Справа № 760/6822/14-к
Провадження № 1-кс/760/189/14
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області капітана податкової міліції ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області капітана податкової міліції ОСОБА_3 , погодженого старшим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області капітана податкової міліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 366 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що службові особи ТОВ Тєфія внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, здійснили інше підроблення документів, а також склали та видали завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування також встановлено, що службові особи ТОВ Тєфія за попередньою змовою з ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, шляхом заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість ухилились від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету коштів у зазначених розмірах.

31.03.2014 року старшим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, з метою погашення завданих збитків державі заявлено цивільний позов на загальну суму 596 147 грн.

18.02.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 366 КК України.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Судом встановлено, що 18.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000007, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 366 КК України.

Судом також встановлено, шо в ході досудового слідством встановлено, що службові особи ТОВ Тєфія внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, здійснили інше підроблення документів, а також склали та видали завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування також встановлено, що службові особи ТОВ Тєфія за попередньою змовою з ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, шляхом заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість ухилились від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету коштів у зазначених розмірах.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

З матеріалів справи вбачається, що старший прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , з метою погашення завданих збитків державі заявлено цивільний позов на загальну суму 596 147 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки слідчим було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 366 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, а саме, з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 , а саме квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки слідчим була доведена необхідність арешту квартири АДРЕСА_1 , вважаю клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 159 166, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області капітана податкової міліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , а саме квартири АДРЕСА_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали надсилати слідчому, підозрюваному ОСОБА_5 не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1