н/п 1-кс/640/7704/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" жовтня 2015 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Старший слідчий 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 26.10.2015 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором, що здійснює процесуальне керівництво, прокурором відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на вилучене під час огляду у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : грошові кошти в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) російських рублів; банківську картку «Сбербанк Master Card» № НОМЕР_1 , дійсну до «05/18», оформлену на «Andrey Radchenko»; банківську картку «Сбербанк VISA» № НОМЕР_2 , дійсна до «11/17», оформлену на «Andrey Radchenko».
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що на теперішній час невстановленими особами із числа мешканців тимчасово окупованої території Луганської області в м. Харкові здійснюються фінансові операції у вигляді конвертації із безготівкової форми в готівку коштів, які надходять на банківські картки, оформлені на невстановлених фізичних осіб від підприємств, що знаходяться на окупованій території Луганської області та використовуються для забезпечення діяльності незаконних збройних формувань т.зв. «ЛНР».
Для переведення коштів з тимчасово окупованих територій використовуються банківські картки фізичних осіб, оформлені в російському банку «Сбербанк» із №№ НОМЕР_2 і НОМЕР_1 .
В подальшому, після обміну готівки в українській гривні на російські рублі, здійснюється переміщення іноземної валюти через офіційні пункти пропуску України до Російської Федерації для доставки на тимчасово окуповану територію Луганської та Донецької областей через неконтрольовані Україною ділянки кордону.
За наявними даними, грошові кошти, отримані у зазначений спосіб, передаються у т.ч. представникам терористичних організацій та використовуються для забезпечення діяльності окремих осіб та груп терористичної організації «ЛНР», що мають на меті зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
22.10.2015 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , черговий раз отримав від невстановленої особи грошові кошти в українській гривні, які конвертував у російські рублі на суму 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) російських рублів, які в подальшому, планував передати на територію тимчасово окупованої Луганської області, де дані кошти використовуються для підтримки діяльності терористичної організації «ЛНР».
23.10.2015 ОСОБА_5 звернувся із заявою до Управління СБ України в Харківській області, в якій добровільно повідомив про зазначені обставини операцій з переказами та конвертуванням грошових коштів із підтримки представників «ЛНР». Крім того добровільно виявив бажання видати грошові кошти та банківські картки із номерами НОМЕР_2 і НОМЕР_1 , з метою подальшого запобігання подальшої їх передачі представникам терористичної організації «ЛНР». Цього ж дня вказані предмети оглянуті та вилучені.
Згідно із поясненнями ОСОБА_5 , вказані грошові кошти отримані ним за вказівкою його знайомого, який проживає в м. Краснодон, та які необхідно було зарахувати на банківські картки російського банка „Сбербанка на території РФ для подальшої передачі на територію тимчасово окупованої Луганської області, де дані кошти використовуються для підтримки діяльності терористичної організації «ЛНР».
До теперішнього часу у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.
Грошові кошти у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) російських рублів, вилучені за результатом огляду у ОСОБА_5 , та призначалися для передачі особі, яка знаходиться на території тимчасово окупованої Луганської області, та використовує отримані від ОСОБА_5 грошові кошти для підтримки діяльності терористичної організації «ЛНР».
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Орган досудового розслідування зазначає, що на час досудового розслідування та судового провадження на вказані грошові кошти необхідно накласти арешт з метою недопущення незаконного їх відчуження. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема розтраті грошових коштів, які підлягають конфіскації.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик особи - власника тимчасово вилученого майна.
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання (а.с. 14), через слідчого надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у заяві зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на зазначене в клопотанні майно (а.с. 15).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття вказаної особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.
Згідно протоколу огляду від 23.10.2015, старшим слідчим 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 в ході проведення огляду у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 250000 російських рублів; банківську картку «Сбербанк Master Card» № НОМЕР_1 , дійсну до «05/18», оформлену на «Andrey Radchenko»; банківську картку «Сбербанк VISA» № НОМЕР_2 , дійсна до «11/17», оформлену на «Andrey Radchenko» (а.с. 11).
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вилучене майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, вказане у клопотанні майно використано як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на вилучене під час огляду у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : грошові кошти в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) російських рублів; банківську картку «Сбербанк Master Card» № НОМЕР_1 , дійсну до «05/18», оформлену на «Andrey Radchenko»; банківську картку «Сбербанк VISA» № НОМЕР_2 , дійсна до «11/17», оформлену на « ОСОБА_6 », до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СВ Управління СБ України в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1