Справа № 305/793/14-к
Провадження по справі 1-кп/305/123/14

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Рахів, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1

мешканця

АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою

освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов"язаного, раніше

не судимого,

обвинуваченого за ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 08 березня 2014 року, близько 23 години 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , під час виниклої словесної суперечки, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс три удари лезом металевого розкладного ножа, який відноситься до типу складних ножів загально-побутового призначення і не є холодною зброєю, в область грудної клітини ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді трьох сліпих колото-різаних ран передньої поверхні грудної клітки зліва, та один удар ножем в область черева, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням петель тонкого кишківника, що призвело до калово-фіброзного перитоніту, які були небезпечними для життя в момент спричинення і згідно п. 2.1.1 Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України визнав повністю та показав суду. 08 березня 2014 року, близько 22 години, в центрі м. Рахів, зустрів своїх знайомих, з якими спілкувався та відпочивав, після чого, подзвонив на мобільний телефон своєму племіннику ОСОБА_8 , в якого запитав де він знаходиться. Дмитро відповів, що святкує день народження ОСОБА_9 . Під час телефонної розмови, між ним та ОСОБА_10 виникла словесна суперечка, у якій ОСОБА_10 нагрубив йому. Розсердившись вирішив поговорити з племінником. По дорозі зустрів ОСОБА_11 , який також ішов до будинку ОСОБА_9 . Разом з Титором, вони зайшли в будинок, належний ОСОБА_12 , звідки він викликав ОСОБА_10 . На подвір"ї між ними виникла суперечка, під час якої він вдарив ОСОБА_10 рукою стиснутою в кулак у обличчя, після чого, ОСОБА_10 захищаючись впав на землю. В цей момент на подвір"я вибігли хлопці: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Всіх хлопців він добре знає, так як вони живуть неподалік від нього. ОСОБА_15 схопив ОСОБА_10 за одяг і затягнув його до будинку, після чого, хтось із хлопців, схопив його за одяг. Незрозумівши ситуацію, будучи збудженим та роздратованим вихопив з кишені ніж, та наніс ним декілька ударів в область черевної порожнини та грудної клітки ОСОБА_17 , який знаходився найближче до нього. Тоді ОСОБА_13 схопив його за руки та почав стримувати, після чого він вдарив ОСОБА_18 кулаком у обличчя. Він бачив як ОСОБА_16 , тримаючись руками за живіт, відійшов у сторону. Титор ОСОБА_19 підійшов до ОСОБА_20 та разом з ним пішов у сторону лікарні. Не заперечує, що в день події вживав алкогольні напої, але п"яний не був. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує про скоєне, наміру наносити тілесні ушкодження, а тим більше вбивати потерпілого ОСОБА_6 він взагалі не мав. Ніж у кишені його куртки знаходився досить тривалий час. Просить його суворо не карати, та не позбавляти волі, оскільки він являється єдиним годувальком сім"ї, батьки похилого віку, а рідний брат сліпий не може самостійно пересуватися, через що всі домашні обов"язки виконує він, також просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_16 , у судовому засіданні ствердив, що 08 березня 2014 року, близько 18 години, разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 святкували день народження ОСОБА_9 , в неї вдома. Близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_8 на мобільний телефон хтось подзвонив, після чого він вийшов на подвір"я, через декілька хвилин повернувся, і був збентежений. На запитання що сталося, відповів, що по телефону посварився з ОСОБА_26 . Через декілька хвилин до будинку, де вони святкували зайшов ОСОБА_27 , який покликав ОСОБА_28 на подвір"я. ОСОБА_10 вийшов разом з ОСОБА_29 , після чого через декілька хвилин на подвір"я вийшли ОСОБА_15 , ОСОБА_13 . На подвір"ї він побачив ОСОБА_30 , який лежав на землі, а ОСОБА_31 продовжував наносити йому удари в різні частини тіла. ОСОБА_15 схопив ОСОБА_28 за одяг і відтягнув в середину будинку. Він, разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_21 почали заспокоювати ОСОБА_32 . Черкашин відійшов в сторону, таким чином, що він залишився найближче до ОСОБА_31 , який, будучи дуже розлюченим та збудженим, наніс йому правою рукою в якій тримав ніж декілька ударів в область черевної порожнини та грудей. Він побачив у себе на тілі кров, через декілька хвилин до нього підбіг ОСОБА_13 , з яким вони пішли до приймального відділення лікарні. Через деякий час у лікарню приїхали працівники міліції, яким він розповів про подію. Як потерпілий заявлений раніше цивільний позов зменшує, просить стягнути з обвинуваченого в його користь 17 тисяч 472 гривні, що становлять моральну шкоду, а також кошти надані за правову допомогу. Не заперечує, що обвинувачений відшкодував йому частину цивільного позову в сумі 5000 гривень. Вважає, що обвинуваченого слід позбавити волі, інша міра покарання буде м"якою для нього.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються, за винятком висновку експертизи, яким доводиться тяжкість спричинених обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та враховуються судом при визначенні міри покарання. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновком експерта № 112 від 11.03.2014 року, стверджено, що у громадянина ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини в ділянці лівої вздухвинної ділянки з пошкодженням петель тонкого кишківника, розлитий калово-фіброзний перитоніт, трьох сліпих колото-різаних ран передньої поверхні грудної клітки зліва, які виникли внаслідок дії колото-ріжучого предмету по ударному механізму спричинення, яким могло бути лезо ножа та вкладаються в строк події, що мала місце 08.03.2014 року. Вище вказані тілесні пошкодження являли собою небезпеку для життя в момент спричинення і згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. п. 2.1.1 їх слід кваліфікувати як тяжкі тілесні пошкодження. Тілесні ушкодження у вигляді: трьох сліпих колото-різаних ран передньої поверхні грудної клітки зліва виникли внаслідок дії колото-ріжучого предмету по ударному механізму спричинення, яким могло бути лезо ножа та вкладаються в строк події, що мала місце 08.03.2014 року. Вище вказані тілесні пошкодження потягли за собою розлад здоров"я більше 6 днів але менше 21 дня і згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. п. 2.3.3 їх слід кваліфікувати як легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладомм здоров"я.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що було небезпечне для життя в момент заподіяння.

