Справа № 346/4938/14-к
Провадження № 1-кп/346/112/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді- ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката- ОСОБА_5 ,

потерпілого- ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі суду справу і кримінальні провадження №0002272, №0000633 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, із середньою освітою, неодноразово судимого і останній раз 08.12.2011 р. Коломийським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 296, ч. З ст. 185, ст. 69, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 04.12.2012 р. по відбуттю покарання, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст., ст. 186 ч.2, 395 ,185 ч.2 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений відкрито викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_6 , вчиненому повторно та умисно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також таємно викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_7 , вчинене повторно.

Злочини вчинено за таких обставин:

25.07.2014 р. приблизно о 01.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті заволодіння чужим майном, відкрито у присутності власника незаконно викрав бензопилу марки STIHL MS180, бувшу у використанні, вартістю 800 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_6 . Після чого викрадену бензопилу обвинувачений продав ОСОБА_9 за 500 грн., а отримані грошові кошти потратив на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 800 грн.

Також, згідно постанови Коломийського міськрайонного суду від 27 травня 2014 року, ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та встановлено наступні обмеження: заборона виходу з будинку після 22.00 год. до 06.00 год. ранку; заборона виїзду за межі адміністративного району без дозволу Коломийського МВ УМВС; реєструватись в Коломийському МВ УМВС кожної суботи до 10.00 години. Однак, обвинувачений, в порушення вказаного рішення суду та ст. 9 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, порушив встановлені йому судом обмеження із відбуттям адміністративного нагляду при наступних обставинах.

Так, 31.07.2014 року Коломийським міськрайонним судом винесено ухвалу про привід ОСОБА_4 для обрання міри запобіжного заходу, однак здійснити привід ОСОБА_4 не представилось можливим, оскільки останнього по місцю свого проживання не було. Після чого, Коломийським міськрайонним судом винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу для обрання запобіжного заходу та 19.08.2014 року ОСОБА_4 оголошено в розшук. В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_4 з 30.07.2014 року по 20.08.2014 року самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та кримінальної відповідальності виїхав в м. Київ без дозволу Коломийського МВ УМВС, де 20.08.2014 року був затриманий працівниками Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 18.08.2014 року про дозвіл на затримання ОСОБА_4 . Тобто, ОСОБА_4 порушив обмеження, передбачені п.п. 1,2,3 постанови Коломийського міськрайонного суду від 27.05.2014 року про встановлення адміністративного нагляду відносно останнього.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно та в умисному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ст., ст.186 ч. 2, 395 КК України.

Також, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин на території м. Івано-Франківська за наступних обставин.

06.08.2014 року, близько 11:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою викрадення чужого майна та з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов у приміщення кабінету № 205, звідки таємно викрав із робочого стола мобільний телефон марки Samsung Galaxy Gio, чорного кольору, вартість якого згідно висновку спеціаліста від 11.09.2014 р., становить 725 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку Київстар, вартість якої згідно висновку спеціаліста становить 6 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 грн., належні ОСОБА_7 , спричинивши таким чином потерпілій майнову шкоду на загальну суму 761 грн.

В подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

У сукупності своїми умисними діями, обвинувачений вчинив злочини, передбачені ст., ст.186 ч. 2, 395, 185 ч.2 КК України.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що останній раз був засуджений 08.12.2011 р. Коломийським міськрайонним судом за ст.,ст. 296 ч.2,185 ч.3 КК України до покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі, яке відбув.

Знаючи про встановлення адміністративного нагляду судом 27.05.2014 р. він самовільно виїхав з місця проживання в м. Київ по своїх потребах і був там затриманий 20.08.14 р. працівниками міліції та доставлений в м. Коломию. Тобто порушив правила адміністративного нагляду в чому розкаюється.

А, 06.08.2014 р., близько 11:00 год., він, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_3 , побачивши у приміщенні кабінету № 205 на робочому столі мобільний телефон марки Samsung Galaxy Gio, чорного кольору, вирішив його викрасти і, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, забрав вказаний телефон, заховав у свій одяг та вийшов з кабінету, а пізніше і з приміщення військомату, тобто привласнив. Згідний відшкодувати вартість телефону при наявності у нього коштів.

Також, помилково, через нетверезий стан, викрав бензопилу потерпілого ОСОБА_6 при обставинах як описаного в обвинувальному акті. Він попередньо залишав іншу бензопилу знайомій Переймі Вірі, а в той день надумав продати свою бензопилу і тому прибув в будинок до останньої, де перебував потерпілий ОСОБА_6 . Вимагав свою бензопилу, однак ОСОБА_10 не віддав, а стверджував, що то його бензопила і він в темноті, не переконавшись, що забирає не свою річ, насильно забрав бензопилу потерпілого ОСОБА_6 , яку в подальшому продав за 500 грн. Після втручання працівників міліції він повернув бензопилу потерпілому.

У вчиненому щиро розкаюється, зобов`язується відшкодувати збитки потерпілій ОСОБА_7 , а оскільки потерпілому ОСОБА_6 відшкодував спричинені збитки, то просить суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, його винність у вчиненні даних злочинів повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які є належними і допустимими, зокрема:

По епізоду відкритого викрадення бензопили, вчиненому повторно :

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що проживає разом із своєю матір`ю та співжителькою ОСОБА_11 і на даний час офіційно ніде не працює та тимчасово проживає в АДРЕСА_2 .

