Апеляційний суд Житомирської області
Справа №10-18/2010 Головуючий у 1-й інст. Рудник М.І.
Категорія 364 ч.2 КК України Доповідач Шенін П.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Ткача С.О. , Шеніна П.О.

прокурора Грищенка Ю.М. адвоката ОСОБА_1 підозрюваного ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Житомирі 16.02.2010 року справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 на постанову Попільнянського районного суду від 21.12.2009 року, якою скарга першого на постанову прокурора Попільнянського р-ну від 28.09.2009 року про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 364 ч.2 КК України була залишена без задоволення, -

Встановила :

За матеріалами справи , адвокат ОСОБА_1 в інтересах директора ПСП „Ірпінь„ Попільнянського р-ну ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови прокурора Попільнянського р-ну від 28.09.2009 року про порушення щодо останнього кримінальної справи за ст. 364 ч.2 КК України, яку вважав незаконною. Вказував, що дійсно ухвалою господарського суду Житомирської обл. від 3.07.2006 р. було порушено провадження у справі про банкрутство. Посадовим особам та власникам майна ПСП „Ірпінь„ а також податковій інспекції було заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного підприємству майна, реорганізацію чи ліквідацію юрособи боржника. Також було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

16.01.2008 року директор ПСП „Ірпінь„ ОСОБА_2 здійснив продаж молочно - товарного цілісного майнового комплексу гр-ну ОСОБА_3 за 152 313, 53 грн. Однак ознак злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України в діях ОСОБА_2 немає. Зокрема, немає обєктивної сторони, оскільки після продажу майна була погашена заборгованість перед АТ „ Індекс - Банк , причому раніше обєкт реалізовувався через ДВС ціною маже на 30 000 грн. нижче. Немає і субєктивної сторони злочину, тобто корисливого мотиву, оскільки усі гроші були перераховані Банку.

Не заперечується, що ОСОБА_2 порушив заборону господарського суду, однак існують рішення Попільнянського районного і апеляційного суду Житомирської обл. за 2009 рік, в яких дії ОСОБА_2 визнані правомірними. Останній діяв в конкретних умовах, коли розпорядник майна був відсутній.

На постанову суду, якою в задоволенні скарги було відмовлено, адвокат ОСОБА_1 подав апеляцію про скасування судового рішення як неправильного і незаконного, з наведенням мотивів, аналогічних зі скаргою. Апелянт просить винести рішення про відмову в порушенні проти ОСОБА_2 кримінальної справи за ч. 2 ст. 364 КК.

Колегія суддів , заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_1 і підозрюваного ОСОБА_2, які апеляцію підтримали, прокурора, який проти неї заперечував, перевіривши справу та ознайомившись з кримінальною справою № 197014 / 09 о 4 томах, залишає апеляцію адвоката без задоволення з наступного.

Суд 1-ої інстанції розгляд даної справи провів відповідно до вимог ст. ст. 236-7 і 236-8 КПК України. Матеріалами справи встановлено, що директор ПСП „ Ірпінь „ Попільнянського р-ну продав вищевказаний молочно - товарний комплекс всупереч ухвалі господарського суду Житомирської обл. від 3.07.2006 року, яка забороняла подібні дії з майном ПСП і одночасно ввела мораторій на задоволення вимог кредиторів / т. 1, а.с. 28 /.

Посилка в апеляції на те, що нібито судовими рішеннями Попільнянського райсуду від 20.05.09 року і апеляційного суду Житомирської обл. від 09.07.09 року дії ОСОБА_2 в згаданій угоді по продажу майна були визнані правомірними - не відповідає дійсності. За названими судовими рішеннями, сторонами по тих справах були ПСП „ Ірпінь в особі вдруге призначеного ліквідатора ОСОБА_4 та гр-н ОСОБА_3, який купив цей комплекс. Позивач просила визнати правочин недійсним і відновити становище, яке існувало до порушення / тобто продажу /. В позові було відмовлено, однак згідно до тексту в судовому рішенні не зазначалось, що саме дії ОСОБА_2 визнані правомірними. Він взагалі не був стороною по справі.

В ухвалі апеляційного суду, який залишив це рішення без зміни, дається оцінка дій „керівника ПСП„ , однак прізвище ОСОБА_2 не згадується. Також за матеріалами справи, перелічені судові рішення оскаржені в касаційному порядку у Верховний Суд України. Результатів розгляду той справи в матеріалах даної - немає.

На даний час слідчий прокуратури р-ну зібрав матеріали справи о 4-х томах. Обвинувачення ОСОБА_2 ще не предявлено, він є підозрюваним. В даному процесі немає підстав вирішувати питання, чи є достатніми та переконливими докази його вини, яка судова перспектива справи, які докази, в тому числі і судові рішення по цивільних або по господарських справах щодо спірного майна ПСП, мають перевагу. Приводи і підстави для порушення кримінальної справи в постанові прокурора від 28.09.09 року наведені. Ухвала господарського суду від 03.07.06 року, вимоги якої порушив ОСОБА_2, поряд з іншими судовим рішеннями щодо спірного майна ПСП, є діючою і повинна також виконуватись.

Тому постанова суду не підлягає скасуванню.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 236-7, 236-8, 365 і 366 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Попільнянського райсуду від 21.12.2009 року про відмову у задоволенні скарги про скасування постанови прокурора того ж району від 28.09.09 року про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_5 за ст. 364 ч. 2 КК України - без зміни.

Судді: