Ухвала

19 січня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засіданняОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000057, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівки Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК,
у с т а н о в и в:
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд кримінального провадження в цьому суді на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Вважає, що ухвалу постановлено з істотним порушенням вимог ч. 1 ст. 407 вказаного Кодексу, оскільки в рішенні, яким фактично змінено вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, замість цього неправомірно зазначено про його скасування. Крім того, за твердженням прокурора, апеляційний суд, обираючи засудженому захід примусу, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК; допустив суперечність у своїх висновках щодо правозастосування ч. 4 ст. 70 цього Кодексу й безпідставно послався на п. 2 ч. 1 ст. 72 КК. На думку скаржника, не було також дотримано приписів ст. 65 вказаного Кодексу, а тому за наслідками апеляційного розгляду ОСОБА_6 призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого через мякість.
За вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 3 ст. 185 КК (за епізодом у серпні 2014 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 185 КК (за епізодом у листопаді 2014 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком указаного суду від 31 грудня 2014 року ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці 15 днів.

Крім того, за вироком від 26 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 3 ст. 185 (за епізодом 01 лютого 2015 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 129 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2014 року і за сукупністю вироків засудженому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 днів.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Судом ОСОБА_6 визнано винуватим: у крадіжках, вчинених повторно та поєднаних із проникненням у житло; у погрозі вбивством; у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за обставин, детально викладених у вироку.

Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 29 липня 2015 року скасував указаний вирок і вирішив вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Носівського районного суду цієї області від 19 липня 2011 року за сукупністю злочинів визначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів. Крім того, вказаний суд призначив ОСОБА_6 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 129 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі п. б ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань засудженому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст. 71 КК до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2014 року, і за сукупністю вироків визначено остаточне у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 днів. У решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Касаційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 було призначено на 19 січня 2016 року (з урахуванням проведеного повторного автоматичного визначення складу суду).

Проте в судовому засіданні до початку перегляду по суті кримінального провадження встановлено, що засуджений ОСОБА_6 заявив клопотання про ознайомлення його з матеріалами цього провадження. Зазначене клопотання надійшло до Носівського районного суду Чернігівської області й ухвалою судді цього суду від 09 жовтня 2015 року було задоволено, а також прийнято рішення про тимчасове переведення (етапування) ОСОБА_6 з Березанської виправної колонії (№ 95) до Чернігівського СІЗО УДПтС України в Чернігівській області для подальшої його доставки до вказаного місцевого суду (т. 2 а.с. 111).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені дані, що містяться у кримінальному провадженні, вислухавши думку прокурора про зняття цього провадження з касаційного розгляду і направлення до суду першої інстанції для виконання вимог ч. 2 ст. 425 КПК, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 425 вказаного Кодексу засуджений має право подати касаційну скаргу. Частиною 2 цієї статті встановлено, що йому надається можливість ознайомитися в суді з матеріалами кримінального провадження для вирішення питання про подання касаційної скарги. Реалізацію таких прав особи покладено на суд першої інстанції.

Отже, виходячи з приписів наведених норм процесуального права та визначених у ст. 7 КПК загальних засад кримінального провадження, колегія суддів вважає, що здійснити у призначену дату касаційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора неможливо, адже забезпечення реалізації гарантованих законом прав засудженого є обов`язком суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зняття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з касаційного розгляду та про повернення цього провадження до суду першої інстанції для ознайомлення з його матеріалами засудженого і таким чином для виконання вимог ч. 2 ст. 425 КПК.

Керуючись ст. 441 КПК, суд

п о с т а н о в и в:
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 зняти з касаційного розгляду і повернути до Носівського районного суду Чернігівської області для виконання вимог ч. 2 ст. 425 КПК.
Після виконання зазначених вимог кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 підлягає поверненню до суду касаційної інстанції для призначення до розгляду та вирішення в порядку, встановленому кримінальними процесуальним законом.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3