Справа № 346/3041/15-к
Провадження № 11-кп/779/51/2016
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000499 за апеляційною скаргою прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кострома Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, засудженого вироком Коломийського міськрайонного суду від 13.02.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до одного року обмеження волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначене вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2015р. та визначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив повторно таємне викрадення майна за наступних обставин.

Так, 30.05.2015 року о 09:45 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в коридорі приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , умисно з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_9 велосипед марки «Монтана» вартістю 500 грн.

Після вказаної крадіжки обвинувачений місце вчинення злочину покинув, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в зазначеному розмірі, яку не відшкодовано на час ухвалення вироку.

В апеляційній скарзі прокурор Коломийської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, вважає вирок щодо засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України незаконним з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що 24.11.2015 він змінив процесуального керівника по даному кримінальному провадженні прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 у зв`язку з його хворобою та перебуванням на лікарняному, тому цього ж дня в судовому засіданні заявив клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження і надання часу для підготовки до участі у судовому засіданні. Однак, судом в порушення норм ст. 350 КПК України не розглянуто його клопотання, не постановлено відповідну ухвалу та у відповідності до ч.4 ст. 324 КПК України не надано достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і підготовки до участі в судовому засіданні. Тому, вважає, що судом порушено загальні засади кримінального провадження, зокрема змагальність сторін кримінального провадження, гарантовані ст. 22 КПК України.

Також, вважає, що суд, у зв`язку з тим, що не надав прокурору достатнього часу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, підготовку до участі в судовому засіданні та до виступу у судових дебатах, таким чином, позбавив прокурора передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 364 КПК України права виступити у судових дебатах та обґрунтувати власну позицію обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що завадило всебічному й об`єктивному дослідженню всіх обставин кримінального провадження та постановленню законного й обґрунтованого рішення суду.

Просив вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2015 року щодо засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.4 ст.401 КПК України участь обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційної інстанції не є обов`язковою, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Так, в своїй апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що суд першої інстанції не дав йому необхідного часу для підготовки до дебатів і фактично позбавив його права на виступ в судових дебатах, чим порушив, встановлений ст.22 КПК України, принцип змагальності сторін.

З матеріалів кримінального провадження та звукозапису судового засідання вбачається, що розгляд кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України відбувався за участю старшого прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 .

Однак, в зв`язку з тим, що в судове засідання суду першої інстанції від 24.11.2015 року прокурор ОСОБА_10 не з`явився, оскільки перебував на лікарняному, до участі в судовому засіданні по вищевказаному кримінальному провадженню був допущений прокурор ОСОБА_7 .

Враховуючи, те що прокурор ОСОБА_7 раніше участь у судовому засіданні не приймав, суд першої інстанції задовольнив відповідне клопотання прокурора та враховуючи складність справи, надав йому 40 хвилин для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки вважав, що саме цей час достатній для підготовки прокурора до дебатів.

Після продовження судового засідання по вищевказаному кримінальному провадженні, прокурор ОСОБА_7 повторно заявив клопотання про необхідність надати йому час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та підготовки до дебатів і просив відкласти судовий розгляд кримінального провадження на більш тривалий час та призначити нову дату судового засідання.

Однак, суд першої інстанції залишив вищевказане клопотання прокурора ОСОБА_7 без розгляду, після чого закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами, перейшов до дебатів та надав право виступити в дебатах прокурору ОСОБА_7 , який фактично відмовився від виступу, мотивуючи свою відмову тим, що не мав необхідного часу для підготовки до судових дебатів.

Згідно ст. 364 КПК України у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Колегія суддів приймає до уваги, що діючий кримінальний процесуальний закон не передбачає відкладення судового розгляду для підготовки прокурора до виступу в судових дебатах.

Так, ст. 322 КПК України передбачає вичерпний перелік випадків відкладення судового засідання, які не вважаються порушенням безперервності судового розгляду.

