Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 1-199/2010
В И Р О К

Іменем України

07 жовтня 2010 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Ітріна М.В.,

при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю прокурора Тірона С.О., захисника ОСОБА_1, представника служби у справах дітей Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, не навчається, не судимого, без визначеного місця проживання,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2010 року біля 14.30 год. неповнолітній підсудний ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, на перехресті вулиць Леніна і Димитрова в м. Нова Одеса Миколаївської області, відкрито викрав, а саме, забрав з руки неповнолітнього ОСОБА_4 мобільний телефон «Нокіа Н-73» вартістю 1915 грн, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн, і з місця злочину з викраденим зник, яким розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1940 грн.

Підсудний ОСОБА_3 в скоєнні цього злочину визнав себе винним повністю і в залі судового засідання пояснив, що в другій декаді травня 2010 р., приблизно о 14.00 год. знаходячись у стані спяніння на перехресті вулиць Леніна-Димитрова в м. Нова Одеса, побачив незнайомого на той час потерпілого, у якого в руках був мобільний телефон. Вирішивши відібрати телефон, ОСОБА_3 підійшов то ОСОБА_4 та взяв у нього телефон «Нокіа» нібито послухати музику і не віддав йому, хоча той просив повернути телефон, а повернувшись втік від нього. Наступного дня в м. Вознесенськ продав викрадений телефон за 350 грн.

Крім особистого визнання своєї вини, провина підсудного у скоєнні ним злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Заявою ОСОБА_5 від 12.05.2010 р. до Новоодеського РВ УМВС області, якою вона поінформувала про заволодіння невідомою особою мобільним телефоном «Нокіа» її неповнолітнього сина ОСОБА_4, що сталося 12.05.2010 р. біля 14.30 год. (а. с. 6).

Довідкою приватного підприємця, з якої випливає, що вартість бувшого у вживанні мобільного телефону «Нокіа Н-73» складає 800 грн, а сім-карти мобільного оператора «Київстар» 25 грн (а. с. 10).

У судовому засіданні, під час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту, останній суду показав, що у вчиненому злочині визнає себе винним повністю, а злочин вчинив у звязку з потрібністю грошей (а. с. 49).

Таким чином, дослідивши всю сукупність доказів, суд дійшов висновку про винність неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд перекваліфікував дії підсудного з ч. 2 ст. 186 на ч. 1 ст. 186 КК України, виключивши з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку як повторність, що ікримінувалось у вину ОСОБА_3 та утворювало склад злочину, передбачений частиною другою вказаної статті.

Так, відповідно до ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах предявленого їм обвинувачення (ст. 275 КПК).

З предявленого підсудному обвинувачення видно, що він раніше не судимий і звинувачується у вчиненні одного злочину.

Долучений до матеріалів справи лист слідчого відділення Корабельного РВ УМВС України в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення низки аналогічних злочинів не є доказом для кваліфікації дій підсудного у цій справі за ознакою повторності, оскільки ті злочини не є предметом розгляду цієї справи, а тому суд позбавлений права дати їм кримінально-правову оцінку та правильно кваліфікувати дії ОСОБА_3 як за ознаками повторності, так і сукупності злочинів.

При визначенні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, а також те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставини, які помякшують покарання підсудному ОСОБА_3 є щире каяття в скоєному злочині та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_3 є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_3, посередню характеристику за попереднім місцем проживання, відсутність визначеного місця проживання, відсутність батьків та осіб, які позитивно впливають на його поведінку, обставини при яких він скоїв цей злочин, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах ізоляції від суспільства у спеціальній виховній установі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишити попередній взяття під варту з утриманням в СІЗО м. Миколаєва.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 13 серпня 2010 року.

Вирок може бути оскаржено на протязі 15 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд.

Головуючий підпис