Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2448/15-к
№ провадження 1-кп/541/177/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000617 від 06 червня 2015 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.04.1998 року вироком Миргородського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.140,ст.44 КК України 1960 року до виправних робіт терміном на 2 роки з відрахуванням 20% заробітку, згідно ст. 45 КК України з іспитовим строком 1 рік та штрафом 170 грн.;
- 26.04.1999 року вироком Миргородського міського суду за ч.3 ст. 81 КК України 1960 року із застосуванням ст. 46-1 КК України до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафу 680 грн.;
- 14.09.2001 року вироком Миргородського міського суду за ч.3 ст. 185 та ч. 1 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 229-6, 42, 43 КК України до 6-ти років позбавлення волі;
- 11.03.2009 року Миргородським міськрайонним судом за ст.ст. 296 ч. 1, 186 ч. 2, 69, 70 КК України до 1-го року 3-х місяців позбавлення волі;
- 01 березня 2011 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 309 ч. 2; 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;
- 16 лютого 2012 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.ст. 296 ч. 3, 162 ч. 1, ст. 70, 71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 9 днів
- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених 289 ч. 2, 122 ч. 1, ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Епізод №1
В середині квітня 2015 року у нічний час, точного часу та дати в ході досудового та судового слідства не встановлено, ОСОБА_4 достовірно знаючи про перебування в підвалі загального користування багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 мопеда (скутера) «Defiant DT 50 QT», вирішив його викрасти та з цією метою, шляхом вільного доступу, зайшов до вище зазначеного підвалу, де скориставшись відсутністю власника та сторонніх громадян, розібрав вище вказаний мопед «Defiant DT 50 QT», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 5886 грн. 50 коп., власником якого являється ОСОБА_5 , на запчастини та переніс їх до домогосподарства за місцем свого фактичного проживання:

АДРЕСА_2 подальшому, ОСОБА_4 зібрав з комплектуючих деталей скутер та використовував його у власних цілях, за призначенням, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5886,50 грн.

11 липня 2015 року близько 15 год. ОСОБА_4 разом з своєю співмешканкою ОСОБА_6 неправомірно перебували на території будинковолодіння ОСОБА_7 в АДРЕСА_4 , де без дозволу власника вживали ягоди порічки. При цьому ОСОБА_6 була помічена власником будинковолодіння. Бажаючи перешкодити неправомірним діям сторонньої особи, з метою захисту своєї власності, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_6 за праву руку та одяг, не помічаючи при цьому ОСОБА_4 , який перебував неподалік. З метою допомогти співмешканці втекти, оскільки цьому перешкоджав потерпілий, який тримав її, ОСОБА_4 схопив відрізок металевої труби, котра лежала на території будинковолодіння та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи з лівого боку від потерпілого, здійснив поштовх вказаним відрізком труби потерпілому в спину та наніс йому по спині один удар, а потім наніс ще один удар даним відрізком металевої труби, поціливши одночасно в район лівого передпліччя та кисті правої руки та ще один удар в ті самі частини тіла, в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_6 , яка відразу ж покинула територію його будинковолодіння. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 наніс один удар стопою правої ноги в нижню частину живота ОСОБА_7 , після чого залишив потерпілого та пішов на вихід з будинковолодіння. Потерпілий ОСОБА_7 викликав працівників міліції. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому було заподіяно згідно висновку судово-медичної експертизи наступні тілесні ушкодження: закритий перелом обох кісток лівого передпліччя, «виражену гематому в області правої кисті», синці, що розташовані в поперековій ділянці, по хребтовій лінії (3), на задній поверхні правого передпліччя, по всій поверхні, на передній поверхні правого передпліччя, в нижній третині, які могли утворитися не менш ніж від 7 точок прикладання сили твердих тупих предметів, якими також могли бути удари металевим прутом. По ступеню тяжкості заподіяні тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості, як спричинивші тривалий розлад здоров`я.

Покидаючи територію будинковолодіння потерпілого ОСОБА_7 в АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 помітив в каркасі парника на території вказаного домоволодіння змотані відрізки кабелів з мідною серцевиною та на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх громадян, діючи з корисливих мотивів вирішив викрасти вище згадане чуже майно.

