Справа № 192/2001/15-к
Провадження № 1-в/192/564/15
Ухвала
Іменем України
"17" грудня 2015 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну покарання більш м`яким

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Кіровоград, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого 14 червня 2012 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, за ч.ч.2,3 ст. 185, ст.70 КК України до 9 років 1 місяць позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

засудженого ОСОБА_3 ,
представника СВК № 21 ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
Початок строку:15.02.2012 року

Кінець строку: 18.11.2018 року

ВСТАНОВИВ:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну покарання більш м`яким, посилаючись на те, що йому безпідставно відмовлено адміністрацією колонії в заміні покарання на обмеження волі, він перебуваючи з 21 лютого 2015 року та з 05 березня 2015 року в колонії постійно перебував в промисловій зоні, працюючи свинарем, має три заохочення, режим утримання не порушує, веде нормальний стан життя, має сім`ю.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та замінити йому покарання більш м`яким, пояснивши, що він постійно працює, немає стягнень має три заохочення, не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, оскільки постійно працює.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений на даний час відбув 2/3 частини строку покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с. 12), засуджений мав три заохочення у виді подяки застосовані до засудженого 15 квітня 2013 року, 15 січня 2014 року та 03 листопада 2015 року. При цьому засуджений за весь період відбування покарання мав 4 стягнення, останнє з яких накладено 20 грудня 2014 року, за вилучення забороненого предмета. Тому така нестабільна поведінка засудженого не дає суду підстав для визначення, що засуджений став на шлях виправлення.

Наявні матеріали справи, не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки засуджений неодноразово порушував режим утримання за весь період відбування покарання. При цьому при визначенні ступеню поведінки засудженого, судом враховано, що засуджений не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

На підставі наведеного та керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1