Справа № 591/2672/13-к Провадження № 1-кс/591/366/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2013 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Міліціанов Р.В., за участю секретаря Бузової Т.І., слідчого Нечипоренка Д.І., скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту автомобіля, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернувся в рамках кримінального провадження № 0000009 до суду з клопотанням, в якому просить скасувати накладений Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду Сибільова О.В. від 21.12.2012р. арешт на автомобіль НОМЕР_1, 2005 року випуску, що належить ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО №358145 від 06.11.2012р.

В судове засідання зявились ОСОБА_1, його захисник та слідчий.

Власника майна ОСОБА_3 повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує.

Згідно з ч.8 ст.135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов'язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Враховуючи, що скарга повинна бути розглянута протягом 72 годин з моменту надходження до суду, то встановлені цим Кодексом строки здійснення процесуальних дій не дозволяють здійснити виклик учасників у зазначений триденний строк, тому судове засідання призначено з попереднім повідомленням учасників кримінального провадження якнайшвидше (за одну добу), тобто з наданням достатнього часу для підготовки та прибуття за викликом.

Тому, враховуючи, що всіх учасників процесу повідомлено про розгляд справи, вислухавши думку скаржника, його захисника, слідчого, слідчий суддя вирішив провести судове засідання за відсутності належним чином повідомленого власника майна ОСОБА_3

Скаржник та його захисник клопотання підтримали, пояснили, що слідчим проведено з транспортним засобом необхідні слідчі дії, зокрема, обшук на підставі ухвали слідчого судді, зазначив, що власник майна жодним чином не причетний до вчинення злочину, за кермом була інша особа, тому накладення арешту порушує право власності.

Слідчий проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження № 0000009, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 18.12.2012 року, о 18-00 год., громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в районі села Братениця Великописарівського району Сумської області незаконно переправили тринадцять громадян ОСОБА_6 Афганістан через державний кордон України. Кримінальне правопорушення було внесене за № 0000009. В матеріалах справи міститься інформація, що під час затримання ОСОБА_4 у нього вилучено вищезазначений транспортний засіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

19.12.2012р. Постановою слідчого автомобіль Toyota-Landcruiser приєднано до справи в якості речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду Сибільова О.В. від 21.12.2012р. накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1, 2005 року випуску, що належить ОСОБА_3, тобто надано правову оцінку відповідності автомобіля критеріям, визначеним ст. 167 КПК України, підтверджено правомірність висновків слідчого про те, що даний автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Отже, на підставі ст.100 КПК України, транспортний засіб повинен зберігатися стороною обвинувачення протягом усього часу кримінального провадження, питання про їх повернення може вирішуватись виключно судом під час ухвалення вироку по справі.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що досудове розслідування не закінчено, повідомлення про підозру не вручалося, можливе проведення слідчих дій, зокрема, відтворення обстановки і обставин події за участю транспортного засобу, повернення транспортного засобу власнику та його безпосередня експлуатації, як джерела підвищеної небезпеки, може спричини його пошкодження або знищення, що зашкодить подальшому провадженню слідчих дій, тому суд вважає, що скаржником не доведено, що в застосуванні арешту відпала потреба.

Суд критично оцінює доводи скаржника та його захисника відносно закінчення визначеного Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2012р. у справі №591/2672/13-к строку проведення обшуку в автомобілі, оскільки дана обставина жодним чином не позбавляє слідчого можливості в порядку визначеному КПК проводити інші слідчі дії з використанням речового доказу.

На підставі ч.2 ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тому, суд вважає, що норми КПК України, які надають право обмежити користування майном особи в інтересах кримінального провадження є спеціальними по відношенню до норм ст.321 ЦК України та власне і є визначеним законом випадком обмеження права власності.

Правомірність накладення арешту обґрунтовується не скасованою постановою слідчого від 19.12.2012р. про приєднання автомобіля до справи в якості речового доказу, а також Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду Сибільова О.В. від 21.12.2012р., яка не оскаржувалась та набрала законної сили.

Тобто, слідчий суддя вважає, що арешт накладено обґрунтовано.

Отже, з контексту ч.1 ст.174 КПК України, скаржником не доведено наявність підстав для скасування арешту, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України 2012 року, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Отже, клопотання про зняття арешту може бути повторно розглянуто судом в підготовчому судовому засіданні за клопотанням учасників судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170- 175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000009, про скасування накладеного Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду Сибільова О.В. від 21.12.2012р. арешту на автомобіль НОМЕР_1, 2005 року випуску, що належить ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО №358145 від 06.11.2012р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані в підготовчому судовому засіданні.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_7

копія вірно Слідчий суддя Р.В.Міліціанов