Знайшовши неподалік поліетиленовий мішок він зложив в нього виявлені ним кабелі, а саме: провід «SCART» довжиною 1,16 м. з відповідними роз`ємами на кінцях, вартістю 18 грн. 06 коп., провід з маркуванням RG11 в 3-х відрізках: по 3,87 м., 2.67 м. та 1,83 м. (загальна довжина 8,37 м.), вартістю 14 грн. 91 коп.; металевий кабель 3-фазовий (d=0,8 см.) довжиною 2,8 м., вартістю 18 грн. 33 коп.; провід РК-75 в 2-х відрізках: по 4,45 м. та 2,9 м. вартістю 27 грн. 20 коп.; кабель електричний (ПВХ 2х0,75) довжиною 1,9 м. вартістю 2 грн. 26 коп.; кабель польовий 2-х жильний у 8 відрізках: по 1,7 м., 47,5 м., 18 м., 19 м., 9,7 м., 8,2 м., 6,8 м., 10 м. (загальною довжиною -120,9 м.) вартістю 246 грн. 64 коп.

З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд та заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 327 грн. 40 коп.

Свою винність в інкримінованих йому діяннях обвинувачений ОСОБА_4 визнав. Пояснив, що взимку 2015 року він побачив в підвалі багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 скутер в напіврозібраному стані, зокрема в ньому не було акумулятора та деяких інших запчастин, тобто він був в неробочому стані. Весною 2015 року хотів придбати скутер та загадав, що в підвалі бачив напіврозібраний скутер, який вирішив викрасти. З цією метою, вночі пішов до підвалу та розібравши скутер на запчастини переніс його на територію домоволодіння за місцем свого проживання, де зібрав скутер із запчастин і докупивши відсутні запчастини, зокрема акумулятор, сигналізацію, ручки привів його до робочого стану і використовував для власних потреб. Шкоду заподіяну потерпілому він відшкодував, повернувши йому скутер в кращому стані ніж він був до крадіжки, адже залишив на ньому всі куплені ним особисто запчастини.

В липні 2015 року він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 проходив по вулиці Вокзальній та помітив будинковолодіння, в якому як вони гадали ніхто не проживає, оскільки територія була занедбана. Вони зайшли на територію будинковолодіння, щоб поїсти ягід. Потім він почув, як закричала його співмешканка. Побігши на крик, побачив, що її утримує потерпілий. З метою звільнити співмешканку, він схопив металеву трубу та штовхнув нею в спину потерпілого, а потім цією ж трубою вдарив його, внаслідок чого потерпілий відпустив ОСОБА_6 , яка відразу ж втекла. ОСОБА_7 взяв до рук палку і замахнувся на нього, а він, захищаючись, знову вдарив потерпілого після чого пішов на вихід з території домоволодіння. Коли залишав територію домоволодіння, то побачив моток кабелів, яким протиправно заволодів, поклавши його до мішка, який знайшов тут же.

З викраденим майном залишив місце вчинення злочину. В подальшому був затриманий працівниками міліції. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_7 визнає. Згоден йому відшкодувати матеріальну та моральну шкоду заподіяну злочином в тих сумах, в яких він просить.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що в той день повернувся із міста, де купував продукти. Зайшовши на територію домоволодіння за місцем проживання, помітив невідому йому жінку, яка ходила по території. Він запитав, що вона робить у нього в дворі та схопивши її за руку став утримувати. Потім відчув удар в область попереку. Повернувшись, побачив обвинуваченого, в руках якого була металева труба. Даною трубою він заподіяв йому кілька ударів, поламавши руку. Він схопив дерев`яну палицю, думаючи, що обвинувачений злякається та покине територію його двору, але обвинувачений знову його вдарив. Після цього він пішов до будинку та викликав працівників міліції. В подальшому дізнався, що обвинувачений ОСОБА_4 викрав з його двору моток кабелів, який працівниками міліції йому було повернуто.

