пр. № 1-кс/759/3950/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в м. Києві клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 23.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12.12.2014 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до оригіналу договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 11.01.2008 від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , а також документів з оригіналом підпису ОСОБА_5 , які необхідні в якості порівняльного матеріалу для проведення почеркознавчої експертизи з можливістю подальшого вилучення їх оригіналів, які перебувають у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтоване наступним. В ході досудового розслідування встановлено, що до Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві надійшла заява ОСОБА_8 , щодо можливих неправомірних дій гр-к ОСОБА_9 та ОСОБА_6 при оформленні документів дарування та на право спадщини на майно померлого ОСОБА_5 .

Допитаний у справі як потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що в 1979 році йому було виділено квартиру АДРЕСА_1 , яку вподальшому було приватизовано в рівних частинах на його дружину ОСОБА_10 та сина ОСОБА_5 .

13.05.2000 його синами ОСОБА_5 та ОСОБА_11 було придбано та оформлено право власності на земельну ділянку розміром 0,0667 га, розташовану по АДРЕСА_2 . У 2000 році помер його старший син ОСОБА_11 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_5 . Після смерті сина, в 2011 році від дружини покійного сина ОСОБА_5 він дізнався про те, що при житті, його син ОСОБА_5 оформив заповіт на все своє рухоме та нерухоме майно на користь дружини ОСОБА_12 , а перед цим оформив договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , яка являється двоюрідною сестрою ОСОБА_12 .

Ознайомившись із копіями зазначених заповіту та договору дарування, ним було виявлено, що підписи на них не відповідають підпису його покійного сина ОСОБА_5 і являються підробленими. Крім того, станом на час оформлення даних документів його покійний син хворів і не міг самостійно виконувати дії, пов`язані з оформленням нотаріальних документів.

Допитана у справі як свідок ОСОБА_6 пояснила, що в 2008 році покійний чоловік її сестри ОСОБА_5 , в якості гарантії здійснення оплати за надання з її сторони послуг по відновленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , запропонував їй добровільно переоформити свою Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Вподальшому, ОСОБА_5 підписав договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на її користь, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 . Оплату за свої послуги, які вона надавала ОСОБА_5 без оформлення відповідних документів, вона не отримала і дізналася, що ОСОБА_5 перед смертю підписав заповіт на все своє майно на користь її сестри ОСОБА_5 . На даний час, оригінал договору дарування частини 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 знаходяться у неї, при цьому право власності перереєстровано не було.

Відповідно листа ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 07.04.2014 документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не передано. В ході проведених заходів місцезнаходження нотаріуса ОСОБА_7 на території м.Києва встановлено не було.

Допитана у справі як свідок ОСОБА_13 пояснила, що в 2011 році, після того як вона дізналась про існування договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на користь її тітки ОСОБА_6 , вона особисто звернулась до ОСОБА_5 , який пояснив, що даного договору не підписував і договір являється підробленим.

На даний час у провадженні, виникла необхідність у проведені почеркознавчих досліджень, а саме достовірності підпису покійного ОСОБА_5 на договорі дарування та заповіті.

На думку слідчого, отримання доступу до речей і документів оригіналу договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 11.01.2008 від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , а також документів з оригіналом підпису ОСОБА_5 , які необхідні в якості порівняльного матеріалу для проведення почеркознавчої експертизи з можливістю подальшого вилучення їх оригіналів, які перебувають у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно частин 5, 6 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Проте, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів відсутні доводи наявності достатніх підстав вважати, що відповідні документи (інформація) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий зазначає, що оригінал договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 11.01.2008 від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 перебувають у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів відсутні доводи наявності достатніх підстав вважати, що відповідні документи перебувають або можуть перебувати у володінні. Такі твердження є лише не підтвердженими припущеннями слідчого, що не може бути підставою для надання тимчасового доступу до речей і документів.

Згідно роз`яснень, що містяться у листі ВССУ від 07.02.2014 року (Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження), КПК не містить конкретної вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки на розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів сторони кримінального провадження, якою таке клопотання було подане, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК клопотання цієї категорії розглядається за участю сторони кримінального провадження.

В такому випадку слідчим суддям необхідно керуватись ч. 5 ст. 163 КПК, відповідно до якої слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК. Неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та недоведення згаданих обставин, що має оцінюватись як підстава для відмови в задоволенні такого клопотання. Такий підхід слід застосовувати незалежно від того, яка із сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді із відповідним клопотанням.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів та доказів на підтвердження зазначеного в клопотанні, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність клопотання.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 159-164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 23.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про надання тимчасового доступу до оригіналу договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 11.01.2008 від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1