Разом з тим, передбачена кримінальним процесуальним законом безперервність судового розгляду не повинна перешкоджати реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконанню обов`язків та порушувати конституційний принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний створити сторонам необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги сутність судових дебатів, під час проведення яких сторони підводять підсумки судового розгляду кримінального провадження, аналізують досліджені докази, висловлюють свою позицію щодо доведеності вини обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій та справедливості покарання, суд першої інстанції не повинен формально ставитись до проведення цієї стадії судового розгляду кримінального провадження і зобов`язаний забезпечити сторонам можливість належним чином підготуватись до проведення судових дебатів.

Колегія суддів вважає, що прокурор має право просити суд про надання йому часу, який об`єктивно необхідний та достатній для підготовки до судових дебатів. Надаючи таку можливість, суд повинен врахувати складність кримінального провадження та процесуальні особливості судового розгляду та інші обставини, які об`єктивно впливають на можливість прокурора сформулювати свою позицію після завершення з`ясування фактичних обставин та перевірки їх доказами.

Клопотання прокурора про надання тривалого часу для підготовки судової промови, мотивоване неготовністю виступити в судових дебатах, яке призводить до безпідставного відкладення судового розгляду, може бути розцінене судом як зловживання прокурором своїми процесуальними правами учасника судового провадження, що порушує права інших його учасників.

Разом з тим, встановивши, що прокурор зловживає своїми процесуальними правами і не виконує належним чином покладені на нього обов`язки, суд першої інстанції повинен був прийняти відповідні заходи щодо забезпечення виконання прокурором своїх конституційних обов`язків, пов`язаних з підтриманням державного обвинувачення в суді.

Так, встановивши, що прокурор, відмовляється від виступу в судових дебатах в зв`язку з тим, що не мав достатнього часу для підготовки до дебатів, суд першої інстанції був повинен на свій власний розсуд прийняти відповідні заходи для забезпечення виконання прокурором свого процесуального обов`язку.

Колегія суддів вважає, що відмова прокурора від виступу в судових дебатах свідчить про істотне порушення конституційного принципу змагальності сторін, оскільки не дає суду можливості остаточно з`ясувати позицію сторони обвинувачення щодо доведеності вини обвинуваченого, кваліфікації його дій, виду і розміру покарання та наявності обставин, які його пом`якшують чи обтяжують, інших питань які мають важливе значення для правильного розгляду кримінального провадження і постановлення законного та обґрунтованого рішення.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство не передбачає права прокурора відмовитись від виступу в судових дебатах, оскільки підтримання державного обвинувачення або відмова від нього повинні виражатися в активних діях в зв`язку з чим необхідно прийти до висновку, що виступ прокурора в дебатах є їх обов`язковою складовою.

Продовження дебатів після відмови прокурора виступити в дебатах порушує право обвинуваченого на захист, оскільки останній фактично позбавлений можливості організувати ефективний захист своїх інтересів, так як не знає остаточну позицію прокурора стосовно пред`явленого обвинувачення, яка сформувалась після завершення з`ясування фактичних обставин та перевірки їх доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не може перебирати на себе повноваження сторони обвинувачення і за відсутності остаточного висновку прокурора щодо підтримання державного обвинувачення під час судових дебатів не вправі ухвалювати обвинувальний вирок.

За таких обставин, виходячи зі змісту положень статті 412 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при розгляді кримінального провадження, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що безумовно тягне за собою скасування рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому,колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляції прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого і ухвалення нового вироку по кримінальному провадженню.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що вироком суду першої інстанції запобіжний заход обвинуваченому ОСОБА_8 був змінений з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування або зміни обраного щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, не вбачається і саме цей запобіжний заход може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень.

Відповідно до ч.2 ст.416 КПУ України при новому розгляді в суді першої інстанції не допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання, оскільки вирок було скасовано внаслідок порушення кримінального процесуального закону, а не у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4