Ухвала іменем україни 16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному проваджені в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року, якою вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_4 скасовано та закрито кримінальне провадження,

в с т а н о в и л а:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 серпня 2015 року,
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.06.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 680 грн., постановою 11.11.2013 року Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя покарання у виді штрафу у розмірі 680 грн. замінено покаранням у виді громадських робіт строком на 40 годин,
засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. Згідно вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 680 грн.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

За обставин встановлених судом та детально наведених у вироку ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він будучи засудженим 03 червня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 680 грн., яке постановою 11 листопада 2013 року вказаного районного суду замінено покаранням у виді громадських робіт строком на 40 годин, маючи реальну можливість відбування покарання у вигляді громадських робіт, від відбування ухиляється, чим умисно не виконує судове рішення, яке набрало законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року вказаний вирок щодо ОСОБА_4 скасовано, а кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України .

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції. Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він не є суб`єктом кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є незаконним та необґрунтованим. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на нижчевикладене.

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у порядку ст. 404 КПК України за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області, який просив вирок суду скасувати й провадження закрити, оскільки засуджений ОСОБА_4 не є суб`єктом злочину, так як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання не утворює складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, встановивши, що суб`єктом даного злочину може бути лише така особа, на яку законом і судовим рішенням покладено обов`язок з його виконання і вона має реальну можливість його виконати, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

З таким висновком суду апеляційної інстанції також погоджується колегія суддів та вважає таке рішення законним, обґрунтованим, вмотивованим. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Розгляд справи у суді апеляційної інстанції проводився у передбаченому законом порядку.

У поданій скарзі прокурора не наведено обставин, передбачених статтями 412, 413 КПК України, які би свідчили про істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тим більше, що суд апеляційної інстанції з достатньою повнотою дослідив матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які свідчать про необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для витребування матеріалів кримінального провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному проваджені в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року, якою вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_4 скасовано та закрито кримінальне провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3