Провадження №1-кп/523/288/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2016 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0006844 із звинувачення

ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Гірник, Донецької області, українець, громадянин України, проживаючий в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації, фактично проживаючий: АДРЕСА_1 . Раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
20.11.2015 року приблизно о 01:40 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Висоцького в м. Одеса, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , на шиї якого висів золотий ланцюжок на якому знаходився золотий хрестик, які він визнав предметом свого протиправного умислу. Далі ОСОБА_5 реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насиллям, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого та відкрито, шляхом застосування насилля, яке виразилось в нанесені потерпілому декількох ударів по голові та тілу руками та ногами, від яких потерпілій втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_5 зірвав з його шиї золотий ланцюжок вагою 11 грамів вартістю 7200 гривень та золотий хрестик вагою 5 грама вартістю 800 гривень. Після чого з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. Спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 8000 гривень.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що 20.11.2015 року приблизно о 01:40 годині, він перебуваючи на вул. Висоцького в м. Одеса, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , на шиї якого висів золотий ланцюжок на якому знаходився золотий хрестик. Далі він підійшов до потерпілого заді та наніс потерпілому декількох ударів по голові та тілу руками та ногами, від яких потерпілій втратив рівновагу та впав на землю, після чого він зірвав з його шиї золотий ланцюжок та золотий хрестик. Після чого з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого та потерпілого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілим, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 діяння суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаним з застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Судом розглянуто заявлений до обвинуваченого цивільний позов ОСОБА_4 на суму матеріального збитку 16000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 4000,00 гривень, пов`язаних із відшкодуванням спричиненої діями ОСОБА_5 майнової шкоди.

Обвинувачений зазначені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Виходячи із положень ст.128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, майнова шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах незаконного заволодіння належного потерпілому майна з вини обвинуваченого слід дійти висновку, що це безумовно потягло для ОСОБА_4 позбавлення певних елементів благополуччя, психологічних страждань і суттєвих негативних змін в його подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена шкода його самопочуттю, ступінь вини обвинуваченого, який фактично визнав в суді свою вину у вчиненому, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_4 моральної шкоди в повному обсязі на суму 4000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями.

Щодо відшкодування потерпілому заявлених майнових вимог суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого лише в частині підтвердженої довідкою ломбарду в загальному розмірі 8000 грн., т.я. потерпілим не надано будь-яких документів, щоб підтверджували вартість викраденого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, публічне вибачення в суді перед потерпілим в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про офіційно не працевлаштовану особу, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, вагітну дружину та літню мати.

З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілого, який наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 23 лютого 2015 року до 22 січня 2016 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 2-4 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися на реєстрацію.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану грабежем майнову шкоду в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1