печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., при секретарях Гуцинюку М.І., Скирді В.Є., за участі прокурора Наконечного О.О., особи, яка подала скаргу - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора відділу з розслідування особливо важливих справ Головного управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України Поповича О.І. щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора, просив зобов'язати прокурора негайно повернути ОСОБА_2 тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб марки "Ленд Ровер", державний номерний знак НОМЕР_2, 2002 року випуску та ключі від нього.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 14 лютого 2013 року у ОСОБА_2 було тимчасово вилучено автомобіль та направлено для проведення дослідження відповідності агрегатів реєстраційним документам.

Проте, у зв'язку з відсутністю ухвали слідчого судді про накладення арешту на вказаний автомобіль, слідчий у порушення ч. 5 ст. 171 КПК України не повернув автомобіль володільцеві, тому заявник просив зобов'язати слідчого повернути вилучений автомобіль ОСОБА_2

Заявник подану скаргу підтримав у повному обсязі.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом на підставі доводів скарги встановлено, що 14 лютого 2013 року під час огляду місця події слідчим СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві вилучено транспортний засіб "Ленд Ровер", державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску та ключі від нього.

16 травня 2013 року постановою заступника Генерального прокурора України матеріали кримінального провадження № 0002392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, передано до відділу з розслідування особливо важливих справ управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Головного управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України.

Обґрунтовуючи подану скаргу заявник посилається на те, що діючи в інтересах ОСОБА_2 він звернувся до слідчого із заявою про повернення тимчасово вилученого майна його володільцеві, однак заява задоволена не була. Оскільки з часу тимчасового вилучення майна минув тривалий проміжок часу, арешт на вилучене майно ухвалою слідчого судді не накладений, заявник вважає що відповідно до ст. 171 КПК України існують підстави для повернення вилученого у ОСОБА_2 майна.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, частина 7 ст. 236 КПК України передбачає, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. При цьому, відповідно до змісту даної норми КПК України тимчасово вилученим майном вважаються лише ті вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Як встановлено в ході розгляду скарги, 15 лютого 2013 року вилучений у ОСОБА_2 автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно висновку експерта від 05 березня 2013 року, первинний номер кузова даного автомобіля піддавався змінам в кустарних умовах, встановити первинний номер кузова даного автотранспортного засобу трасологічними методами не є можливим.

Відповідно до п.40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких знищені чи підроблені, забороняється.

З огляду на викладене, посилання заявника на неправомірність бездіяльності прокурора та на наявність підстав для повернення вилученого транспортного майна його довірителю слідчий суддя вважає помилковими.

Оскільки ключі є річчю, яка призначена для обслуговування вищевказаного автомобіля і пов'язана з ним спільним призначенням (ст. 186 ЦК України), вони також не підлягають поверненню з вищивикладених мотивів.

Керуючись ст.168, 171, 236 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, поданої в інтересах ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя