.ст.75,104 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. У решту вирок просить залишити без змін.

В той же час, за вимогами ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання.

Із системного аналізу зазначеної норми закону слідує, що суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання без призначення останнього.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок, і в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а обвинувальний вирок Сарненського районного суду відносно неповнолітнього ОСОБА_4 - зміні з виключенням із резолютивної частини вироку вказівки суду про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75, 104 КК України, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2015 року в частині призначеного покарання неповнолітньому ОСОБА_4 змінити.

Вважати неповнолітнього ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_4 від покарання.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру:

- засудити неправомірну поведінку ОСОБА_4 та винести йому застереження;

- передати неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік шість місяців.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І: (підписи)

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Згідно з оригіналом: суддя-доповідач ОСОБА_1