Провадження № 11-кп/795/646/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

Захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Законних представників обвинувачуваних: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000544 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2015 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засуджених за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 187 ч. 3, ст. 187 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та проживаючий в АДРЕСА_1 громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, учень Чернігівського професійного ліцею деревообробної промисловості, не одружений, не працюючий, раніше судимий 05.09.2014 року за ст. 187 ч. 2, ст. 187 ч. 4, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі,

засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України до 9 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком від 05.09.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 14 років 10 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, учень Чернігівського професійного будівельного ліцею, не одружений, не працюючий, раніше судимий 05.09.2014 року за ст. 187 ч. 2, ст. 187 ч. 4, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі,

засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком від 05.09.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, учень Чернігівського ліцею з посиленою фізичною підготовкою, не одружений, не працюючий, раніше судимий 05.09.2014 року за ст. 187 ч. 4, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, проживаючий в АДРЕСА_3 ,

засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком від 05.09.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_16 4000 грн. моральної шкоди. В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_8 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнути зазначену шкоду з його матері ОСОБА_13 ..

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 4000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_17 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_17 5000 грн. моральної шкоди. В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_9 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнути зазначену шкоду з його матері ОСОБА_15 .

Вироком суду обвинувачені визнані винними у вчиненні наступних злочинів:

31 грудня 2013 року, у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, підійшли до потерпілого ОСОБА_16 зі спини та нанесли один удар предметом в область голови потерпілого, після чого проникли до кімнати даного будинку, де ОСОБА_7 наніс 5-6 ударів молотком в область голови ОСОБА_16 , чим спричинили йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 869 від 22.09.2014 р. тілесні ушкодження у вигляді: забитих ран голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та спільно із ОСОБА_8 , відкрито заволоділи нардами вартістю 2 000 грн., що належать потерпілому ОСОБА_16

28 січня 2014 року, у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись поблизу будинку № 18, що розташований по вул. Рокосовського в м. Чернігові, діючи умисно та повторно, з метою заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_18 , котрій нанесли один удар ногою в область спини, внаслідок чого вона впала на землю, чим спричинили їй, згідно висновку судово-медичної експертизи № 340 від 08.05.2014 р., тілесні ушкодження у вигляді: забитої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої половини гортані, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого ОСОБА_7 з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, відкрито заволоділи її спортивною сумкою вартістю 200 грн., спортивними штанами, вартістю 100 грн., спортивною футболкою вартістю 100 грн., кросівками вартістю 200 грн., мобільним телефоном марки «Нокіа», вартістю 300 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., з грошовими коштами на рахунку в сумі 10 грн., сумкою тряпчаною вартістю 150 грн., гаманцем шкіряним вартістю 120 грн., літровим пакетом молока вартістю 10 грн., пакунком творогу вагою 200 грамів, вартістю 12 грн., грошовими коштами в сумі 30 грн., а всього заволоділи майном на загальну суму 1252 грн., що належить ОСОБА_18

01 лютого 2014 року, у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та спільно з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно та повторно, з метою заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_17 , котрому ОСОБА_7 , наніс один удар металевим предметом в область голови, від чого потерпілий впав на землю, а потім ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , та особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, нанесли численні удари руками та ногами в область голови потерпілого, чим спричинили йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 340 від 08.05.2014 р. тілесні ушкодження у вигляді: забитої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої половини гортані, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а потім ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , та особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 20 грн., що належить потерпілому ОСОБА_17 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити. Вважає факт вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України не доведеним, оспорюючи прямий умисел на вчинення злочину, корисливий мотив та проникнення до жилого приміщення.

