Справа № 2303/1273/12
Провадження № 1/2303/131/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2012 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді Чепурного О.П.,

при секретарі - Бубир В.М.,

за участю прокурора - Ковтуна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Латвійської РСР, росіянин, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не військовозобов'язаний, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимий Драбівським районним судом Черкаської області 17 січня 2006 року за ч.4 ст.187 та ч.1 ст.309 КК України до 5-ти років позбавлення волі, Полтавським районним судом 04 жовтня 2007 року за ч.1 ст. 122 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 17.01.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше судимим Драбівським районним судом Черкаської області 17 січня 2006 року за ч.4 ст.187 та ч.1 ст.309 КК України до 5-ти років позбавлення волі, Полтавським районним судом 04 жовтня 2007 року за ч.1 ст.122 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 17.01.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, перебуваючи в місцях позбавлення зарекомендував себе з негативної сторони, порушував установлений порядок за що на нього неодноразово накладались стягнення. Згідно постанови Брянківського міського суду Луганської області від 27 червня 2012 року йому було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, який передбачав такі обмеження : заборона виходити з квартири (будинку) в період з 21 години до 04 години наступного дня, крім виходу на роботу; заборона перебувати в місцях району (міста) з 18 до 6 годин, реєструватись в органах внутрішніх справ чотири рази на місяць в встановлені дні з 8 до 17 години. 04.07.2012 року ОСОБА_1 звільнився з Брянівської ВК № 11 і мав та знав про обов'язок прибути і зареєструватися в Драбівському РВ УМВС не пізніше 06.07.2012 року. У зазначений термін ОСОБА_1 на реєстрацію в Драбівський РВ УМВС без поважних причин не прибув.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні за ст. 395 КК України визнав повністю, пояснив суду що після звільнення з колонії 04.07.2012 року до місця свого проживання добирався з пересадками, про своє затримання не повідомив районний відділ оскільки не бажав спілкуватися з міліцією, не вжив всіх заходів для своєчасно приїзду до постійного місця проживання, оскілки не усвідомлював наслідків таких дій, на реєстрацію до Драбівського РВ УМВС прибув лише 09.07.2012 року, у скоєному щиро покаявся.

Показання підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом підсудного та дослідженням матеріалів кримінальної справи, ще характеризують особу підсудного.

Аналізуючи здобуті докази у справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності ті достатності, суд приходить до переконливого висновку про повну доведеність пред'явленого підсудному обвинувачення, останній себе не обмовляє, оскільки його вина підтверджується достатньою сукупністю належних доказів по справі.

Суд дійшов до висновку про те, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.395 КК України, як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставини, що пом'якшують покарання підсудного суд відносить щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, його особи, обставин скоєння злочину, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді арешту.

Запобіжний захід, обраний відносно підсудного ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд, залишити без змін, до вступу вироку суду у законну силу.

Речові докази та судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Запобіжний захід обраний засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд залишити без змін, до вступу вироку у законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Драбівський районний суд Черкаської області

Головуючий: