Справа № 367/7755/15-к
Провадження по справі № 1-в/367/705/2015
У Х В А Л А
Іменем України
26 листопада 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ІВЦ №132 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ірпеня клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, згідно якого просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Клопотання засуджений мотивує тим, що на теперішній час відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення від подальшого його відбування.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник ІВЦ №132 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважав, що засуджений довів своє виправлення, за час перебування в установі не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, стягнень та заохочень не має, характеризується позитивно, був працевлаштований на території виробництва установи на дільниці ТОВ «ДЕКАМИР», до покладених обов`язків відноситься добре, поставленні завдання виконує, проявляє ініціативу у роботах по благоустрою території установи.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки на час звернення засудженого до суду із клопотанням про звільнення від відбування покарання умовно-достроково та розглядом судом цього питання, останній фактично не відбув 2/3 строку покарання у вигляді обмеження волі, встановленого ухвалою суду від 13 березня 2015 року у вигляді 1 року 10 місяців 18 днів.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа рініше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавленя волі.
Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2012 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 01.09.2012 року, з моменту взяття під варту.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2015 року не відбуту частину покарання змінено на обмеження волі строком 1 рік 10 місяців 18 днів на підставі ст. 82 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.06.2015 року зараховано строк тримання під вартою під час слідування до виправного центру з 13.03.2015 по 29.04.2015 року.
29.04.2015 року засуджений ОСОБА_6 прибув до Ірпінського виправного центру №132 для відбування покарання у вигляді обмеження волі.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м,яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом,якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Таким чином, перебіг покарання у виді обмеження волі починається для засудженого ОСОБА_6 з 29.04.2015р., та враховуючи покарання визначене ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2015 року у вигляді 1 року 10 місяців 18 днів обмеження волі і ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10.06.2015 року, на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженим не відбуто 2/3 частини цього покарання, яке він фактично відбуває.
Крім того, відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 хоча й працевлаштований на ТОВ «ДЕКАМИР», однак не має будь-яких заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що не свідчить про те, що засуджений встав на шлях виправлення.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що на теперішній час, законних підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, - відмовити
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1