А, 24.07.2014 року на протязі дня він знаходився по місцю проживання ОСОБА_12 де разом із своєю співжителькою ОСОБА_13 він власною бензопилою марки Штіль різали дрова та, порізавши дрова він бензопилу заніс до хати. Після чого разом із своєю співжителькою пішли до будинку де лягли спати, а ОСОБА_14 пішла по своїх справах однак куди саме не знає. Приблизно о 01.00 год. на 25.07.14 р. він почув дуже сильний стукіт у двері і відчинивши двері, зайшов в коридор обвинувачений, який вимагав ОСОБА_15 , а поскільки її не було, то він підійшов до бензопили, яка знаходилась в коридорі будинку і заявив, що це не його бензопила і на його переконання, що він помиляється, став погрожувати обвинувачений в його сторону. Він боявся підійти до нього. Тобто насильно і незаконно обвинувачений забрав належну йому - потерпілому бензопилу та поїхав автомобілем у невідомому йому напрямку. Про це повідомили в міліцію і після проведеного розслідування йому відшкодованого бензопилу, тому просить суворо не карати обвинуваченого, претензій до нього не має.

Показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що дійсно 24.07.2014 року в АДРЕСА_2 , тобто по місцю її проживання працювали ОСОБА_16 та його співжителька ОСОБА_17 , які різали в неї дрова. На протязі дня ОСОБА_16 своєю бензопилою марки Штіль різав дрова і біля 21.00 год. вони закінчили працювати, після чого сказали, що додому вони їхати не будуть, а залишаться ночувати в неї, на що вона погодилась і вони залишились спати в її будинку.

Приблизно о 00.30 год. 25.07.2014 року вона пішла з дому по особистих питаннях, а ОСОБА_16 та ОСОБА_17 залишились вдома, а біля 04.00 год. вона повернулась додому і побачила, що ОСОБА_16 та його співжителька ОСОБА_17 не сплять і зайшовши до будинку дізналась, що приблизно о 01.30 год. до них в будинок увірвався обвинувачений, який підійшов до бензопили та сказав що він дану бензопилу забирає, на що ОСОБА_10 заперечував, пояснюючи, що це його бензопила, однак ОСОБА_18 настояв на своєму і забрав відкрито бензопилу належну ОСОБА_10 , із якою попрямував на вулицю, а ОСОБА_16 та ОСОБА_17 перелякані залишились в будинку. Почувши це вона одразу зателефонувала дільничному інспектору міліції та повідомила про крадіжку бензопили.

Підтверджує, що приблизно місяць тому, ОСОБА_19 приніс до неї

свою бензопилу, яка значно відрізняється від бензопили ОСОБА_20 .

Оголошеними письмовими доказами з кримінального провадження, а саме: протоколом від 25.07.2014 р. про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинений злочин, довідкою про вартість бензопили, протоколом огляду бензопили STIHL MS180 від 29.07.2014 р. вилученої у обвинуваченого, що викрадена у ОСОБА_10 , фототаблицями до протоколу та визнаної речовим доказом; заявою потерпілого ОСОБА_10 про відсутність претензій до обвинуваченого з приводу крадіжки бензопили.

По епізоду умисного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду: оглянутою і оголошенню судом особистою справою адміністративного нагляду №136 відносно ОСОБА_4 на 20 аркушах, що долучена до кримінального провадження №0000781 від 05.09.2014 р./ а.с.27-47/.

По епізоду таємного викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_7 , вчиненого повторно:

Показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що бачив обвинуваченого 06. 08.2014 р., близько 11:00 год., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_3 , у приміщенні кабінету № 205 лікаря ОСОБА_7 і потім дізнався про пропажу її мобільного телефону.

Оголошеними письмовими доказами з кримінального провадження № 0002272, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинений злочин, протоколом огляду місця події від 06.08.2014 р. та фототаблицями до нього; висновком спеціаліста про вартість мобільного телефону, протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_21 обвинуваченого для впізнання від 09.09.2014 р.,згідно якого свідок впізнав обвинуваченого.

Оголошеними судом заявами потерпілої ОСОБА_7 про підтримання своїх показань на досудовому слідстві та клопотання про розгляд справи у її відсутності, що цивільний позов не підтримує і просить суворо не карати обвинуваченого.

Таким чином вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст., ст.186 ч. 2, 395, 185 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_6 , вчиненому повторно та умисне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також таємне викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_7 , вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд по справі не знаходить, тобто не доведені обвинуваченням.

Обставини, що пом`якшують його покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, що позитивно характеризується за місцем проживання, хворіє після поранення голови і тому визнаний обмежено придатним до військової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язувався збитки відшкодувати потерпілій ОСОБА_7 та відшкодував збитки потерпілому ОСОБА_10 і потерпілі не настоюють на його суворому покаранні, оскільки претензій не мають до нього, а тому вважає суд, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції за ст.185 ч.2, ст.395 КК України арештом, а наведені наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання і вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України , тобто є підстави для застосування ст.69 КК України і слід призначити за вказаною статтею покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду згідно поданої нею заяви.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.,ст.349, 373, 374, 375 КПК України, ст.69 КК України, ст. 207 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст.,ст.186 ч. 2, 395, 185 ч.2 КК України і призначити покарання:

за ст. 186 ч. 2 КК України, застосувавши ст.69 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 1/один/ рік і 8/вісім/ місяців;

за ст. 395 КК України у вигляді арешту на строк 3/три/ місяці;

за ст. 185 ч.2 КК України - у вигляді арешту на строк 6/шість/ місяців.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на строк 1/один/ рік і 8/вісім/ місяців.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою обрану 20.08.2014 р. до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обрану, рахувати початок відбування покарання з часу його затримання 20.08.2014 р. 23 год.00 хв.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - залишити без розгляду.

Речовий доказ бензопилу марки STIHL MS180 належну потерпілому ОСОБА_6 - повернути останньому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб обвинуваченим з моменту отримання копії вироку та іншими учасниками процесу з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1