1-кс/212/1188/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2015 року м. Кривий Ріг Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, не одруженому, громадянину України, з повною загально-середньою освітою, раніше судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся прокурор Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз: 17.04.2012 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, за ст. 309 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.02.2015 року з Дніпропетровської ВК - №89 за ухвалою Ленінського райсуду м. Дніпропетровська від 06.02.2015 року умовно-достроково на 10 місяців 12 днів на підставі ст. 81 КК України, маючи не відбутий строк покарання, не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, знаходячись на волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 14 грудня 2015 року приблизно о 09.00 годин, він маючи умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, а саме ОСОБА_5 , поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в якій знаходився з дозволу потерпілої, з метою демонтажу міжкімнатних дверей, після чого з метою реалізацію свого злочинного наміру направлений на заволодіння чужим майном, правою рукою з лівої внутрішньої кишені одягнутої на ньому куртки, дістав ніж та утримуючи його перед собою продемонструвавши таким чином ніж потерпілій, підійшов до ОСОБА_5 схопив її за шию своєю лівою рукою, наказав мовчати та повідомити де знаходяться вироби із золота та грошові кошти.

Продовжуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном утримуючи потерпілу ОСОБА_5 за шию, таким чином подавивши можливість опору з боку потерпілої, тримаючи ніж над потерпілою, яка усвідомлювала реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_5 почала чинити опір та разом з ОСОБА_4 впали на підлогу таким чином, що потерпіла ОСОБА_5 опинилась в положенні лежачі на животі обличчям до підлоги, а ОСОБА_4 зверху на потерпілій ОСОБА_5 таким чином, що його права рука, в якій ОСОБА_4 утримував ніж, опинилась під грудьми потерпілої ОСОБА_5 , яка вирвала з руки ОСОБА_4 зазначений ніж та сховала його під килим, після чого ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, насильно в супереч волі потерпілої ОСОБА_5 заштовхав її до вітальної кімнати де насильно всадив останню на диван та почав нишпорити по шафам кімнати запитуючи у потерпілої де вироби із золота та гроші, нічого не знайшовши ОСОБА_4 відвів ОСОБА_5 до кухонної кімнати де продовжив вимагати від неї гроші.

Після чого, ОСОБА_4 не дочекавшись відповіді від потерпілої самостійно знайшов 100 грн., які знаходились під скатертиною кухонного столу, забрав зазначені гроші, в цей час до квартири увійшла сусідка ОСОБА_6 , побачивши яку ОСОБА_4 нічого не пояснюючи стрімко вийшов з квартири, розпорядившись викраденими грошима потерпілої на свій розсуд.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.187 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 при вирішенні вказаного клопотання зазначив, що він самостійно з`явився до відділу поліції та повідомив про скоєне ним. Також зазначив, що він має наступні хвороби: туберкульоз та ВІЛ інфекцію. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, суд приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню і відносно підозрюваного можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших є і запобіжні заходи.

Згідно до п. 5 ч.1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На підставі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 14.12.2015 за № 0003547, за правовою кваліфікацією за ст. 187 ч.1 КК України.

18 грудня 2015 року о 11-50 годині ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України. Копію клопотання та доданих матеріалів підозрюваний отримав о 12 год. 35 хв. 18 грудня 2015 року.
ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, зазначене кримінальне правопорушення віднесено, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд враховує, що останній має постійне місце проживання та реєстрації, але раніше судимий, враховуючи підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, до клопотання додані медичні документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_4 наступних захворювань: ВІЛ IV кл., ст. МОТБ (28.02.2013) верхній долі правої легені, хронічний гепатит «С» неактивна фаза. Таким чином суду надані достатні дані щодо стану здоров`я підозрюваного, належного підтвердження його особи, місця його проживання, репутаційні дані, із матеріалів справи вбачається причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного злочину, при цьому прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе обрати більш м`який запобіжний захід.

Згідно до п. 4 ч.1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

На підставі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181 - 183, 193, 194,196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003547 від 14.12.2015 року - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003547 від 14.12.2015 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 18-00 годин до 06-00 годин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора та суду в залежності від стадії кримінального провадження, за межі м. Кривий Ріг;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання або реєстрації.

Зобов`язати Жовтневе ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 19 лютого 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1