№ провадження 1-кс/646/6449/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.12.15р. м. Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному режимі відео конференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та Деснянським районним судом м. Києва клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000902 від 15.05.2015 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лутугіне , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, яка працює на посаді судді Дніпровського районного суду м.Києва, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження до 02.03.2016 року строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 покладаннямнаступних обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на визначений час; не відлучатися з населеного пункту в якому вона проживає за адресою : АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області перебувають матеріали кримінального провадження №0000902 від 15.05.2015 року, за фактом незаконних дій працівників правоохоронних органів м. Києва стосовно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 371, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст.366, ч. 2 ст. 375 КК України.

Постановою від 24.11.2015р. заступника Генерального прокурора України проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному проваджені доручено слідчому відділу прокуратури Харківської області.

Крім того, постановою від 23.11.2015р. начальника Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України проведення досудового розслідування доручено слідчому в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_7 (старший групи), слідчим в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2014р. о 5 годині 30 хвилин старшим оперуповноваженим ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 поблизу вул. Нижній Вал, 7/11, було затримано та доставлено до Дніпровського районного управління ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, що може бути причетна до вчинення масових заворушень групою осіб спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 на вул. М. Грушевського в м. Києві, хоча ОСОБА_6 указаних осіб не знав, будь-якої участі у масових акціях протесту не брав і був затриманий серед цих осіб випадково, коли після роботи у видавництві «Розумники» повертався додому.

У рамках розслідування кримінального провадження № 0000179 за ч. 2 ст. 294 КК України слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві старший лейтенант міліції ОСОБА_18 усупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України безпідставно затримав ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні масових заворушень на АДРЕСА_2 , хоча ОСОБА_6 був затриманий на АДРЕСА_3 , де будь-яких масових заворушень не відбувалося.

У подальшому слідчий ОСОБА_18 за відсутності у матеріалах кримінального провадження будь-яких доказів участі ОСОБА_6 у вчиненні масових заворушень за погодженням із процесуальним керівником старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_19 усупереч вимогам ч. 1 ст. 276 КПК України склав письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, таким чином завідомо невинна особа була незаконно притягнута до кримінальної відповідальності.

Після цього старший слідчий Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_20 за погодженням із процесуальним керівником прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_21 за відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, склав і направив до Деснянського районного суду м. Києва клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

22.01.2014р. слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_22 , підтримуючи злочинні дії працівників міліції ОСОБА_18 і ОСОБА_20 , процесуальних прокурорів ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , діючи умисно на виконання явно злочинної вказівки про взяття під варту завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан», розглянула в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Так, слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 22.01.2014р. приблизно з 17 год. 28 хв. до 19 год. 5 хв. у приміщенні зали судових засідань Деснянського районного суду м. Києва, розташованому за адресою: м. Київ, просп. Маяковського, 5 в, заслухала клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримали і просили задовольнити прокурор ОСОБА_21 та слідчий ОСОБА_20 , а також дослідила надані матеріали кримінального провадження, а саме: рапорт старшого оперуповноваженого ОСОБА_10 про затримання ОСОБА_6 у групі агресивно налаштованих осіб поблизу вул. Нижній Вал, 7/11, у м. Києві та його показання з цього приводу, зі змісту яких не вбачалося факту перебування ОСОБА_6 на вул. М. Грушевського в м. Києві та вчинення ним будь-якого злочину; протоколи огляду вилучених у ОСОБА_6 одягу та особистих речей, серед яких заборонених предметів, зброї не виявлено; протокол про затримання ОСОБА_6 із внесеними завідомо неправдивими відомостями про час та обставини його затримання, а також повідомлення про підозру ОСОБА_6 , які не були підтверджені жодними доказами.

