Ухвала
іменем україни

16 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002449, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за касаційною скаргою засудженого на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухваленим щодо нього рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок суворості, просить його змінити, призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд апеляційної інстанції при призначенні покарання не взяв до уваги усіх пом`якшуючих обставин, зокрема того, що він є інвалідом другої групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, потерпілий не має до нього претензій майнового характеру.

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язку, передбаченого пунктом 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року вирок місцевого суду скасовано в частині призначення покарання, ухвалено новий, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 02 вересня 2012 року близько 01.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 , звідки таємно, повторно викрав бензиновий генератор іноземного виробника «Etalon PG 6500 E 2», завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5367, 60 грн.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання поданої скарги, пояснення прокурора, яка частково підтримала касаційну скаргу та просила призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України в касаційному порядку засудженим не оспорюються.
Щодо доводів касаційної скарги засудженого про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді реального позбавлення волі, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого щодо міри покарання та дані про особу засудженого, зокрема, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, на шлях виправлення не став, інкриміноване правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, дотримався вимог статей 65 67 КК України.
Призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в касаційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.
Вирок суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 ухвалений з дотриманням вимог ст.ст. 370, 420 КПК України та є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, про які зазначив прокурор у своєму виступі, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року щодо нього без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3