Справа №591/566/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/37/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми провадження за апеляційними скаргами підозрюваної ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду міста Суми від 05 лютого 2014 року у кримінальному провадженні №0000039 до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки і мешканки міста Суми ( як зареєстрованої проживаючою за адресою АДРЕСА_1 , а фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 ),

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000039 ОСОБА_7 з 30 січня 2014 року є підозрюваною у вчиненні протягом травня - грудня 2012 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, а саме - привласнення у складі організованої групи бюджетних коштів в особливо великих розмірах на загальну суму 387381 грн. 49 коп., виділених на виконання капітальних ремонтів ряду будівель і споруд закладів освіти, розташованих, відповідно, на території міста Суми та Сумської області.

03 лютого 2014 року старший слідчий в особливо важливих справах Слідчого управління УМВС України в Сумській області ОСОБА_8 , як особа, що здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, звернувся до Зарічного районного суду міста Суми з погодженим з прокурором, як процесуальним керівником, клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність у кримінальному провадженні даних про те, що ОСОБА_7 має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вдатися до незаконного впливу на свідка, переховування майна, здобутого злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду міста Суми від 05 лютого 2014 року зазначене клопотання слідчого задоволене з визначенням строку застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу до 18 години 26 березня 2014 року та визначено заставу в розмірі 150 000 грн., як таку, що на думку слідчого судді, достатня для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та постановлено, що у разі внесення застави у вищевказаному розмірі на підозрювану ОСОБА_7 покладаються обов`язки не відлучатися з міста Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

На виконання даної ухвали слідчого судді підозрювана ОСОБА_7 05.02.2014 року звільнена з-під варти в Сумському слідчому ізоляторі у зв"язку з внесенням застави в сумі 150 000 грн.

У поданих апеляційних скаргах підозрювана ОСОБА_7 і її захисник адвокат ОСОБА_4 просять вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосвання до ОСОБА_7 запобіжного заходу відмовити.

За змістом доводів апеляційниї скарг підозрювана і її захисник вважають, що ухвала слідчого судді необгрунтована через невідповідність викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження та через порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, на думку апелянтів, є безпідставними висновки слідчого судді про доведеність слідчим і прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо наявності у підозрюваної намірів на відчуження свого майна, переховування від органів досудового розслідування та впливу на хід розслідування.

Також, підозрювана і її захисник вважають, що усупереч вмогам п.3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і практиці Європейського суду з прав людини слідчий суддя мотивував обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу посиланням на тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваній, та не взяв до уваги її вік, стан здоров"я, наявність у неї малолітньої дитини та позитивні характеристики її особи і міцність її соціальних зв"язків, те, що вона є громадянкою України та має постійне місце проживання, а також не звернув увагу на ненадання прокурором і слідчим вагомих доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 за оголошеною їй підозрою.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини провадження та суть поданих апеляційних скарг, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 і думку захисника ОСОБА_4 , які апеляційні скарги підтримують, міркування прокурора ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді законною, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла переконання, що подані підозрюваною і захисником апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження, в ході розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на виконання вимог ст. 193, ст.196 КПК України, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної і думку захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, дійшов обгрунтованого висновку про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної.

При цьому, оцінюючи в сукупності обставини провадження, слідчий суддя, виконуючи вимоги ст. 183 КПК України, урахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також дійшов обгрунтованого висновку, що мають місце передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що підозрюваний може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та до спроб перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, ризик переховування підозрюваної від досудового слідства та суду, а також ризик вчинення підозрюваною спроб перешкодити кримінальному провадженню оцінений слідчим суддею не лише через те, що санкція ч.5 ст. 191 КК України передбачає за умисний особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , довготривале ув`язнення, а і з огляду на надані слідчим і прокурором докази того, що в період досудового слідства ОСОБА_7 мала наміри провести відчуження належного їй майна та вдатися до переховування від органів досудового розслідування.

Такі висновки слідчого судді узгоджуються з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на свободу та особисту недоторканість, оскільки тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою з наведених за змістом ухвали слідчого судді підстав виправдовується існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні про особливо тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

В той же час, слідчий суддя цілком правомірно не перевіряв доведеність вини підозрюваної зібраними у кримінальному провадженні доказами, оскільки розглядати і вирішувати ці питання має суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно на виконання вимог ст.ст. 182, 183,196, 197 КПК України визначив строк застосування такого запобіжного заходу та цілком обгрунтовано з урахуванням характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом, а також обгрунтовано поклав на підозрювану ряд вищевказаних обов`язків на випадок внесення застави.

За таких обставин є непереконливими доводи апеляційних скарг підозрюваної і її захисника про непідтвердження висновків слідчого судді щодо наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків невиконання підозрюваною своїх процесуальних обов"язків та про постановлення слідчим суддею ухвали у даному провадженні усупереч вмогам кримінального процесуального закону, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і практиці Європейського суду з прав людини.

Тому, враховуючи вимоги ч.3 ст. 407 КПК України, правові підстави для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні за поданими підозрюваною ОСОБА_7 і захисником ОСОБА_4 апеляційними скаргами відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду міста Суми від 05 лютого 2014 року про застосування у кримінальному провадженні №0000039 до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, а подані підозрюваною ОСОБА_7 і захисником ОСОБА_4 апеляційні скарги залишити без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4