Ним було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь 2311 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином це кошти затрачені ним на лікування заподіяних обвинуваченим тілесних ушкоджень, що підтверджується долученими ним квитанціями та 4000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він обвинувачується, та положень ст. 349 КПК України, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де він визнав свою вину у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються, суд приймає їх до уваги як такі, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши, згідно ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_7 та дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по заволодінню належним потерпілому ОСОБА_5 мопедом органом досудового розслідування кваліфіковані по ст. 289 ч. 2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Дана кваліфікація не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступних обґрунтувань.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Цей злочин визнається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

Судом достовірно встановлено, про це ж іде мова в обвинувальному акті, що ОСОБА_4 спочатку розібрав мопед на запчастини після чого переніс ці запчастини додому, де в подальшому з комплектуючих частин зібрав транспортний засіб та використовував його за призначенням.

Отже, в розглядуваному випадку обвинуваченим ОСОБА_4 не було виконано об`єктивної сторони злочину передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, зважаючи на що його дії слід перекваліфікувати на ч. 2 ст.185 КК України.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 (по епізоду заволодіння мотоциклом потерпілого ОСОБА_5 та по епізоду заволодіння майном ОСОБА_7 ) слід кваліфікувати по ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 (по епізоду заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень) слід кваліфікувати по ст. 122 ч.1 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд в порядку ст. 67 КК України визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, в порядку ст. 66 КК України визнає: активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, кількість та вартість викраденого ним майна, відношення потерпілих до вчинених ним злочинів, особу винного, який по місцю проживання характеризується негативно, новий злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання і вважає, що міру покарання обвинувачений повинен відбувати реально у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обирається покарання пов`язане з реальним його відбуттям, суд приходить до переконання про доцільність та необхідність обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 вчинено злочини середньої тяжкості, в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, він не має роботи, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, а отже, може ухилитися від виконання вироку (ризик переховування), продовжити злочинну діяльність.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 підлягає до задоволення, як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, адже заподіяна злочином потерпілому матеріальна шкода підтверджується долученими квитанціями. При визначенні розміру морального відшкодування, судом враховується вік потерпілого, його стан здоров`я, фізичний біль, душевні страждання, яких він зазнав внаслідок отриманого тілесного ушкодження.

Речовим доказом по справі мопедом (скутером) «Defiant DT 50 QT», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Речовим доказом по справі поліетеленовим пакетом з кабелями, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Речовий доказ по справі - металеву трубу, яка перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миргородського МРВ -знищити.

Речовий доказ по справі - чоловічий піджак, повернути потерпілому ОСОБА_7 та дозволити йому ним розпоряджатися на власний розсуд.

Речові докази по справі - брелок сигналізації, гумові камери, патрубок до карбюратора, циліндр від двигуна, матеріал для сидіння, що перебувають в камері зберігання речових доказів Миргородського МРВ - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , або його співмешканці ОСОБА_6 , як такі, які не мають відношення до вчинених злочинів.

Керуючись ст.ст. 368; 370; 374; 376; 349 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 , визнати винним і призначити йому покарання:

- по ст. 185 ч.2 КК України у виді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі;
- по ст. 122 ч.1 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.
В порядку ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3-х (трьох) років 7-ми (семи) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 призначити остаточну міру покарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду від 16 лютого 2012 року і вважати його засудженим до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 2311 грн. (дві тисячі триста одинадцять гривень) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином і 4000 грн. (чотири тисячі гривень) в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої злочином.

Процесуальні витрати по справі в сумі 384 грн. (триста вісімдесят чотири гривні), які пов`язані із залученням експерта стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Речовим доказом по справі мопедом (скутером) «Defiant DT 50 QT», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Речовим доказом по справі поліетиленовим пакетом з кабелями, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Речовий доказ по справі - металеву трубу, яка перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миргородського МРВ -знищити.

Речовий доказ по справі - чоловічий піджак, повернути потерпілому ОСОБА_7 та дозволити йому ним розпоряджатися на власний розсуд.

Речові докази по справі - брелок сигналізації, гумові камери, патрубок до карбюратора, циліндр від двигуна, матеріал для сидіння, що перебувають в камері зберігання речових доказів Миргородського МРВ - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , або його співмешканці ОСОБА_6 , як такі, які не мають відношення до вчинених злочинів.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_8