В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити. Звертає увагу на те, що єдиним доказом винуватості є показання потерпілого ОСОБА_17 , які крім того теж підлягають сумніву. Не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ст. 187 ч. 2 КК України. Захивник вказує. що при проведенні впізнання обвинувачуваних по фотознімкам були порушені вимоги ст. 228 КПК України. На час сскоєння інкримінованого злочину обвинувачуваний ОСОБА_9 перебував в дитячій лікарні в м. Шостка.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає, що вирок було ухвалено з істотним порушенням кримінального процесувального закону під час судового провадження, а саме відсутності за відсутності доказів, що доводять вину ОСОБА_19 у вчиненні злочину. захисник вказує, що при проведенні впізнання обвинувачуваних за фотознімка були порушені вимоги ст. 228 КПК України. крім того суд першої інстанції в порушення вимог ст. 95 п. 4 КПК України взяв до уваги показання потерпілих, які вони давали під час слідчих експериментів.

В судовому засіданні обвинувачувані, захисники та їх законні представники підтримали подані апеляційні скарги. прокурор провив відмовити в задоволення поданих апеляційних скарг.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подані апеляційні скарг не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В суді першої інстанції ОСОБА_7 свуою вину визнав частково. Він показав, що 31.12.2013 року, у вечірній час, разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 проходив по вулиці в районі «П`яти кутів». Там вони побачили потерпілого ОСОБА_16 , який валявся п`яним на дорозі біля автомобіля. Коли вони підійшли до потерпілого і запитали у того, що з ним трапилось, то він попросив їх відвести його додому. Вони погодились, підняли потерпілого і повели його додому. Після того, як вони завели потерпілого до його будинку, останній в знак подяки запропонував їм з ним випити. Вони відмовились від пропозиції потерпілого, але той став наполягати, щоб вони з ним випили. Коли він став розвертатися, щоб піти з будинку, потерпілий розвернув його за плече та продовжував наполягати з ним випити. В зв`язку з цим у них виник конфлікт, в ході якого він побачив, як потерпілий став тягнутися за ножем, який лежав на столі. Тоді, він взяв молоток, який знаходився у будинку на тумбочці, і наніс їм два-три удари по голові потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий впав, вдарившись головою об шафу. Після цього, вони забрали у потерпілого нарди та пішли з будинку. По дорозі додому, ОСОБА_8 кудись сховав викрадені нарди.

В суді першої інстанції ОСОБА_8 свою вину визнав частково та показав, що 31.12.2013 року, приблизно о 23 год. 10 хв., вони разом з ОСОБА_7 йшли до нього додому. По дорозі, в районі «П`яти кутів» на вулиці вони побачили потерпілого ОСОБА_16 , який лежав на дорозі біля автомобіля. По зовнішньому вигляду він зрозумів, що потерпілий знаходився у нетверезому стані. Коли вони підійшли ближче, то водій автомобіля попросив їх довести потерпілого додому. Вони погодились, підняли потерпілого і повели його додому, підтримуючи з обох боків. По дорозі потерпілий показав, де він живе і вони привели того до його помешкання. Після того, як вони завели ОСОБА_16 до будинку та посадили на диван, між ОСОБА_7 та потерпілим виник якийсь конфлікт. Потім, він побачив, як ОСОБА_7 два-три рази вдарив потерпілого молотком по голові. Від отриманих ударів потерпілий впав на підлогу. Після цього, він забрав дерев`яні нарди, які лежали біля шафи, і разом з ОСОБА_7 пішли до нього додому. По дорозі додому він сховав нарди. Через деякий час він забрав сховані ним нарди, та продав їх на ринку незнайомому чоловіку за 200 грн. Вину визнав тільки в частині викрадення нард.

Обвинувачуваний ОСОБА_9 свою вину за ст. 187 ч. 2 КК України не визнав. Він показав, що інкримінованого йому кримінального правопорушення він не вчиняв, оскільки 01.02.2014 року, приблизно о 13 год. виїхав з м. Чернігова разом з матір`ю до м. Шостки Сумської області, де проходив обстеження у дитячій поліклініці, та перебував там до 2 лютого 2014 року.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , їх вина у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується доказами, які досліджені в суді першої інстанції.