Натомість у поясненні та протоколі допиту підозрюваний ОСОБА_6 категорично заперечував причетність до участі в масових акціях протесту і вказував, що вночі перебував на роботі у видавництві «Розумники», а його показання були підтверджені показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Окрім цього, ніхто із затриманих осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші, яким інкримінувалась участь у вчиненні масових заворушень групою осіб спільно зі ОСОБА_6 , не вказував на нього як на учасника акцій протесту, оскільки цю особу вони не знали.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_26 , які заперечували причетність до вчинення протиправних дій, незважаючи на наявність у матеріалах провадження доказів, які свідчили про невинуватість ОСОБА_6 , слідчий суддя ОСОБА_5 у порушення вимог ч. 1 ст. 194, ч. 4 ст. 193 КПК України залишила недослідженими вказані обставини, які мають істотне значення для ухвалення судового рішення, не допитала у судовому засіданні свідків сторони захисту і вийшла у нарадчу кімнату.

Діючи умисно, з особистої зацікавленості, яка зумовлена кар`єризмом, слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 був затриманий слідчим усупереч вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 208 КПК України, та повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину в порушення вимог ч. 1 ст. 276 КПК України, за відсутності достатніх, належних та допустимих доказів, які б вказували на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, а також чітко усвідомлюючи, що ризики, які б давали будь-які підстави вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, ураховуючи, що відомості, викладені у клопотанні про обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є недостовірними, не підтверджувалися жодними матеріалами кримінального провадження і не доведені прокурором в ході судового засідання, усвідомлюючи, що за таких обставин прийняте нею рішення є завідомо неправосудним, тобто не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, однак бажаючи настання саме таких наслідків, усупереч вимогам ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178, ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України склала, підписала та постановила, проголосивши у судовому засіданні, завідомо неправосудну ухвалу про обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі неправосудної ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 22.01.2014р. ОСОБА_6 незаконно утримувався під вартою у Київському слідчому ізоляторі №13 до 03.02.2014р., а в подальшому ухвалою Апеляційного суду м. Києва йому було змінено запобіжний захід на домашній арешт.

За наслідками розслідування кримінального провадження № 0000769 від 22.01.2014р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, старшим прокурором першого відділу управління процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_27 прийнято рішення від 31.05.2014 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Отже, органом досудового розслідування достовірно встановлено непричетність указаної особи до інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.
У результаті злочинних дій, пов`язаних із незаконним затриманням, притягненням завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності та незаконним обранням найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою, постановленням суддею завідомо неправосудної ухвали, вказаними службовими особами та, зокрема слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , завдано істотну шкоду у вигляді порушення законних прав, свобод та інтересів громадянина ОСОБА_6 , а також дискредитації і підриву авторитету та престижу органів державної судової влади України.

За результатами досудового розслідування 16.07.2015р. оголошено про підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст.375 КК України, тобто постановлення завідомо неправосудної ухвали, вчинене в особистих інтересах.

24.07.2015р. Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід особисте зобов`язання. В подальшому Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2015р. обов`язки передбачені ст.194 КПК України застосовані до ОСОБА_5 продовжені на строк до 02.11.2015р., а Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2015р. продовжені до 02.01.2016р.

Крім того, у кримінальному провадженні вручено письмові повідомлення про підозру у вчиненні злочинів наступним особам: ОСОБА_19 - за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України; ОСОБА_21 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 371 КК України; ОСОБА_18 - за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч. 2 ст. 372 КК України; ОСОБА_20 - за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 371 КК України.

Допитані як підозрювані ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнали.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються:

- оригіналами матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , який був притягнутий до кримінальної відповідальності за участь у масових заворушеннях за ч. 2 ст. 294 КК України, протоколом їх огляду;

- судовим провадженням щодо розгляду клопотання про обрання ОСОБА_6 , підозрюваному за ч. 2 ст. 294 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, аудіозаписом судового засідання, протоколом їх огляду;

- протоколами допиту потерпілого ОСОБА_6 , який повністю заперечив факт участі в масових заворушеннях та обставини, викладені в повідомленні про підозру, зазначивши, що в ніч на 20.01.2014р. він перебував на роботі і не брав участі у подіях, що відбувалися в центрі м. Києва;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду речей ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які підтвердили факт перебування ОСОБА_6 на робочому місці;

- протоколами допиту ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які заперечили перебування ОСОБА_6 20.01.2014р. на вул.М.Грушевського в м. Києві;

- протоколами допитів слідчих ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , процесуальних прокурорів ОСОБА_19 , ОСОБА_21 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження № 0000902.

Постановою Верховної Ради України від 10.04.2008р. № 261-VI ОСОБА_5 обрана безстроково на посаду судді місцевого Староміського районного суду міста Вінниці. У подальшому, відповідно до Указу Президента України від 21.09.2012р. № 558/2012, ОСОБА_5 переведена на посаду судді Вінницького міського суду Вінницької області та після цього, згідно з Указом Президента України від 06.09.2013р. № 503/2013, переведена на посаду судді Деснянського районного суду м. Києва.

Перебування на вказаній посаді сприяло вчиненню ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки злочин вчинено саме із використанням службових повноважень, що визначено в повідомленні про підозру. ОСОБА_5 , будучи суддею, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із використанням наданих їй законом повноважень.

ОСОБА_5 , обіймаючи посаду судді Деснянського районного суду м. Києва, має широке коло знайомств серед працівників правоохоронних та судових органів, органів державної влади, зв`язки з якими може використовувати для створення перешкод досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчиненню інкримінованого їй кримінального правопорушення сприяв факт використання службових повноважень, що зафіксовано у повідомленні про підозру.

Строк дії обов`язків передбачених ст.194 КПК України обрані підозрюваній ОСОБА_5 завершується 02.01.2016р.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

Проте досудове розслідування неможливо завершити у встановлений строк, оскільки необхідно провестиряд процесуальних дій, які мають суттєве значення для судового розгляду, зокрема необхідно завершити ознайомлення підозрюваних та їх захисників із матеріалами досудового розслідування, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Внаслідок зволікання, необгрунтованого та безпідставного затягування строку досудового слідства, відвертого ігнорування підозрюваними вимоги слідчого, неналежної процесуальної поведінки підозрюваних та їх захисників, яка свідчить про зволікання ними, своїм правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 25.11.2015р. процесуальним керівником до слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова внесено клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та всім їх захисникам, які допущені або будуть допущені до 15.12.2015р., але зазначене клопотання на цей час судом нерозгянуто, оскількі зазначені підозрювані та їх захисники зловживають своїм правом на захист шляхом заявлення безпідставних клопотань.

Крім цього, підозрювана ОСОБА_5 та її захисник за виклом слідчого для ознайомлення з метеріали кримінального провадження не зявляється.

Відповідно до п.5 ст.3 КПК України стадія закінчення досудового розслідування вважається направленням обвинувального акту до суду.
Через зволікання підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника, а також інших підозрюваних з ознайомленням із матеріалами кримінального провадження сторона обвинувачення не мала можливості закінчити досудове розслідування та звернутися до суду з обвинувальним актом.

19.12.2015р. заступником Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 12 (дванадцяті) місяців, тобто до 02 березня 2016 року, у зв`язку із необхідністю проведення вказаних процесуальних дій.

З метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність продовжити термін застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із наступних підстав.

Встановлені слідством та зазначені в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2015р. ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились.

