АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №621/2697/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/335/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.357, ч.2 ст.185,
ч.3 ст.185 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 3 грудня 2015 р.,

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою обвинувальний акт №0000362 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 і ч.3 ст.185 КК України повернутий прокурору прокуратури Зміївського району Харківської області.

Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, оскільки анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_7 безпідставно містять вказівку на наявність трьох непогашених судимостей і за умови відсутності у ОСОБА_7 непогашених судимостей, відсутнє посилання на підстави кваліфікації дій останнього за ч.2 ст. 185 КК України за ознакою повторності. Окрім цього, органом досудового розслідування не конкретизовано кваліфікуючу ознаку за ч.3 ст.185 КК України щодо того, було вчинено проникнення у житло, або інше приміщення чи сховище.

Також, на порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КК України, в анкетних відомостях не зазначено місця народження та громадянства кожного з потерпілих, всупереч п.4 ч.2 ст.291 КК України, у обвинувальному акті не вказано ім`я та по батькові слідчого і прокурора.

Районний суд також зазначав, що ОСОБА_7 , згідно розписки, отримав копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування 29 вересня 2015 року, однак станом на 29 вересня 2015 р. обвинувачений знаходився у військовій частині № НОМЕР_1 , де проходить військову службу, що свідчить про те, що він не міг отримати обвинувальний акт у день його затвердження прокурором.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд провадження у Зміївському районному суді Харківської області.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор звважає, що районний суд, на порушення вимог ст.342 КПК України, при проведенні підготовчого судового засідання не перевірив документи, що посвідчують особу обвинуваченого. Вказує, що ОСОБА_7 3 грудня 2015 року, тобто в день проведення підготовчого судового засідання перебував у військовій частині, де і на теперішній час проходить військову службу.

За доводами апелянта, суд, на порушення вимог ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні вирішував питання щодо вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.2, ч.3 ст.185 КК України.

Окрім того, прокурор вважає, що не отримання обвинуваченим копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не відповідає дійсності, оскільки слідчим Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області за дорученням прокурора прокуратури Зміївського району особисто 29 вересня 2015 р. вручено ОСОБА_7 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за місцем проходження військової служби у військовій частині в АДРЕСА_1 , а 2 жовтня 2015 р. прокуратурою району направлено копію обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 для інформування керівництва військової частини.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, а також думку обвинуваченого, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, підстави для повернення обвинувального акту, зазначені в ухвалі суду, не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, на що правильно постилається прокурор в апеляційній скарзі.

Критерії прийнятності обвинувального акту, викладені у ст.291 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовому кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акта, всупереч висновкам суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, зазначений акт містить як виклад фактичних обставин справи, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію з посиланням на відповідну статтю (частину статті) закону про кримінальну відповідальність, а також анкетні дані обвинуваченого, тобто він за формою та змістом відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд в ухвалі послався на те, що правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена не вірно, оскільки анкетні відомості обвинуваченого безпідставно містять вказівку на наявність трьох непогашених судимостей. Суд зазначив, що прокурор в судовому засіданні вказувала на відсутність непогашених судимостей. За умови відсутності у ОСОБА_7 непогашених судимостей, відсутнє посилання на підстави кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України за ознакою повторності. Окрім цього, не конкретизовано кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України щодо того, було вчинено проникнення у житло, або інше приміщення чи сховище.

Разом з тим, на думку колегії суддів, такі висновки суду першої інстанції суперечать нормам кримінального процесуального закону, оскільки на стадії підготовчого судового провадження суд не вправі вирішувати питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого.

Окрім того, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі, суд при підготовчому судовому засіданні не вирішує питання про доведення вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.

Та обставина, що під час підготовчого судового засідання було встановлено, що ОСОБА_7 не має судимостей, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в обвинувальному акті зазначені ті анкетні відомості обвинуваченого, які передбачені п.2 ч.2 ст.291 КПК України, і будь-яких інших застережень зазначена норма закону не містить.

Також не ґрунтується на вимогах КПК України повернення обвинувального акту у зв`язку з тим, що обвинуваченому ніби-то не вручена копія обвинувального акту і копія реєстру матеріалів провадження.

Так, в матеріалах провадження (а.с.8) міститься розписка ОСОБА_7 від 29 вересня 2015 року про отримання ним копії обвинувального акту і копії реєстру матеріалів провадження з приводу яких обвинувачений зазначив, що підпис в зазначеній розписці його, і що саме в цей час до нього за місцем проходження служби в Миколаївській області приїздила слідчий Зміївського РВ ГУМВС України в Харківські області

Будь-яких підстав для сумнівів щодо зазначеної розписки матеріали провадження не містять.

Зазначеними обставинами підтверджуються доводи апеляційної скарги, про необґрунтованість повернення обвинувального акту.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд, повернувши обвинувальний акт прокурору, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Зміївського районного суду Харківської області - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 3 грудня 2015 р., якою обвинувальний акт №0000362 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, повернутий прокурору прокуратури Зміївського району Харківської області, - скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді