Справа № 357/9790/15-к
1-кп/357/702/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Біла Церква кримінальне провадженні, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000063 від 26.03.2015 р. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, із професійно-технічною освітою, призваного за мобілізацією 24 березня 2014 р. Славутицьким МВК Київської обл., проходив військову службу у розпорядженні командира в/ч (польова пошта НОМЕР_1 ), солдата запасу, працюючого водієм ремонтної групи КП «Управління з розвитку фізичної культури спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що згідно з наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (польова пошта НОМЕР_1 ) від 25 березня 2014 р. №62 (по стройовій частині) його, призваного відповідно до мобілізаційного плану Славутицьким МВК Київської обл. було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, а наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29 серпня 2014 р. №137 (по стройовій частині) зараховано у розпорядження командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 в АДРЕСА_3

7 березня 2015 р. відповідно до наказу №45-рс командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 звільнено у запас з лав ЗС України за пунктом 4 Указу Президента України від 14 січня 2015 р. №15/2015 «Про часткову мобілізацію», а 30 березня 2015 р. наказом №87 (по стройовій частині) командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 його виключено із списків особового складу частини і всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, був повинен керуватися вимогами ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, близько 8 год. 12 січня 2015 р. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , вибув до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де до 18 березня 2015 р. безпідставно проводив час на власний розсуд та ухилявся від обов`язків військової служби.

18 березня 2015 р. близько 10 год. солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 407 ч.3 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць.

У підготовчому судовому засіданні учасниками кримінального провадження суду надано угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2015 р., укладену між прокурором ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 - з іншого.

На підставі ст.ст.468,469,472 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, пояснивши причини скоєння злочину та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання: за ст.407 ч.3 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 300(трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100(п`ять тисяч сто) грн.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинення якого він обвинувачується, допиту свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, а також роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, просив затвердити угоду.

Суд переконався, що ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно, без будь-якого примусу.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ст.407 ч.3 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 300(трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100(п`ять тисяч сто) грн.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.407 ч.3 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого наявні, підстави застосування ст.69 КК України наявні (характеризується позитивно, раніше не судимий, працевлаштований, учасник бойових дій, чистосердечне каяття) узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Речові докази і процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 336,374-376, 475, КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2015 р., укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000063 від 26.03.2015 р. - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі 300(трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100(п`ять тисяч сто) грн.

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,