Провадження №1кс/712/3714/14
СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРКАСИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2014 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю прокурора прокуратури м.Черкаси ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.03.2014 року про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги скаржник вказував, що 16 березня 2013 року вона перебувала у належному їй офісному приміщенні розташованому за адресою АДРЕСА_1 . Дане приміщення вона придбавала за рахунок отриманого банківського кредиту, який не могла своєчасно погашувати, і з приводу якого були судові справи. Станом на березень 2013 року рішення про позбавлення її прав власності не існувало. У судовому порядку тривали спори щодо даного приміщення. Однак, не дивлячись на те, що остаточного судового рішення про відібрання у скаржниці даного приміщення, а тим більше про примусове звільнення цього приміщення, не існувало, громадянин ОСОБА_5 одноособово вирішив, що має всі права на цю нежитлову споруду і має право позбавити скаржницю всіх прав на перебування в офісі та на права володіння, користуванні і розпорядження належним їй майном, яке перебувало в офісному приміщенні.

Так, 16.03.13 року ОСОБА_5 разом з працівниками воєнізованої охорони самоуправно насильно вигнав ОСОБА_3 та її працівників із займаного офісного приміщення і позбавив її можливості володіти належними їй речами (меблі, обладнання, оргтехніка, особисті речі) вчинивши при цьому сварку та грубо порушивши громадський порядок.

В той же день ОСОБА_3 зателефонувала до міліції і повідомила щодо протиправних дій відносно неї. На її виклик працівники міліції не прибули.

Наступного дня, 17.03.13 року, вона звернулась до Соснівського РВ м.Черкаси УМВС Черкаської області з питанням надання відповідної допомоги та захисту своїх прав.

Капітан міліції ОСОБА_6 прийняв у ОСОБА_3 заяву, про що склав відповідний протокол від 17.03.13 року.

Під час розмов з працівником міліції скаржниця повідомила останньому про те, що громадянин ОСОБА_5 у присутності її працівників та у присутності працівників охоронної фірми образливо висловлювався на її адресу, принижував її гідність та вів себе особливо зухвало. Своїми діями ОСОБА_5 не тільки образив її особисто, а й її працівників, він завдав ним перешкод у проведенні певних дій щодо їхнього майна. ОСОБА_5 зірвав заплановані заходи щодо виконання робочих обов`язків. Він знехтував загальноприйнятими нормами моралі та суспільних відносин.

Капітан ОСОБА_6 запевнив скаржницю, що через декілька днів вони у всьому розберуться і її повідомлять про прийняте рішення.

Пройшло майже півтора року, а скаржниця ще не отримала ніякого повідомлення про прийняте працівниками міліції рішення по її заяві.

ОСОБА_3 неодноразово зверталась і до Соснівського РВ і до прокуратури з питанням з`ясувати стан розгляду її заяви. Ніхто нічого не міг відповісти.

При черговому відвідуванні прокуратури у п`ятницю 01.08 14 року, їй показали декілька паперів і пояснили, що оце і є матеріали по її заяві від 17.03.13 року.

Ніяких копій процесуальних документів їй не вручили.

Але під час ознайомлення з матеріалами вона дізналась, що постановою слідчого ОСОБА_4 від 19.03.13 року кримінальне провадження по її заяві було закрито.

Скаржниця вважає таке рішення про закриття кримінального провадження є незаконним і підлягає скасуванню.

Так, згідно вимог частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставши кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як міг слідчий ОСОБА_4 18.03.13 року розпочати досудове розслідування, а на наступний день 19.03.13 року вже прийняти рішення про закриття кримінального провадження. Як він прийняв таке обґрунтоване і об`єктивне рішення без будь яких процесуальних або інших дій, які б могли надати йому будь яке враження про ті події, про які я повідомила працівникам міліції?

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після прийняття у ОСОБА_3 заяви про злочин 17.03.13 року, наступного дня, 18.03.13 року заступник начальника слідчого відділу Соснівського РВ дав письмове доручення слідчому СВ лейтенанту міліції ОСОБА_4 про проведення досудового розслідування за її заявою. Цього ж дня, 18.03.13 року, слідчий ОСОБА_4 отримав відповідні матеріали і повідомив прокурора про початок досудового розслідування. В цей же день слідчий вніс відомості до ЄРДР, вказавши про попередню кваліфікацію за ст.296 КК України (копію витягу з ЄРДР додаю).

Надалі, наступного дня, 19.03.13 року, слідчий ОСОБА_4 вирішує про те, що ніякого кримінально карного діяння взагалі не було і закриває кримінальне провадження (копію постанови додаю).

Скаржниця вважаю таке рішення слідчого необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Для з`ясування обставин подій та для надання відповідної правової кваліфікації самим подіям та діям окремим громадян необхідно було б для початку опитати тих, хто брав безпосередню участь у конфлікті або спостерігав за перебігом подій.

Слідчий нікого не допитував і навіть не намагався встановити коло осіб, які підлягають допиту.

Слідчий ОСОБА_4 взагалі нічого не зробив для з`ясування обставин справи. На думку слідчого взагалі нічого не відбувалось, а тому провадження краще закрити.

Скаржниця вважає, що така поведінка слідчого ОСОБА_4 свідчить про невміння або небажання працювати.

З тексту постанови яку виніс слідчий ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 19.03.13 року вбачається, що підставою для такого закриття є п.2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Даний пункт визначає підставою для закриття кримінального провадження відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Скаржниця вважає дане посилання необґрунтованим і взагалі безпідставним.

При своєму зверненні до правоохоронних органів вона посилалась на те, що 16.03.13 року ОСОБА_5 незаконно позбавив її майна, вигнав з належного їй приміщення, при цьому він поводив себе зухвало та з винятковим цинізмом. ОСОБА_5 не тільки висловлювався образливо та з погрозами на її адресу, він насильно вигнав її та її працівників із займаних приміщень. Він порушив їхні плани та зірвав роботу. У відомостях, внесених до ЄРДР слідчим ОСОБА_4 було зазначено про попередню кваліфікацію за статтею 296 КК України, яка передбачає відповідальність саме за вчинення хуліганських дій.

Слідчий надалі повинен був перевірити (підтвердити або спростувати) свої висновки щодо попередньої кваліфікації дій, а вийшло, що він начеб то відмовився від подальшої роботи, або передумав взагалі проводити будь яку перевірку.

Це не відповідає вимогам закону.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.

Щодо строку оскарження постанови слідчого, то згідно вимог статті 304 КПК України, строк подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження є десять днів з дня отримання копії відповідної постанови.

Копію постанови слідчого від 19.03.13 року скаржниця не отримувала, а відтак, вважає, що строк на оскарження нею не пропущений. Скаржниця просить скасувати постанову слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 19.03.13 року про закриття кримінального провадження №0001200 від 18.03.13 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор проти скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не заперечував, вказавши, що дійсно перевірка проведене поверхово.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого.

Як стало відомо з матеріалів скарги та пояснень скаржниці копію оскаржуваної постанови їй вручено не було, а з матеріалами досудового розслідування вона ознайомилася 01.08.2014 року. Скарга на постанову слідчого подана нею 05.08.2014 року, а тому є всі підстави вважати, що строк на оскарження скаржницею не пропущений.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження вказано, що дана подія не несе в своєму складі суспільно-небезпечного характеру та несе в собі ознаки цивільно-правових відносин, котрі повинні бути урегульовані через господарський або цивільний суд, а отже, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Ніяких відомостей та фактів, якими б підтверджувалось це ствердження слідчий не наводить. Не зрозуміло яким чином слідчий проводив досудове розслідування, які слідчі дії, згідно кримінально-процесуального законодавства, були ним здійснені.

Отже, як видно з матеріалів, слідчий не вчинив жодних слідчих дій, спрямованих на перевірку викладених у повідомленні подій та проведення належного досудового розслідування. Більше того, навіть не були опитані особи, які приймали участь у описаному скаржницею діянні.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не може залишатися в силі та має бути скасована, оскільки є передчасною, необґрунтованою та не вмотивованою.

При таких обставинах скарга підлягає до задоволення.

Вивчивши скаргу, керуючись ст.ст. 306-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.03.2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001200 і направити справу на досудове розслідування до слідчого відділення Соснівського РВ УМВС України в м. Черкаси.

Зобов`язати слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України в м.Черкаси ОСОБА_4 продовжити досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001200, з метою встановлення обставин, передбачених ст.91 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1