Потерпілий ОСОБА_16 у суді першої інстанції показав, що 31.12.2013 року, у вечірній час, він провів старий рік у своїх друзів, де вжив приблизно 150 грамів горілки і приблизно о 23 год. повертався додому. Коли він проходив в районі АДРЕСА_6 , то побачив там обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і попросив їх допомогти йому піднятися в гору по вулиці, оскільки дорога була слизька, а у нього після перелому боліла нога. Вони погодились, і взявши його під руки довели до місця мешкання. Потім, він ключем відчинив хвіртку і разом з обвинуваченими зайшов до свого подвір`я. Як тільки він стоячи на ганку відчинив двері до свого будинку, то відразу ззаду отримав удар в потилицю, від якого впав на підлогу. На деякий час він втратив свідомість. Прийшовши до тями, він побачив, що обвинувачених в будинку не має. Підвівшись з підлоги, весь у крові, він доповз до ліжка і ліг на нього. Після цього, до нього підійшов ОСОБА_7 , взяв молоток, який знаходився на столі поряд з ліжком, і наніс ним йому по голові приблизно 6-7 ударів. Потім, обвинувачені оглянули його шафу, забрали звідти нарди та пішли з будинку. Наступного дня до нього прийшли його друзі, і побачивши в якому стані він знаходиться, викликали швидку медичну допомогу. В лікарні йому надали необхідну медичну допомогу, після чого він лікувався амбулаторно. Через деякий час слідчий повернув йому викрадені нарди.

Показаннями потерпілого ОСОБА_16 обєктивно підтверджується, що удар в потилицю та напад на нього відбувуся на ганку будинку. Після чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до свідомості по побачив обвинувачуваних у себе вдома.Вказані показання свідчать про наявність в діях обвинувачуваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфікуючої ознаки проникнення в житло. Тому, колегія суддів не погоджується з доводлами поданих апеляційних скарг про відсутність в діях обвинувачуваних кваліфікуючої ознаки проникнення в житло.

Данними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2014 року, що потерпілий потерпілий ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_7 , який 31.12.2013 року за місцем його мешкання наніс йому 5-6 ударів молотком по голові, та разом з іншим хлопцем викрали з будинку дерев`яні нарди (т. 2 а.п. 130-132).

Данними протоколу слідчого експерименту та ілюстрованою фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_16 від 11.09.2014 року, підтверджується, що той на місці показав та розповів про обставини, при яких двоє невідомих хлопців завдали йому тілесні ушкодження та викрали з будинку дерев`яні нарди (т. 2 а.п. 120-129).

В суді першої інстанції ОСОБА_18 показала, що 28.01.2014 року, приблизно о 19-20 год., вона поверталась з фітнес-клубу додому. По дорозі вона зайшла на пошту за посилкою з речами, та до магазину, де придбала продукти харчування. З собою у неї було дві сумки. В одній сумці знаходилась її спортивна форма, кофта та журнал, а в іншій продукти харчування. Проходячи неподалік ринку «Нива» по вул. Рокосовського вона побачила трьох підлітків, які голосно щось непристойне вигукували та співали. Коли вона повернула від хлопців в іншу сторону і продовжила рух в напрямку свого будинку, то відразу ззаду отримала сильний удар в потилицю, та відчула, що у неї з рук виривають сумки. Від отриманого удару вона впала. Через якусь мить вона підняла голову і чітко побачила в проміні зовнішнього освітлення обвинуваченого ОСОБА_7 , який тікав з місця пригоди. Потім, вона підвелася і намагалась за ними бігти, але хлопці зникли. По дорозі вона зустріла перехожих, які на її прохання викликали міліцію. При цьому, перехожі їй розповіли, що якісь хлопці рилися в сумці біля смітника. Вона відразу направилася в ту сторону, і по дорозі знайшла свою кофту, журнал та деякі продукти харчування. Після цього, приїхали працівники міліції, яким вона розповіла все, що з нею трапилось. Наступного дня вона звернулась до лікарні, оскільки від отриманих тілесних ушкоджень погано себе почувала. В обвинувальному акті правильно перераховано майно, яке у неї було викрадене. В подальшому працівники міліції повернули їй викрадений у неї мобільний телефон «Нокіа».

