Справа № 442/6527/15-к
Провадження № 1-кп/442/357/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002118 від 21.09.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, з середньо - спеціальною освітою, військовозобов`язаного, працюючого водієм на НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,

з участю сторін:

прокурора: ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 працюючи з 04 липня 1995 року відповідно до наказу № 56-К від 03 липня 1995 року на посаді водія автомобіля МАЗ-5334 НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», будучи матеріально відповідальною особою у відповідності до укладеного договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 212 від 05.05.2008 року між ним та адміністрацією НГВУ «Бориславнафтогаз» в особі начальника ОСОБА_7 , діючи на підставі робочої інструкції водія автотранспортних засобів та інструкції про порядок приймання-передачі та перевезення дизельного палива з НГВУ «Бориславнафтогаз» по об`єктах вказаного підприємства, що регламентують його діяльність, 21 вересня 2015 року близько 16 год. 30 хв., знаходячись на огородженій території ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на привласнення чужого майна, шляхом неповного зливу дизельного палива з автоцистерни автомобіля марки МАЗ 5334 державний номерний знак НОМЕР_1 , привласнив дизельне паливо в кількості 400 літрів вартістю 6260 гри., які мав намір реалізувати ОСОБА_8 , чим спричинив збитки НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що він дійсно працює водієм на НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» та вийшовши з відпустки йому були потрібні гроші і він вирішив злити з автомобіля МАЗ 5334 дизельне пальне, щоб в подальшому його реалізувати. Вказав, що щиро розкаюється у скоєному, обіцяє більше кримінальних правопорушень не вчиняти, просить суворо його не карати

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винність у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується і іншими доказами по справі, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ні ким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки він привласнив чуже майно, яке було йому ввірене та перебувало в його віданні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття, активне сприяння слідству.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 191 КК України визнав повністю та щиро розкаявся, давав правдиві покази при судовому розгляді кримінального провадження, те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітніх дітей, а також той факт, що представник потерпілого претензій до нього не має, просить суд суворо його не карати, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч.1 ст. 191 КК України та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді штрафу без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, і саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 680 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Речові докази:

автоцистерну МАЗ 5334 д.н.з. НОМЕР_2 та дизельне паливо, яке містилось у двох металевих бочках ємністю 200 літрів кожна - залишити у власності НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта»;
товарну накладну 00654, шляховий лист 660579, дві відомості про заправки транспорту № 0001191, № 0001242, маршрут руху транспортного засобу МАЗ 5334 д.н.з. НОМЕР_2 - залишити у власності НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта»;
дві металеві бочки ємністю 200 літрів кожна - повернути власнику - ОСОБА_8 ;
одну незаповнену металеву бочку ємністю 200 літрів та гроші в сумі 15400 грн., які передані на зберігання під розписку ОСОБА_8 - залишити у власності останнього.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1