АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

27 січня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами представника власників майна ОСОБА_5 та ТОВ «Люксвен» адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_5

представника власників майна ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 13.07.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000121, та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуків від 15.12.2015 року за адресами: АДРЕСА_1 , земельна ділянка -кадастровим номером :06:002:0001 та Київська область, Васильківський район, смт. Дослідницьке, земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0001, які на праві власності належать Спільному українсько-йорданському підприємству у формі ТОВ «Катрін» (), та де фактично здійснює свою діяльність ТОВ «Люксвен» (), а саме:
1. Договір №23/04/14П/БЛ від 23.04.2014 р. між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Сузір`я» на 2-х арк.;
2. Договір №23/04/14П/СЛ від 23.04.2014 р. між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Сузір`я Станишівка» на 2-х арк.;
3. Договір №01/10 безвітсоткової позики від 01.10.2014 між ТОВ «Центральна інвестиційна компанія-2010» та ТОВ «Люксвен» на 2-х арк.;
4. Договір №18/02 безвітсоткової позики від 18.02.2013 між ТОВ «Украгрофель» та ТОВ «Люксвен», на 2-х арк., дві додаткові угоди на 4-х арк.;
5. Договір 28/04 від 28.04.2015 між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Алеварус», на 2-х арк.;
6. Договір №24/02-15 від 24.02.2015 р. між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Союз-енерго», на 2-х арк.;
7. Договір №03/02-14 від 03.02.2014 між ТОВ «Союз-енерго» та ТОВ «Люксвен» на 2-х арк.;
8. Договір №030 від 30.07.2014 між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Украагрофельд», на 2-х арк.;
9. Договір №16/06 від 16.06.2014 р. в двох примірниках між ТОВ «Люксвен» ТОВ «Сузір`я Попружна», на 4-х арк.;
10. Договір № 26/03 від 26.03.2014 між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Інкомм», на 2-х арк.;
11. Договір № 1 від 22.10.2012 між ТОВ «Люксвен» та «Бремфельд Файненс Лімітед», на 30-ти арк.;
12. Договір №230101 від 23.01.2014 між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Комплекс Інжинірінг», на 20-ти арк.;
13. Договір №29-11 від 29.05.2014 між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Інкомм», два акти №653, 654, всього на 7-ми.;
14. Договір №05-01 від 05.01.2015 р. між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Інкомм», з актами, а всього на 9-ти арк.;
15. Договір №12/14 безвідсоткової позики від 01.12.2014 між ТОВ «Одеська інвестиційна консалтингова компанія-2010» та ТОВ «Люксвен» на 2-х арк.;
16. Договір №30/12 від 30.12.2014 року між ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Люксвен» на 2-х арк.;
17. Акти надання послуг №№:276,277,400,453,450, 525, 581, 589, всього на 8-ми арк.;
18. Договір позики б/н від 08.04.2014 р., між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Агроленд ЛТД», на 2-х арк.;
19. Договір №21/05 від 21.05.2012 р., між ТОВ «Катрін» та ТОВ «Люксвен», на 8-ми арк.;
20. Договір №01/12 від 01.12.2014 р., між ТОВ «Украгрофельд» та ТОВ «Люксвен», на 2-х арк.;
21. Договір №01/10 від 01.10.2014 р., між ТОВ «Південна інвестиційна консалтингова компанія 2010» та ТОВ «Люксвен», на 2-х арк.;
22. Договір №17/04 від 17.04,2014 р. між ТОВ «Люксвен» та Фермерське господарство «Партнер А» на 2-х арк.;
23. Копія договору № 01/12 від 01.12.2014 р. між ТОВ «Ітектранс» та ТОВ «Люксвен»;
24. Договір №29-11 про надання консультаційних послуг від 29.05.2014 р., між ТОВ «Люксвен» та ТОВ «Інкомм», на 5-ти арк.;
25. Копія договору оренди АЗС № 01-01/15/1 від 01.01.2015 р. на 5 арк.;
26. Копія акту приймання-передачі обладнання до договору оренди АЗС № 01-01/15/1 від 01.01.2015 р., на 4 арк.;
27. Копія звідної відомості АЗС № 1 ТОВ «Люксвен» за листопад 2015 р., на 1 арк.;
28. Копія сертифікату відповідності № ЮА1.072.0041670-15, на 1 арк.;
29. Копія додатку до сертифікату відповідності, на 1 арк.;
30. Копія паспорту якості № 111935, на 1 арк.;
31. Копія паспорту якості № 573 від 01.10.15 р., на 1 арк.;
32. Копія паспорту якості № 489 від 03.08.15 р., на 1 арк.;
33. Копія паспорту № 431, на 1 арк.;
34. Копія паспорту якості № 112711, на 1 арк.;
35. Копія паспорту ДТ № 1821, на 1 арк.;
36. Копія сертифікату відповідності № ЮА1.174.0006447-15, на 1 арк.;
37. Копія сертифікату відповідності № ЮА1.145.0003129-15, на 1 арк.;
38. Копія сертифікату відповідності № ЮА1.145.0003127-15, на 1 арк.;
39. Копія сертифікату відповідності № ЮА1.145.0003125-15, на 1 арк.;
40. Копія сертифікату відповідності № ЮА1.072.0041632-15, з додатком, на 2 арк.;
41. Грошові кошти у розмірі 76007 гривень.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді власник майна та представник власника майна подали апеляційні скарги в яких просять ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2015 року по справі №757/47620/15-к скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області про накладення арешту на майно.

Представник власника майна в апеляційній скарзі вказує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено жодної з підстав, передбачених ст. 170 КПК України при наявності яких на майно може бути накладено арешт та не зазначено обгрунтування даних підстав.

Заслухавши доповідь судді, власника майна та представника власника майна, які підтримали вимоги апеляційних скарг, позицію прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг та залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, тоді як самі апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Оскільки розгляд клопотання слідчого в суді першої інстанції був проведений без участі власника майна і його представника, та відсутні підтвердження про належне їх повідомлення про дату, час та місце розгляду, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно ухвали слідчого судді, у провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені 13.07.2015 року до ЄРДР під №0000121, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

16.12.2015 року старший слідчий СВ Головного управління СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 13.07.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000121, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні.

В обгрунтування клопотання слідчий вказує, що виявлені та вилучені під час обшуку документальні матеріали містять інформацію про протиправну діяльність посадових осіб ТОВ «Люксвен», а також свідчать про фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ «Люксвен» з СП «Катрін». А тому є всі достатні підстави вважати, що вилучені документи та грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом та одержані внаслідок вчинення злочинів чи є доходами від них.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно ч 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Також, як випливає з положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя вказав, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, крім того зазначив, що майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, а тому є достатньо правових підстав для задоволення клопотання.

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів та вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, оскільки є предметом злочину та отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, що в сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, пошкодження чи знищення майна.

З урахуванням вказаних обставин та з метою забезпечення у майбутньому можливої конфіскації майна в разі доведення вчинення злочину чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, наклав на нього арешт.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційних скарг про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки слідчим суддею накладено арешт відповідно до вимог КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, крім того і інші доводи апелянтів не спростовують висновків слідчого судді, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власників майна ОСОБА_5 та ТОВ «Люксвен» адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2015 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2015 р., якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 13.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000121, та накладено арешт на майно, перелічене в мотивувальній частині ухвали, залишити без змін.

Апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_5 та ТОВ «Люксвен» адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 к у р е н к о