АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-о/793/14/15 Справа № 1-31/07 Категорія: ст. 459 КПК України 2012 рокуГоловуючий у І інстанції Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

засудженої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за заявою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Роги Маньківського району Черкаської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працює, не одружена, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 26.01.1981 року Уманським міським судом за ст. ст. 94, 208 КК УРСР на 13 років 10 місяців позбавлення волі;

- 17.09.1991 року Ширяєвським районним судом за ч. 1 ст. 183 КК УССР на 4 роки позбавлення волі;

- 21.10.1997 року Уманським міським судом за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненої 26.03.2002 року по відбутті строку покарання,

про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2007 року, ухваленого апеляційним судом як судом першої інстанції відповідно до положень КПК України 1960 року, яким вона була засуджена за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2007 року, ухваленого апеляційним судом як судом першої інстанції відповідно до положень КПК України 1960 року, ОСОБА_6 була засуджена за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі.

Згідно з вироком суду (Т-3, а.с. 109-123), ОСОБА_6 була засуджена за те, що вона, будучи раніше судима 26. 01. 1981 року Уманським міським судом Черкаської області за ст. 94 КК УРСР за вчинення умисного вбивства (судимість не знята і не погашена), наприкінці грудня 2005 року в м. Звенигородка Черкаської області в приміщенні приватного будинку по АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки з ОСОБА_8 на ґрунті неприязних стосунків вчинила її умисне вбивство за наступних обставин.

В день вчинення вбивства близько 10 години ОСОБА_6 зайшла в згадане домоволодіння ОСОБА_8 з тим, щоб взяти з підвалу продукти харчування, які залишилися після тимчасового (у вересні-грудні 2005 року) її проживання в цьому домоволодінні. На прохання ОСОБА_8 вона зайшла до будинку, де ОСОБА_8 почала вимагати від неї повернути пенсію, яку вона (Мруга) отримала від імені ОСОБА_8 у касі відділення зв`язку 21 грудня 2005 року, а також докоряти її і лаяти за те, що вона без дозволу винесла з домоволодіння ОСОБА_8 частину майна. В зв`язку з чим між ними виникла сварка, в ході якої вони стали штовхати і бити одна одну.

При цьому, ОСОБА_8 нанесла палицею, на яку спиралася при ходьбі, кілька ударів підсудній, а ОСОБА_6 , взявши в руку молоток, що лежав на лаві в приміщенні, в пориві гніву умисно, з метою вбивства ОСОБА_8 нанесла останній удари молотком по голові, в область правого тім`яного бугра, від якого ОСОБА_8 впала на підлогу сіней на коліна і руки обличчям до низу та почала кричати. Подовжуючи свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , підсудна взяла електричний шнур кип`ятильника з вилкою, який висів на вішалці для одежі, і, натиснувши вагою свого тіла на спину лежачої, накинула вказаний електричний шнур на шию ОСОБА_8 , зав`язала петлю, здавлюючи шию потерпілої до тих пір, доки ОСОБА_8 перестала виявляти ознаки життя. Від заподіяних тілесних ушкоджень у вигляді вдавленого перелому кісток основи черепа, замкнутої розташованої в поперечному напрямку странгуляційної борозди на шиї потерпіла померла на місці злочину, а ОСОБА_6 спочатку пішла з місця злочину, але через певний час повернулася, накрила труп ОСОБА_8 в кладовій будинку домашнім збіжжям (різним старим одягом тощо), замкнула двері будинку на замок і зникла (труп ОСОБА_8 було виявлено лише у грудні 2006 року).

Вказаний вирок суду був залишений без змін ухвалою Верховного Суду України від 25 березня 2008 року (Т-3, а.с. 165-166).

У своїй заяві про перегляд чинного вироку суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_6 вказує на численні порушення норм матеріального та процесуального законодавства в ході досудового слідства та судового розгляду справи, слідство було проведено необ`єктивно, однобоко. Судом не були взяті до уваги її доводи на захист. Вказує, що суд відбувся з формальним переглядом паперів наданих слідством. Так, зокрема:

- 10.12.2006 року ОСОБА_6 було грубо заарештовано і доставлено в РВ УМВС без будь яких пояснень, постанов, їй не було надано побачення з адвокатом, допит проводився вночі із застосуванням фізичного та психологічного впливу. Вказує, що її примусили написати явку з повинною за злочин, який вона не вчиняла;

- 11.12.2006 року експертом ОСОБА_9 було освідування на предмет тілесних ушкоджень, однак такого освідування не було, а постанова на нього виписана лише у квітні 2007 року. Також вказаним експертом не були зняті відбитки на місці злочину, не було встановлено дату смерті, чим конкретно були нанесені удари з якою силою, ким (ріст, вага), не знайдено предмет, яким наносились удари;

- зазначила, що у неї не було мотиву вбивати бабусю. Ні свідками, ні потерпілими прямо не було вказано, що саме вона вбила останню. Вказує, що слідством не було досліджено причетність онуків до злочину;

- ні слідством, ні судом не було досліджено причетність до зникнення бабусі інших осіб й те що лист, який надійшов ОСОБА_6 від імені бабусі, написаний не засудженою, що доведено почеркознавчою експертизою, однак слідчий ОСОБА_10 написав у обвинуваченні, що це ОСОБА_6 сама написала собі листа;

- до зали суду були викликані тільки свідки обвинувачення, а її клопотання про виклик свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 було проігноровано, як і було проігнороване її клопотання про запит щодо стану її здоров`я в установу, куди остання зверталась по медичну допомогу;

- протокол судових засідань не містить поставлених питань, а лише короткі перекручені відповіді, а в тексті вироку написано дату огляду місця події 11 лютого 2006 року, тоді як труп знайдено 9 грудня 2006 року.

