Справа № 442/1612/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/738/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дрогобича, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого торговим представником у ВПК "Україна" м. Рівне, одруженого, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на три роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь Дрогобицької міської лікарні №1 6002 грн. матеріальної шкоди.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 07 грудня 2014 року близько 19 год. 10 хв. на вул. Стрийській в м. Дрогобичі, Львівської області, на залізобетонному мості, неподалік будинку №425, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Стрия, під час руху на підйомі, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з зустрічним автомобілем марки "ВАЗ 210930", р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався в напрямку центру міста.

Внаслідок ДТП у водія автомобіля марки "ВАЗ 210930" ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №763 від 10 грудня 2014 року виявлено тілесні ушкодження, які виникли під час дорожньо-транспортної пригоди та по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не були небезпечними для життя в час їх спричинення, але викликають тривалий, більше трьох тижнів, розлад здоров`я та порушення функції правої нижньої кінцівки.

У пасажира автомобіля марки "ВАЗ 210930", р/н НОМЕР_2 ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №762 від 10 грудня 2014 року виявлено тілесні ушкодження, які виникли під час дорожньо-транспортної пригоди та по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не були небезпечними для життя в час їх спричинення, але викликають тривалий, більше трьох тижнів, розлад здоров`я та порушення функції лівої нижньої кінцівки.

У пасажира автомобіля марки "ВАЗ 2107", р/н НОМЕР_1 малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта №70 від 09 лютого 2015 року, виявлено тілесні ушкодження, які виникли під час дорожньо-транспортної пригоди та по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що були небезпечними для життя в час спричинення.

Дії водія транспортного засобу ОСОБА_7 суперечили вимогам Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (з наступними змінами і доповненнями), а саме: п. 1.2 "згідно якого - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів"; п. 1.5 "згідно якого - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків"; п. 2.3 (підпункту "б") "згідно якого - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі"; п. 12.1. "згідно якого - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним"; п. 12.2. "згідно якого - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги"; - вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 "Дорожня розмітка", яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху; Лінію 1.3 перетинати забороняється.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 покликається на те, що вирок суду необґрунтований та незаконний оскільки суд безпідставно залишив без розгляду його та потерпілого ОСОБА_9 цивільні позови, при цьому в порушення вимог ст.ст. 127, 128, 129 КПК України, мотивував прийняте рішення тим, що нібито обов`язок про відшкодування їм шкоди випливає не з обвинувачення підсудного, а із договірних зобов`язань з страховою компанією і повинно вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Вважає, що так як стягнення на його користь матеріальної та моральної шкоди не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , вказаний вирок суду в частині залишення без розгляду цивільних позовів, відповідно до вимог ст. 408 КПК України підлягає зміні.

Просить вирок змінити та стягнути з ОСОБА_7 в його користь 15243 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що 31 грудня 2014 року він зі своєю дружиною ОСОБА_11 відвідували потерпілого ОСОБА_8 в лікарні і в якості допомоги на лікування дали останньому 5000 грн. в присутності його неповнолітнього сина та його друга, який в той час його провідував.

Наголошує, що з вироком суду погоджується, вважає його законним, оскільки на момент здійснення ДТП у нього був договір зі страховою компанією "Універсальна", згідно якого в разі виникнення ДТП по його вині, вона зобов`язується відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілому.

Звертає увагу, що на даний час він безробітній і знаходиться на обліку в Дрогобицькому міськрайонному центрі зайнятості, і також сам потребує лікування, на яке у нього немає фінансових коштів.

Просить вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про заперечення апеляційної скарги і залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно встановив, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 застрахована відповідним договором страхової компанії "Універсальна", а враховуючи те, що питання правовідносин, які випливають з договірних стосунків із страховою компанією, потребують ретельного дослідження, включаючи правильне визначення суб`єктивного складу сторін у спорі даної категорії, проведення розрахунків цивільно-правового характеру, що не притаманно кримінальному процесу з урахуванням його специфіки та термінів судового розгляду, вірно залишив без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 .

Разом з цим, на думку колегії суддів, це не позбавляє можливості потерпілого ОСОБА_8 пред`явити позов в порядку цивільного судочинства згідно положень ч.7 ст. 128 КПК України.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4