Як зазначає у своєму клопотанні прокурор, у зв`язку із наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, використовуючи для цього майновий стан та службові зв`язки, а також вчиняє дії щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема умисно затягуючи час на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, є необхідність продовжити підозрюваній ОСОБА_5 строк виконання обов`язків передбачених чт.194 КПК України у межах строку досудового розслідування до 02.03.2016 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрювана та захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, порушення процедури повідомлення її про підозру, оскільки це було здійснено не Генеральним прокурором України або його заступником, як цього вимагає КПК України у разі повідомлення про підозру судді, а слідчим. Копія клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу разом з додатками було вручено їй не уповноважено особою, а саме, слідчим Генеральної прокуратури України Білашем, який не входить до групи слідчих, оскільки постанова про створення групи слідчих була винесена до прийняття рішення про зміну підслідності за прокуратурою Харківської області. Крім того, слідчий діяв без належно оформленого доручення прокурора.. Також сторона захисту наполягає на тому, що ОСОБА_5 не набула статусу підозрюваної у цьому кримінальному провадженні, оскільки повідомлення їй про підозру було здійснено не уповноваженою на те особою, оскільки як професійній судді це повинно були здійснено Генеральним прокурором або його заступником.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до наступного.
В ході розгляду клопотання слідчого встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківскої області перебувають матеріали кримінального провадження №0000902 від 15.05.2015р., за фактом незаконних дій працівників правоохоронних органів м. Києва стосовно ОСОБА_28 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 371, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст.366, ч. 2 ст. 375 КК України, за тих обставин, як вони викладені у клопотанні.
При цьому, до 24.11.2015р. досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні проводилося Генеральною прокуратурою України та на стадії відкриття матеріалів стороною обвинувачення постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_29 . Від 24.11.2015р. доручено здійснення досудового розслідування слідчим слідчого управління прокуратури Харківської області.
16.07.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, а саме постановлення суддею завідомо неправосудного рішення в особистих інтересах.

При цьому повідомлення про підозру ОСОБА_5 складено заступником Генерального прокурора України ОСОБА_30 та за його дорученням (яке міститься у тексті повідомлення про підозру) вручено слідчим в ОВС головного слідчого управління Генеральної прокуратури України

ОСОБА_31 той же час, відповідно до п.3 ст.481 КПК україни письмове повідомлення про підозру професійному судді здійснюється Генеральним прокурором України та його заступником.

Ця правова норма є спеціальною та регулює процедуру повідомлення про підозру у кримінальному провадженні щодо окремої категорії осіб.

Відповідно, за наявності конкуренції норм (тобто загальної та спеціальної) застосовується спеціальна норма.

Під час розгляду клопотання ОСОБА_5 пояснила, що копію клопотання прокурора з додатками вона отримала від слідчого Генеральної прокуратури ОСОБА_32 , якого вважає неуповноваженою особою. Крім того, під час вручення вказаних документів вона просила здійснити це в присутності адвоката.

Ці обставини стороною обвинувачення не заперечувалися.

Як пояснив прокурор у судовому засіданні, він надав усне доручення слідчому Генеральної прокуратури України ОСОБА_33 на вручення ОСОБА_5 копії клопотання з додатками, а тому вважає, що слідчий діяв в межах наданого ним доручення.

Розгляд слідчим суддею клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відбувається за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Так, відповідно до п.2 ст.184 КПК України клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Разом з тим, як встановлено під час розгляду клопотання, його копія з додатками була вручена ОСОБА_34 28.12.2015р. о 13 год. 36 хв. слідчим Генеральної прокуратури України Білашем без належних повноважень, які повинні оформлюватися письмовим дорученням прокурора.

Проте, частиною 4 статті 40 КПК України визначено, що вказівки прокурора слідчому надаються у письмовій формі.

Крім того, необхідно звернути увагу на ту обставину, що постанова начальника Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_35 про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі, до якої включено слідчого в ОВС Генеральної прокуратури ВБілаша, та призначення старшого групи була винесена 23.11.2015р., тобто до прийняття рішення про визначення підслідності за слідчим управлінням прокуратури Харківської області вищевказаної постановою заступника Генерального прокурора України від 24.11.2015р.

Право на справедливий суд, гарантоване, зокрема, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також ст.2 КПК України, включає принцип застосування належної правової процедури до кожного з учасників кримінального процесу компетентною особою, на всіх стадіях кримінального переслідування особи, у тому числі, під час досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що порушення вказаного принципу є порушенням права особи на захист та, відповідно, права на справедливий суд, оскільки концепція цього права передбачає можливість застосування лише легітимних, санкціонованих державою, процедур особами, які мають для цього достатній обсяг повноважень.

В той же час, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

За таких обставин слідчий суддя не має правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 179, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000902 від 15.05.2015 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1