Справа № 185/8213/15-к
Провадження № 1-кп/185/479/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001418, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 310 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року зі змінами та доповненнями та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та інших нормативно-правових актів, діючих на території України щодо правил та вимог стосовно обігу наркотичних засобів, на початку квітня місяця 2015 року знаходячись в районі «Сільмагу» м.Павлограда, придбав в невстановленому місці насіння снотворного маку, котре в подальшому мав на меті посіяти. На початку квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 , не маючи спеціального дозволу на посів наркотичних засобів, передбаченого Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», придбане насіння снотворного маку незаконно, умисно вніс у відкритий ґрунт на території свого городу за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - в кількості 900 штук, не знищивши їх та залишивши рости, достовірно знаючи, що дані рослини є снотворним маком. 29.06.2015 року в ході проведення співробітниками Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області обшуку в період часу з 11:50 години до 12:20 години за адресою: АДРЕСА_1 , - на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, на присадибній ділянці обвинуваченого ОСОБА_5 в присутності понятих були виявлені та вилучені зростаючі кущі рослини зеленого кольору в кількості 900 штук, які є наркотичновмісними рослинами роду мак снодійний, що віднесені до рослин, які мають наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст. 310 ч.2 КК України, як незаконний посів снотворного маку у кількості п`ятисот і більше рослин.
27 липня 2015 року між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та звільненні на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.2, 3, 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.
Захисник також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 від 27.07.2015 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки у відповідності вимог ст. 75 КК України, та покладення на останнього обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана.

Під час проведення досудового розслідування проводилась криміналістична експертиза, згідно довідки НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 3840.00 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 3840.00 гривень.

Речові докази: рослини в кількості 900 штук, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_5 , передані на відповідальне збереження до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили підлягають знищенню./т.2 а.п.30-31/.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 липня 2015 року укладену між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 310 ч.2 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 310 ч.2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведених експертиз експертами НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області у розмірі 3840.00 гривень.

Речові докази: рослини в кількості 900 штук, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_5 , передані на відповідальне збереження до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1