Справа № 585/3021/15-к
Номер провадження 1-кп/585/271/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області
в складі : головуючої - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001026 від 13.08.2015 року, по

обвинуваченню :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ, Донецької області, українця, громадянина України, освіта - середня, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)22.01.1999 Донецьким обласним судом за ст.ст.140 ч.3,186 ч.3, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно з постановою від 07.12.2001 року Нікітовським районним судом м. Горлівка Донецької області вирок переглянуто і на підставі п.1 «В» розділу 2 Перехідних положень КК України 2001 рахується засудженим за ст.ст.185 ч.3, 396 ч.1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
2)30.03.2005 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 2, 3; 70 ч.1, 2 КК України до 4 років позбавлення волі;
3)14.09.2009 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, вирок переглянуто 22.10.2010 р. Першотравневим районним судом Луганської області. Ухвалою від 22.10.2010 р. знову засуджений за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
4)22.10.2010 року Першотравневим міським судом Луганської області за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
5)27.04.2012 року Димитровським міським судом Донецької області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту;
6)09.10.2012 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст. 198, 70 ч. 4 КК України до 3 місяців 5 днів арешту;
7)08.12.2014 року Димитровським міським судом Донецької області за ст. 187 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_8 , маючи не зняту і непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став і скоїв злочин проти авторитету органів державної влади на території Роменського району при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_8 , будучи засудженим за вироком від 08.12.2014 року Димитровського міського суду Донецької області за ст.187 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі, для відбування покарання прибув 14.04.2015 року до Роменської ВК № 56 (Роменський район, с. Перехрестівка, вул Чапаєва, 19).
Відбуваючи покарання, ОСОБА_8 неодноразово скаржився керівництву РВК № 56 з приводу приниження його честі та гідності з боку інших засуджених, але не отримавши підтримки з боку керівництва даної установи, на яку він очікував, вирішив шляхом спричинення тілесних ушкоджень одному із співробітників РВК№56, привернути до себе увагу.
Реалізуючи свій злочинний намір , 13.08.2015 року о 6 год. 30 хв. ОСОБА_8 під час конвоювання його у складі інших засуджених до їдальні вказаної установи, з метою помсти та привернення до себе уваги, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс молодшому інспектору відділу нагляду і безпеки РВК №56 ОСОБА_7 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, заздалегідь заготовленим ножем один удар в передню частину грудної клітини, тобто в область розташування життєво-важливих органів людини. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 433 від 21.09.2015 року встановлено: з оригіналу історії хвороби №8827/ 181 реанімаційного відділення Роменської ЦРЛ - ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.08.2015 року по 25.08.2015 року з діагнозом: проникаюча колото-різана рана грудини і переднього середостіння, забійна рана лівої надбрівної дуги, двохсторонній малий гемоторакс, ДН 1ст. За часом тілесні ушкодження можуть відповідати 13.08.2015 року , що підтверджується медичною документацією. Характер ушкоджень в області грудної клітини свідчить про те, що вони могли утворитись від дії предмета (предметів), який володіє колюче-ріжучими властивостями. Забійна рана лівої надбрівної дуги могла утворитись в результаті контакту з тупими твердими предметами (предметом). Не можна виключати, що забійна рана в проекції лівої надбрівної дуги могла утворитись при падінні з висоти власного зросту, положення стоячи, з послідуючою травматизацією об поверхню або предмет.
Ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудини і переднього середостіння, двостороннього малого гемотораксу, що розглядуються в сукупності згідно пункту 2.1.3.й Правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 від 17.01.1995 МОЗ України «Про розвиток і удосконалення судово-медичної служби України» кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпечності для життя, а забійна рана лівої надбрівної дуги відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_8 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_7 , який виконував свої службові обов`язки , тяжкі тілесні ушкодження .
Свою вину в скоєнні вищевказаного злочину обвинувачений ОСОБА_8 в суді визнав фактично повністю, хоча постійно змінював свою позицію, і суду пояснив, що в Роменській ВК-56 з нього працівники колонії знущалися, зокрема, не відправляли його скарги в різні інстанції, били. В той день чергувала зміна працівників колонії, які раніше його сексуально домагалися. Тому він вирішив, йдучи вранці до їдальні, взяти з собою «заточку» - невеликий ніж, виготовлений зі шматка загостреного заліза встановленого в запальничку, який він сам виготовив і вже тиждень носив з собою. Коли він з іншими засудженими йшов до їдальні, то побачив ОСОБА_7 - контролера колонії і вирішив через нього пригрозити працівникам колонії, привернувши тим самим до себе увагу. Особисто до ОСОБА_7 у нього ніяких претензій чи неприязні не було. Підійшовши до ОСОБА_7 , він став ображати останнього нецензурними словами. Тоді ОСОБА_7 ударив його кулаком по голові декілька разів. А він почав відбиватися, автоматично з метою самооборони дістав ніж з лівої кишені і ударив ним ОСОБА_7 в середину грудей, після чого втік. Бачив як ОСОБА_7 біг за ним з ножем в грудях, а він хотів вийняти ніж, але вимушений був тікати .Потім його затримали інші працівники колонії і він побачив, як ОСОБА_9 лежав на землі і його підводили.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та письмовими доказами зібраними по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що знав засудженого ОСОБА_8 , якого недавно перевели до Роменської ВК-56. В той день вранці він перебував на чергуванні і виводив засуджених з 4-го відділення до їдальні. Коли він відвернувся, то побачив ОСОБА_8 , який підійшов до нього і, нічого не говорячи, ударив його один раз в середину грудей ножем, який відразу застряв в тілі. Потім вдруге ОСОБА_8 намагався ударити туди ж, тоді він відбив удар своєю рукою та намагався його затримати, але той втік в їдальню. Після чого він побачив, що у нього в грудях стирчала «заточка», було боляче, пішла кров, але він не падав і самостійно пішов в медчастину, де потім втратив свідомість. В лікарні він перебував з 13 по 25 серпня 2015 року спочатку в реанімаційному , а потім в хірургічному відділенні. До цього випадку засуджений ОСОБА_8 з ним не конфліктував і в той день тільки сказав йому, наносячи удар ножем, «виведіть мене звідси». Він особисто не бив ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_10 молодший інспектор відділу нагляду і безпеки РВК-56, суду пояснив, що він в той день був на зміні і бачив як засуджений ОСОБА_14 вийшов зі строю, що направлявся до їдальні, підійшов до інспектора ОСОБА_7 ,махнув рукою , а потім забіг до їдальні. Він в цей час стояв за спиною у ОСОБА_9 і тільки потім побачив , що в грудях у ОСОБА_9 стирчав ніж. Підбіг ОСОБА_15 , який відвів ОСОБА_9 до медичної частини .
Свідок ОСОБА_11 - молодший інспектор відділу нагляду і безпеки РВК-56, суду пояснив, що він в той день ніс службу на КПП між зонами і почув якийсь шум на плацу. Коли він вийшов з КПП , то побачив , що засуджені вже зайшли до їдальні, а назустріч йому йшов ОСОБА_9 у супроводі когось з інспекторів. Він тоді зайшов до їдальні, де побачив при вході засудженого ОСОБА_14 , який голосно розмовляв з кимось , розмахував руками і говорив , що йому все надоїло, тому він це зробив.Через хвилину хтось повідомив , що ОСОБА_14 поранив ножем ОСОБА_9 і тоді він затримав ОСОБА_14 , який виривався від нього, а потім передав черговому. Пізніше він пішов до медчастини, де побачив пораненого ОСОБА_9 , який в той час втратив свідомість. Він підтримав ОСОБА_9 і відніс його до автомобіля, яким його відвезли до лікарні.
