Хотинський районний суд Чернівецької області
Справа № 724/1315/15-к
Провадження № 1-кп/724/93/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року м.Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000316 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Путила, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, працюючого майстром Ставчанського професійного ліцею, неодруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією у відповідності до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 - XII від 21.10.1993, Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15 від 14.01.2015, 26.02.2015 пройшов медичний огляд, про що був попередньо повідомлений працівниками Хотинського РВК. За наслідками медичного огляду Хотинською військово-лікарською комісією на збірному пункті, військовозобов`язаного ОСОБА_4 визнано придатним для проходження військової служби. В подальшому цього ж дня ОСОБА_4 , було вручено письмову повістку про необхідність прибуття, останнього 30.06.2015 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою здійснення заходів, пов`язаних з його призовом на військову службу за мобілізацією. Одночасно під час вручення повістки ОСОБА_4 був попереджений письмово про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.

Однак, 30.06.2015 ОСОБА_4 всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15 від 14.01.2015, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних на те причин (з особистих міркувань), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбачену ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не прибув до Хотинського РВК.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив порядок комплектування Збройних Сил України, а також вимоги абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» відповідно до яких громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибути за викликом районного військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю й показав, що дійсно, ухилився від призову за мобілізацією, оскільки відносно нього на той час розглядалось інше кримінальне провадження в суді, а тому він не міг мобілізуватись, щиро розкаюється, зазначив що просить до нього застосувати ст.69 КК України, оскільки в нього на утриманні є дитина і існували обставини що не давали йому можливості мобілізуватись.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та дослідити матеріали справи з приводу характеризуючих даних обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальної справи, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Так судом встановлено, що дії ОСОБА_4 були спрямовані на ухилення від призову за мобілізацією .

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією кваліфіковані вірно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КПК України є щире каяття активне сприяння в розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу обставин, що не давали йому можливість мобілізуватись, в зв`язку із розглядом іншого кримінального провадження в суді, і наявності обов`язку з`явитись в суд у судові засідання та бажання закінчити кримінальне провадження, яке на той час тривало відносно нього.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 позитивно характеризується, працює майстром Ставчанського професійного ліцею, збіг вищевказаних обставин щодо розгляду іншого кримінального правопорушення станом на 30.06.2015 року. Правильна об`єктивна оцінка обвинуваченим своєї поведінки, сумлінне виконання професійних та громадських обов`язків свідчить про вірогідність не вчинення нового злочину.

Суд приходить до висновку про необхідність визнання вищевказаних обставин, такими що пом`якшує покарання.

Суд вважає, що встановленні пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Враховуючи вищевказане, з урахуванням особи винного, його позитивної характеристики, наявності на утриманні неповнолітньої дитини, його фізичного стану, обставин справи, суд вважає за можливе, застосувати щодо обвинуваченого положення ст.69 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що вказане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення даної особи та недопущення ним в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2015 року визнано винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченому ст. 185 ч.3 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Суд вважає, що є підстави застосувати ч.4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку в справі було встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, керуючись ст. 72 КК України, покарання за вчинення злочину передбачене ст. 336 КК України у вигляді штрафу та призначене покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.08.2015 року за ст.185 ч.3 КК України у виді трьох років позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_4 звільнений на підставі ст.75 КК України, виконувати самостійно.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченому ст. 336 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України та ст. 72 ч.3 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначеного за ст. 336 КК України і покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.08.2015 року за ст.185 ч.3 КК України, призначенні ОСОБА_4 , виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1