Цивільний позов, в сумі 17 тисяч 472 гривні, що складається з 16 тисяч 472 гривень моральної шкоди та 1 тисячі гривень платних юридичних послуг заявлений потерпілим та повністю визнаний обвинуваченим підлягає до стягнення з обвинуваченого в користь потерпілого.

. Цивільний позов, заявлений прокурором прокуратури Рахівського району в інтересах держави на суму 696 гривень 90 копійок, як кошти витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував.

Речові докази: металевий розкладний ніж, що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу слід знищити;

Процесуальні витрати, 176 гривень 90 копійок, що становлять вартість експертизи холодної зброї слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_32 в дохід держави.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, те, що в ході судового розгляду він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково відшкодував шкоду завдану злочином, позитивно характеризується по місцю проживання, проживає у важких матеріально-побутових умовах.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, особу винного, ступінь суспільної небезпеки скоєного ним діяння, те, що злочин ОСОБА_4 скоїв вперше, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв досудовому та судовому слідству, частково відшкодував шкоду, завдану злочином, суд, приходить до переконання, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, є такими, які пом`якшують покарання, тому, вважає можливим, на підставі ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 121 КК України. Одночасно, суд, з врахуванням тяжкості злочину, конкретних обставин справи, особи винного, вважає, що ОСОБА_4 є особою суспільно-небезпечною і його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обраний у виді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_32 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , до вступу вироку у законну силу залишити без змін - домашній арешт.

Стягнути із засудженого ОСОБА_32 на користь потерпілого ОСОБА_17 17 тисяч 472 гривні (сімнадцять тисяч чотириста сімдесять дві гривні) цивільного позову.

Стягнути із засудженого ОСОБА_32 в дохід держави процесуальні витрати, 176 гривень 90 копійок, що становлять вартість експертизи холодної зброї.

Речові докази: металевий розкладний ніж, що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу - знищити;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1