Свідок ОСОБА_12 - молодший інспектор відділу нагляду і безпеки РВК-56, суду пояснив, що в той день він чергував біля харчоблоку і побачив як ОСОБА_7 чомусь зігнувся і у нього з грудей стирчала металева пластина, яку той сам витягнув і пішла кров. Підбігши до нього, він допоміг ОСОБА_7 дійти до медчастини, а потім повернувся назад до харчоблоку, де побачив засудженого ОСОБА_8 , якого вже затримав ОСОБА_11 , та одягнув на ОСОБА_14 наручники. На його запитання чому він це зробив, ОСОБА_8 відповів, що так сталося.
Свідок ОСОБА_13 - молодший інспектор відділу нагляду і безпеки РВК-56, суду пояснив, що бачив ОСОБА_7 , який тримався за груди, а засуджений ОСОБА_8 в черговій частині в цей час пояснював, що не відправили його листа, тому він розізлився і ударив ОСОБА_9 .
Письмовими доказами по справі є : протокол огляду місця події від 13.08.2015 року з план-схемою і фототаблицею до нього місця скоєння злочину на території РВК-56 в с. Перехрестівка по вул.. Чапаєва, 19, (а.с. 43-50); протокол огляду місця події від 13.08.2015 року з фототаблицею до нього приміщення приймального відділення Роменської ЦРЛ, де оглядався вилучений у ОСОБА_7 одяг, який визнаний речовим доказом по справі, в якому зазначено, що на футболці в районі грудей маються плями бурого кольору та отвір продовгуватої форми розміром 11х4 мм, (а.с. 52, 53-55); довідка Роменської ЦРЛ про те, що ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 13.08.2015 року з діагнозом: проникаюча колото-різана рана грудини, переднього середостіння, двобічний малий гемоторакс ДН 1 ст. (а.с. 58); протокол проведення слідчого експерименту від 09.09.2015 року з участю потерпілого ОСОБА_7 з фототаблицею до нього та протокол проведення слідчого експерименту від 09.09.2015 року з участю підозрюваного ОСОБА_8 з фототаблицею до нього, з яких відомо, що кожен з них розповів про своє бачення подій (а.с. 59-61, 62-63); висновок судово-медичної експертизи № 433 від 21.09.2015 року, з якого відомо, що у ОСОБА_7 , який перебував на стаціонарному лікуванні в Роменській ЦРЛ з 13.08.2015 по 25.08.2015 року були виявлені: проникаюча колото-різана рана грудини попереднього середостіння, забійна рана лівої надбрівної дуги, двобічний малий гемоторакс ДН 1 ст. Характер ушкоджень в області грудної клітини свідчить про те, що вони могли утворитись від дії предмета (предметів), який володіє колюче-ріжучими властивостями. Забійна рана лівої надбрівної дуги могла утворитись в результаті контакту з тупими твердими предметами (предметом). Не можна виключати, що забійна рана в проекції лівої надбрівної дуги могла утворитись при падінні з висоти власного зросту, положення стоячи, з послідуючою травматизацією об поверхню або предмет. Ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудини і переднього середостіння, двостороннього малого гемотораксу, що розглядуються в сукупності згідно пункту 2.1.3.й Правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 від 17.01.1995 МОЗ України «Про розвиток і удосконалення судово-медичної служби України» кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпечності для життя, а забійна рана лівої надбрівної дуги відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 65-67); висновки додаткових судово-медичних експертиз № 434, 435 від 21.09.2015 року, з яких відомо, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виключають можливості їх утворення при обставинах продемонстрованих ним та підозрюваним ОСОБА_8 під час слідчого експерименту (а.с. 69-71); висновок експертизи холодної зброї № 211 від 11.09.2015 року ножа, яким було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_7 і який був визнаний речовим доказом по справі, згідно з яким ніж вилучений під час огляду місця події по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 виготовлений по типу кухонних ножів, саморобним способом і не є холодною зброєю (а.с. 72, 76-78); висновок судово-дактилоскопічної експертизи № 210 від 10.09.2015 року, згідно з яким на поверхні ножа, вилученого під час огляду місця події по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , слідів рук не виявлено (а.с. 82-84); копія наказу по Роменській ВК-56 № 82 о/с від 27.11.2009 року про призначення ОСОБА_7 на посаду молодшого інспектора нагляду і безпеки з 01.12.2009 року (а.с. 85); висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 138 від 20.08.2015 року, згідно з яким у ОСОБА_8 виявлені ознаки «Дисоціального розладу особистості» (МКХ-10), але дані розлади не настільки виражені, щоб могли позбавити останнього усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічних розладів, які відносяться до юридичного критерію неосудності він не виявляв і не виявляє. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 97-99).
Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо-тяжким , та особу винного, який раніше неодноразово засуджувався, в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується негативно, свою вину в скоєнні злочину фактично визнав, хоча постійно намагався пояснити, що його до цього змусили обставини і в подальшому він буде поводити себе таким чином.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та строк, передбачений в санкції частини статті.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_8 вчинив злочин в період відбування покарання, призначеного йому за попереднім вироком Димитровського міського суду Донецької області від 08.12.2014 року. Тому відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 08.12.2014 року у вигляді позбавлення волі та додаткове покарання у вигляді конфіскації належного йому на праві власності майна.

Згідно з довідкою від 16.12.2015 року начальника ВКВСР Роменської ВК (№56) ОСОБА_8 станом на 16.12.2015 року з призначених йому за вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 08.12.2014 року у виді 8 років позбавлення волі відбув покарання - 1 рік 4 місяці 7 днів, а невідбута частина покарання складає 6 років 7 місяців 23 дні. (а.с. 115).

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 слід залишити попередню - тримання під вартою.

Речові докази: футболку камуфляжного забарвлення з порізом в районі грудей, брюки камуфляжні , пасок, шкарпетки, труси та кріплення до спорядження, що були вилучені у ОСОБА_7 і передані на зберігання в камері схову речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (нині Роменський відділ поліції (м. Ромни) ГУ Національної поліції в Сумській області), слід передати в розпорядження потерпілого ОСОБА_7 ; футболку помаранчевого кольору, спортивні штани чорного кольору, спортивну кофту чорного кольору, пару черевиків, що були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_8 і передані на зберігання в камері схову речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (нині Роменський відділ поліції (м. Ромни) ГУ Національної поліції в Сумській області), слід передати в розпорядження обвинуваченого ОСОБА_8 ; ніж, що зберігається в камері схову речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (нині Роменський відділ поліції (м. Ромни) ГУ Національної поліції в Сумській області), слід - знищити.

З обвинуваченого ОСОБА_8 слід стягнути на користь держави витрати за проведення двох експертиз : судово - дактилоскопічної 614 грн.40 коп., судової експертизи холодної зброї 306 грн. 90 коп., на загальну суму 921 грн. 30 коп.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим вироком шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Димитровського міського суду Донецької області від 8.12.2014 року у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі і остаточно призначити до відбування - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 13 серпня 2015 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення двох експертиз: судово - дактилоскопічної 614 грн.40 коп., судової експертизи холодної зброї 306 грн. 90 коп., на загальну суму 921 грн. 30 коп.

Речові докази: футболку камуфляжного забарвлення з порізом в районі грудей , брюки камуфляжні, пасок, шкарпетки, труси та кріплення до спорядження , що були вилучені у ОСОБА_7 і передані на зберігання в камері схову речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (нині Роменський відділ поліції (м. Ромни) ГУ Національної поліції в Сумській області), - передати в розпорядження потерпілого ОСОБА_7 ; футболку помаранчевого кольору, спортивні штани чорного кольору, спортивну кофту чорного кольору, пару черевиків, що були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_8 і передані на зберігання в камері схову речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (нині Роменський відділ поліції (м. Ромни) ГУ Національної поліції в Сумській області), - передати в розпорядження обвинуваченого ОСОБА_8 ; ніж, що зберігається в камері схову речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (нині Роменський відділ поліції (м. Ромни) ГУ Національної поліції в Сумській області) - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому з дня отримання копії вироку, шляхом подання апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча підпис... ОСОБА_1
Судді: підпис... ОСОБА_2
підпис... ОСОБА_3
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1