У підсумку ОСОБА_6 просить переглянути вирок Апеляційного суду Черкаської області від 20.12.2007 року за нововиявленими обставинами, які не були добуті і досліджені в суді згідно ст. ст. 459, 460, 461-464 КПК України (2012 року) з вимогами і нормами Постанови № 14 Пленуму ВССУ від 12.02.2014 року, Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд № 192 VIII від 28.03.2015 року з її безпосередньою участю та з наданням адвоката.

В судовому засіданні ОСОБА_6 подану заяву підтримала з мотивів, які в ній наведені. Пояснила, що кримінальна справа щодо неї була сфальсифікована. В ході досудового слідства та судового розгляду були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, пов`язані зі штучним створенням доказів її начебто винуватості у вбивстві.

Захисник засудженої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 також підтримала заяву засудженої, просила її задовольнити. Подала суду доповнення до заяви засудженої з викладенням додаткових мотивів для її задоволення. Вказала, що вирок суду відносно ОСОБА_6 має бути переглянутий за вказаними засудженою нововиявленими обставинами.

Прокурор заперечив проти заяви засудженої, просив відмовити у її задоволенні, не вбачаючи законних підстав для перегляду вироку. Зазначив, що наведені засудженою обставини не можна вважати нововиявленими, оскільки всі вони були наявні на час розгляду по суті кримінальної справи за її обвинуваченням, були предметом розгляду у Верховному Суді України.

Заслухавши доповідача, учасників судового засідання, вивчивши матеріли кримінальної справи та оцінивши доводи заяви, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст. 459 КПК України 2012 року, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Аналізуючи доводи засудженої, які викладені в її заяві, колегія суддів вбачає, що подана нею заява не містить посилань на нововиявлені обставини, тобто не містить посилань на обставини, які існували на час розгляду справи судом, однак не були відомі суду з певних причин.

Указані вище доводи засудженої про колегія суддів не може оцінити як нововиявлені обставини. За своїм змістом ці доводи є намаганням засудженої повторно оскаржити чинний вирок суду щодо неї по суті, й не мають відношення до нововиявлених обставин.

Зміст доводів засудженої зводиться до її бажання спонукати суд повторно й по-іншому оцінити існуючі в її кримінальній справі докази, що є неможливим в порядку перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами за правилами глави 34 КПК України 2012 року.

За змістом положень цієї глави КПК України, суд не має права повторно переоцінювати наявні у кримінальній справі докази, а також не має права давати оцінку певним з точки зору заявника порушенням норм матеріального і процесуального закону, які були допущені в ході досудового слідства чи судового розгляду справи, оскільки таке право виключно належить лише суду вищої інстанції, який має право переглядати судове рішення в порядку його оскарження, що вже мало місце з боку Верховного Суду України.

Ключовою ознакою нововиявленої обставини, яка може бути підставою для перегляду чинного судового рішення, відповідно до змісту п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України 2012 року, є те, що ця обставина не була відома суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення. Тоді як доводи обвинуваченої щодо штучності створення доказів ґрунтуються на даних матеріалів кримінальної справи, які були предметом судового розгляду при ухваленні вироку Апеляційним судом Черкаської області та при розгляді скарги на нього Верховним Судом України.

Крім цього, штучне створення або підроблення (фальсифікація) доказів, поєднане з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, є окремим тяжким злочином, який передбачений ч. 2 ст. 372 КК України, і за вчинення якого окремо передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Тому твердження засудженої про те, що в ході досудового слідства та/або судового розгляду справи хтось штучно створив докази з метою її безпідставно звинуватити у вчиненні вбивства, за своїм змістом є твердженням про вчинення відносно неї окремого тяжкого злочину, а тому факт такого штучного створення або підроблення доказів має бути підтверджений чинним вироком суду або, принаймні, результатами розслідування за цим фактом.

Так само відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК України, лише вироком суду або, принаймні, матеріалами розслідування, має бути підтверджений будь-який факт зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження, для того, щоб такий факт міг бути прийнятий судом у якості нововиявленої обставини.

Враховуючи указане вище, та керуючись положеннями глави 34 КПК України 2012 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2007 року, ухваленого апеляційним судом як судом першої інстанції відповідно до положень КПК України 1960 року, яким вона була засуджена за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення шляхом подання скарги безпосередньо до вказаного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження ухвали обчислюється з часу вручення її копії.

Головуючий :

Судді :