Справа № 487/3583/15-к
Провадження № 1-кп/487/358/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015 року. Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001912 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хлібодарка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18.03.2015 року Суворовським районним судом м.Херсона за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11 квітня 2015 року приблизно о 12 год 00 хв. ОСОБА_6 будучи раніше судими за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, попередньо отримавши ключі від своєї знайомої ОСОБА_7 , потрапив до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , після чого, у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 перебуваючи у вказаній квартирі, скориставшись відсутністю за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 , яка проживає за вказаною адресою, таємно заволодів майном ОСОБА_7 , а саме: телевізором марки «Bravis» LED-16E96B чорного кольору вартістю 800 гривень. Після чого, утримаючи вказане майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 800 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений щиро каючись свою вину у вчиненні описаного вище злочину визнав повністю та пояснив, що 11 квітня він приїхав в м.Миколаїв по справах. Близько 12 години він попросив в своєї знайомої ОСОБА_7 , яка працює в районі площі Перемоги в м.Миколаєві, ключі від квартири щоб відпочити до відправлення автобусу в м.Снігурівка. Отримавши ключі, він приїхав до квартири, що знаходиться в АДРЕСА_4 , де відпочивав. В цей час йому зателефонувала мати та попросила придбати ліків, оскільки в неї розпочався приступ хронічної хвороби після перенесеного інсульту. Маючи на меті купити ліки для матері та за відсутності для цього грошей, він здав телевізор «Бравіс» потерпілої, що знаходився в квартирі, в ломбард, повернув їй ключі від квартири, а на виручені кошти купив ліків, поїхав в Снігурівку та зробив матері укол. Через день дізнавшись від потерпілої, що та написала заяву на нього в міліцію, приїхав в Миколаїв, на позичені кошти викупив телевізор з ломбарду та коли повертав його потерпілій був затриманий працівниками міліції. Додав, що телевізор не збирався привласнювати, а тільки тимчасово здав його в ломбард, щоб отримати кошти на ліки для матері. Просив не позбавляти волі, а дати останній шанс.
Крім визнання обвинуваченим вини у вчиненому, його вина у вчиненні описаного вище злочину також підтверджується наступними доказами.
Протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення складеному о 01 год.00 хв. 12.04.2015 року, зі змісту якого вбачається, що потерпіла просила прийняти міри до ОСОБА_8 , який 11.04.2015 року, перебуваючи в її квартирі АДРЕСА_5 , викрав її телевізор, чим заподіяв їй шкоду в сумі 800 грн.
Вказаний телевізор було добровільно повернуто обвинуваченим ОСОБА_6 , про що свідчить його заява.
Згідно квитанцій ПТ «Ломбард Скарбниця» (Миколаївське відділення №16) від 11.04.2015 та від 13.04.2015р. вказаною організацією 11 квітня було видано кредит в сумі 504 гривні, який було повернуто 13 квітня.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, характеризуючих обвинуваченого, які стосуються речових доказів.

Оцінивши досліджені та перевірені докази в сукупності та взаємозв`язку суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Судом не приймаються до уваги посилання обвинуваченого на те, що він вимушений був вчинити крадіжку, щоб негайно допомогти хворій матері, оскільки послідовність його дій (здавання телевізору в ломбард, поїздка через півміста щоб віддати потерпілій ключі, приховування від неї факту заволодіння телевізором, поїздка в м.Снігурівка) та час, який був витрачений обвинуваченим для надання допомоги (не менше двох годин), виключають необхідність її негайного надання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються: щире каяття у вчиненні злочину, повне добровільне відшкодування завданого збитку повернення викраденого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначені покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину (середньої тяжкості), особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працює, характеризується посередньо, не вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, обставини, що пом`якшують покарання, і вважає необхідним та достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням правил ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, яке має бути більшим від невідбутої частини покарання (пункт 12 постанови Пленуму Верховного суд України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків за цим вироком та вироком Суворівського районного суду м.Херсону від 18.03.2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань (перерахувавши відповідно до положень п.п. а) п.1 ч.1 ст.72 КК України покарання у виді арешту в покарання у виді позбавлення волі), призначити у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Застосувати у відношенні ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду та не відлучатись без дозволу суду з м.Снігурівка Миколаївської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання.
Речовий доказ телевізор марки «Bravis» LED-16E96B чорного кольору, переданий потерпілій ОСОБА_7 на зберігання, залишити останній за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя