Справа № 588/1870/15-к
№ провадження 1-кп/588/24/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, не одруженого, який не працює, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Білка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

На початку вересня 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не установлено у вечірній період доби ОСОБА_5 за попередньою змовою з рідним братом ОСОБА_4 , керуючись корисливим умислом на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю власника, таємно проник, шляхом виймання скла з вікна до приміщення будинку, який розташований на території Миколаївської церкви в с.Білка Тростянецького району, звідки разом вчинили таємне викрадення чавунної плити на дві конфорки, колісники, три чавуни алюмінієві ємністю 10 літрів кожний, дві сокири, граблі, належні громадянину ОСОБА_6 , чим завдали останньому шкоду на суму 809 грн. 30 коп. Викрадене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перенесли до власного домогосподарства по АДРЕСА_1 , де і зберігали, до листопада 2015 року, використовуючи для власних потреб, до моменту вилучення викраденого працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю і суду показав, що у вересні 2014 року, точної дати не пам`ятає, у вечірній час рідний брат ОСОБА_9 запропонував разом піти на територію церкви у с.Білка пошукати металолом. З цією метою взяли з собою стамеску, мішок та ліхтарик. Перебуваючи на території церкви, ОСОБА_9 запропонував проникнути до будинку з метою викрадення металевих речей. Брат проник до будинку через вікно, знявши скло за допомогою стамески, і через яке передав почергово зняту з плити чавунну плиту, колісники, чавуни, сокиру та граблі. Викрадену плиту поніс в руках додому, а решту речей склали у мішок, який поніс ОСОБА_9 . Викрадене зберігали і використовували у власному домоволодінні в селі Білка, до того моменту, коли все було вилучено працівниками міліції. ОСОБА_4 вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, вибачився перед потерпілим, всю шкоду відшкодовано.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю і суду надав аналогічні свідчення, повідомивши, що на початку вересня 2014 року, вечером, у темний період доби, запропонував брату ОСОБА_10 піти позбирати металолом поблизу церкви у с.Білка. Попередньо взяли з собою стамеску, мішок, ліхтарик. Прийшовши на територію церкви, запропонував братові залізти до будинку сторожки з метою вчинення крадіжки. Для цього зняв за допомоги стамески скло вікна, сам проник до приміщення будинку і звідти передавав братові, який залишився зовні, по черзі чавунну плиту, колісники, три чавуни, які були на плиті та сокири, граблі, які були в коридорі. Вилізши з будинку, скло вставив назад у вікно. Викрадене перенесли у двох з братом додому по АДРЕСА_1 , звідки потім викрадене було вилучене працівниками міліції. ОСОБА_5 вказав, що шкодує про вчинене, щиро розкаюється, вибачився перед потерпілим.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що є священнослужителем Миколаївської церкви у с.Білка. На початку вересня 2014 року у будинку, який є житловим, використовується здебільшого як трапезна і знаходиться на території церкви, було виявлено крадіжку плити з колісниками, чавунів, сокир, граблів. Про виявлене викрадення речей було повідомлено міліцію, якими згодом було повернуто все викрадене. Шкода на цей час усунута. Потерпілий вказав, що він та прихожани з громади села Білка вибачають обвинувачених, просив їх суворо не карати, визначити м`яке покарання, претензій до них не має.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинувачених змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, ураховуючи думку прокурора та потерпілого суд обмежився допитом обвинувачених, потрепілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріалів, необхідних для вирішення питань про долю речових доказів, стягнення процесуальних витрат та про запобіжний захід.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненому доведеною повністю.

Визначаючи правову кваліфікацію дій обвинувачених та формулювання обвинувачення, яке суд визнає доведеним, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за частиною 3 статті 185 КК України, зокрема у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, інше приміщення чи сховище вчинене, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стороною обвинувачення інкримінується така кваліфікуюча ознака як «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище».

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10 під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира, дача, номер у готелі тощо). До житла прирівнюються також ті його частини, в яких може зберігатися майно (балкон, веранда, комора тощо), за винятком господарських приміщень, не пов`язаних безпосередньо з житлом (гараж, сарай тощо). Поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо). Під «сховищем» слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.
Разом з тим, судом установлено, що обвинувачені проникли до приміщення будинку, який розташований на території Миколаївської церкви в с.Білка Тростянецького району, що викладено також в обвинувальному акті, і не оспорювалось ні обвинуваченими, ні потерпілим, який повідомив, що указаний будинок є житловим і використовується як трапезна, а тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили крадіжку, поєднану з проникненням до житла, а обставина проникнення останніх для вчинення крадіжки в інше приміщення чи сховище стороною обвинувачення не доведена і, оскільки це не погіршує становище осіб, щодо яких здійснюється кримінальне провадження, з формулювання обвинувачення висунутого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає виключенню обвинувачення стосовно «проникнення в інше приміщення чи сховище».

Отже, враховуючи викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд також кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, осіб обвинувачених, які вину свою визнали, ОСОБА_5 раніше не судимий, судимість ОСОБА_4 погашена відповідно до статті 89 КК України, неодружені, ніде не працюють, згідно з довідкою характеристикою за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебувають.

Як пом`якшуючі покарання ОСОБА_4 обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину, усунення шкоди та відсутність у потерпілого до нього претензій матеріального чи морального характеру.

Суд також як пом`якшуючі покарання обставини ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність у потерпілого до обвинувачених претензій матеріального чи морального характеру.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом не установлено.

Таким чином, ураховуючи особу ОСОБА_4 , думку потерпілого, який просив не карати суворо обвинуваченого, пробачив його, немає претензій до нього, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують тяжкість вчиненого, суд вважає за необхідне перейти із застосуванням частини 1 статті 69 КК України до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини 3 статті 185 КК України, визначивши покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним інших злочинів.

Ураховуючи особу ОСОБА_5 , думку потерпілого, який просив не карати суворо обвинуваченого, пробачив його, немає претензій до нього, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують тяжкість вчиненого, суд вважає за необхідне перейти із застосуванням частини 1 статті 69 КК України до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини 3 статті 185 КК України, визначивши покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним інших злочинів.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухвалами слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 25 грудня 2015 року, ураховуючи позицію прокурора, суд вважає за необхідне скасувати.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової трасологічної, судової дактилоскопічної експертиз, судової експертизи волокон та волокнистих матеріалівта судової товарознавчої експертизи відповідно до статті 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених у рівних долях.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374, ст. 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_11 під час досудового розслідування - скасувати.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_12 під час досудового розслідування - скасувати.

Речові докази: плиту пічного опалення та колісники, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз на загальну суму 1953 (тисяча дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 74 коп. у дольовому порядку, тобто по 976 (дев`ятсот сімдесят шість) грн. 87 коп. з кожного на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.
Суддя ОСОБА_1