Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
розглянувши у м. Києві 28 серпня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2015 року з доданою до неї заявою про поновлення строку на касаційне оскарження,

в с т а н о в и л а:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4

Ухвалою касаційного суду від 27 травня 2015 року засудженому повернуто касаційну скаргу на вказані судові рішення, у зв'язку з тим, що ним не усунуто недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 04 березня 2015 року, в установлений строк.

Ухвалою касаційного суду від 04 серпня 2015 року засудженому відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень та касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв'язку з тим, що засуджений не вказав об'єктивних причин, які б слугували підставою для поновлення вказаного строку.

У повторно поданому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, як на причину пропуску цього строку ОСОБА_4, як і попереднього разу, вказує на те, що його касаційна скарга від 08 травня 2015 року, яка була направлена ним після залишення його первинної скарги від 23 лютого 2015 року без руху, жодного відношення до неї не мала, і була новою касаційною скаргою. Крім того, зазначає, що недоліки касаційної скарги, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 04 березня 2015 року, у 15-денний строк він не міг усунути, оскільки наступного дня після отримання ним копії зазначеного судового рішення був поміщений до карцеру за порушення режиму утримання у слідчому ізоляторі, де перебував з 17 по 29 березня 2015 року.

Проте жодних доказів на підтвердження своїх доводів засуджений не додає та не зазначає об'єктивних причин неможливості подачі ним касаційної скарги після 29 березня 2015 року у межах наданого 15-денного строку. При тому, що моральна та психологічна реабілітація після переведення засудженого з карцеру до камери, на що він посилається у заяві, не може розцінюватися як поважна причина пропуску зазначеного строку.

Враховуючи те, що по аналогічному клопотанню засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції вже приймав рішення, а також те, що жодних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у повторно поданій заяві не наведено, у її задоволенні слід відмовити.

Зважаючи на ці обставини, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути заявнику, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України у разі, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, то касаційна скарга повертається.

Таким чином, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4.

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2015 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ОСОБА_1________________ ОСОБА_2___________________ ОСОБА_3