Данними протоколу слідчого експерименту та ілюстрованою фототаблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_18 від 11.09.2014 року, згідно якого вона на місці показала та розповіла про обставини, при яких 28.01.2014 року, приблизно о 20 год., на неї напало троє підлітків, які завдали їй тілесні ушкодження та викрали її майно (т. 2 а.п. 82-87);

Потерпілий ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що 01.02.2014 року, приблизно о 20 год., він повертався з роботи додому. Коли проходив по вул. Мічуріна, то побачив, що з провулку вийшло п`ять хлопців підлітків, серед яких були ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Направляючись у його сторону хлопці розділилися, з лівого боку відносно нього рухалось троє хлопців, а з правого обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . В той час, коли він з ними порівнявся, ОСОБА_7 наніс йому один удар рукою в обличчя. Судячи з якою силою був нанесений удару, йому здалося, що у ОСОБА_7 в руці щось було. Від отриманого удару він впав, після чого підбігли до нього інші хлопці і стали бити його ногами по різним частинам тіла. При цьому, один із хлопців казав йому «діду давай бабло». В ході нанесення йому ударів, він на деякий час втрачав свідомість. Прийшовши до тями він підвівся і пішов в напрямку автостанції, що попросити там у кого-небудь допомоги. По дорозі ОСОБА_9 обігнав його і в цей час він отримав удар ногою ззаду у спину, який на його думку наніс ОСОБА_7 , оскільки інші підлітки не могли так вдарити. Від отриманого удару він впав і його знову продовжили бити ногами. При цьому, хтось намагався розстібнути йому куртку, але не зміг. Тоді, йому залізли під куртку і стали щось шукати, кажучи «діду давай бабло». З кишені куртки вони забрали у нього 20 грн., після чого зникли. Через деякий час він якось добрався додому та викликав швидку медичну допомогу. В той же день він був госпіталізований до лікарні.

Данними ротоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2014 року, підтверджується, що потерпілий ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_7 , який 01.02.2014 року, в районі вул. Мурінсона в м. Чернігові, разом з іншими підлітками напали на нього, завдали тілесні ушкодження та заволоділи його майном (т. 2 а.п. 95-98).

Данними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2014 року підтверджується, що потерпілий ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_9 , який разом з іншими підлітками нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його майном (т. 2 а.п. 99-102).

Данними ротоколу проведення слідчого експерименту та ілюстрованою фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_17 від 10.09.2014 року підтверджується, що той на місці показав та розповів про обставини, при яких 01.02.2014 року, у вечірній час, в районі автовокзалу № 2 в м. Чернігові на нього напало п`ять підлітків, які завдали йому тілесні ушкодження та забрали з кишені 20 грн. (т. 2 а.п. 103-110).

При проведенні впівзнання обвинувачуваних за фотознімками органи досудвого слідства не порушили вимоги п. 6 ст. 228 КПК України. Тому відповідні доводи поданих апеляційних скарг не підлягають задоволенню.

Данні протоколів слідчих експерементів суд прешої інстанції вуідповідно до вимог ст. 99 КПК України є документом, який викоистовується факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тому, колегія суддів не може погодитись з доводами поданих апеляційних скарг, про те, що при дослідженні данних протоколів слідчих експериментів судом першої інстанції порушені вимоги ст. 95 ч. 4 КПК України, щодо безпосередньості дослідження показань в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_20 показав, що у січні 2014 року, в денний час, на центральному ринку м. Чернігова до нього підійшов неповнолітній хлопець маленького зросту і запропонував купити у нього мобільний телефон «Нокіа», але він відмовився. Через деякий час до нього знову підійшов той самий неповнолітній хлопець разом з обвинуваченим ОСОБА_7 , який представився його братом і сказав, що з телефоном все добре і його можна купувати. Він купив той мобільний телефон. В подальшому він дізнався, що придбаний ним мобільний телефон крадений, тому добровільно видав його працівникам міліції.

Данними ротоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2014 року підтверджується, що свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_7 , який разом з іншим хлопцем продали йому мобільний телефон (т. 2 а.п. 88-91).

Вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також підтверджується іншими доказами, які досліджені в суді першої інстанції:

Висновком експерта № 340 від 08.05.2014 року, згідно якого у ОСОБА_18 , маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої половини гортані, котрі виникли від контактування з тупими предметами, індивідуальні ознаки яких не визначились, по давності утворення можуть відповідати даті 28.01.2014 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 2 а.п. 78-81).

Висновком експерта № 312 від 05.05.2014 року підтверджується, що у ОСОБА_17 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-рваних ран верхньої губи та правої брови, множинних синців та забиття тканин обличчя, закритої травми лівої половини грудної клітки, лівобічного пневмогідротораксу, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб. Ступень тяжкості тілесних ушкоджень з локалізацією в ділянці голови оцінюються в комплексі, тому, закрита черепно-мозкова травма (струс головного мозку, забито рвані рани верхньої губи та правої брови, множинні синці та забиття м`яких тканин обличчя); закрита травма лівої половини грудної клітки (лівобічний пневмогідроторакс) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тривалість знаходження на лікуванні обумовлене суб`єктивними відчуттями хворого та тактикою лікарів і при оцінені ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймалось. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_17 по давності утворення, може відповідати даті 01.02.2014 року. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_17 , могли утворитись за обставин, на які посилається потерпілий. Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_17 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, як мінімум 4-5 (чотирьох-п`яти) травмуючи дій. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_17 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, експерт вважає не можливим. Зважаючи на характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_17 , заподіяння їх власноручно, експерт вважає не можливим (т. 2 а.п. 111-115).

Данними протоколу огляду місця події від 15.06.2014 року підтверджується, що ОСОБА_21 добровільно видав працівникам міліції (т. 2 а.п. 116-117).

Висновком експерта № 859 від 22.09.2014 року підтверджується, що у ОСОБА_16 маються тілесні ушкодження у вигляді забитих ран голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_16 , виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів ногами чи іншим предметом. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_16 , можна припустити, що потерпілий міг піддаватися впливу, як мінімум 6 (шести) травмуючи дій. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_16 , по давності утворення, можуть відповідати даті 31.12.2013 року. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_16 , утворення їх комплексу при падінні на асфальтовану площину з наступним ударом головою об неї, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, експерт вважає не можливим. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_16 , могли утворитись за обставин, на які вказує потерпілий (т. 2 а.п. 133-135).

Судом першої інстанції перевірені показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не приймав участі у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_17 , оскільки на той час, а саме 1 та 2 лютого 2014 року перебував у м. Шостка Сумської області, де проходив обстеження у дитячий поліклініці. Вказані повністю спростовуються наданою суду стороною обвинувачення довідкою головного лікаря КЛПЗ «Шосткинської дитячої лікарні», згідно якої ОСОБА_9 в період з 01.01.2014 року по 14.02.2014 року до Шосткінської дитячої лікарні та поліклініки за медичною допомогою не звертався, а також послідовними свідченнями самого потерпілого ОСОБА_17 , які узгоджуються з матеріалами кримінального провадження. Колегія суддів ставиться до свідчень обвинуваченого ОСОБА_9 критично, і розцінює їх, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Тому, відповідні доводи апеляційної скарги законного представника обвинувачуваного ОСОБА_9 не підлягають задоволенню.

Враховуючи показання потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в суді першої інстанції, які є логічними, послідовними, та такими що повністю узгоджуються з іншими дослідженими у суді доказами, колегія суддів не погоджується з доводами поданих апеляційних скарг про те, що по кримінальному провадженню відсутні докази, що доводять вину обвинувачуваних.

Суд першої інстанції правильно кваліфікувані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст. 187 ч. 3 КК України, та ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ст. 187 ч. 2 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого, данні про особу винного, та обставини, що пом`якшує покарання.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого, данні про особу винного, та обставини, що пом`якшує покарання.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з враховуванням з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого, данні про особу винного, та обставини, що пом`якшує покарання.

Призначене обвинувачуваним покарання є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального проавдження колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4