№ 755/7241/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі трьох професійних суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.03.2015 року вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 23.01.2015 року скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України зі стадії підготовчого засідання.

Вищевказане кримінальне провадження, згідно автоматизованої системи документообігу суду передано головуючому судді 17.04.2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 17 квітня 2015 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 24 квітня 2015 року о 12 годині 20 хвилин у складі трьох професійних суддів за участю сторін кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначення справи до судового розгляду та заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може ухилятися від суду, чинити тиск на потерпілу та свідків, продовжити займатись злочинною діяльністю.

Потерпіла ОСОБА_8 думку прокурора підтримали.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та просила обвинувальний акт повернути прокурору. Запобіжний захід просила змінити на домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав свого захисника.

Прокурор та потерпіла заперечили проти задоволення вказаних клопотань щодо зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який через незадовільний стан здоровя

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі Камасінскі проти Австрії № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, котрий йому інкримінуються.

Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону зазначеній особі фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, п.3,7 ч.2 ст. 291 КПК України,

При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2015 року спливає 23 травня 2015 року о 08 годині 00 хв.

Вирішуючи вказане питання судом враховується той факт, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, та передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі, офіційно не працює, конкретні обставини кримінального провадження, а тому, приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту в якості потерпілої та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу ще на 60 днів.

За таких обставин, судом не вбачається підстав для задоволення клопотань захисту в інтересах ОСОБА_7 щодо зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314-316, 331, 369 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015108 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та додані до нього документи, повернути старшому прокурору прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 для виконання вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді триманні під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 12 години 00 хвилин 22 червня 2015 року.

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 про зміну міри запобіжного заходу на домашній арешт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення..

Головуючий суддя:
судді: 1.

2.