ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року м. Мукачево Справа №303/5218/15-к
№1- кп/303/450/15
номер рядка стат. звіту 55
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ;
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ;
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2015 року за №0000020 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, інспектора прикордонної служби ІІІ-ї категорії ВПС «Вилок», старшого сержанта, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 402 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
18 серпня 2015 до суду надійшов обвинувальний акт, на підставі якого судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем контрактної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст.ст. 11, 12, 14, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17 січня 2015 року достовірно знаючи про те, що він згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про укомплектування оперативно-бойових прикордонних комендатур» №131 від 04.12.2014 та розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо підготовки до вибуття до Кінологічного навчального центру №118 від 14.01.2015 року повинен убути на нове місце служби в Кінологічний навчальний центр (Львівська область, м.Великі мости), з подальшим вибуттям на ділянку Східного регіонального управління Держприкордонслужби України, через особисту недисциплінованість, не маючи на те жодних поважних причин, без поважних причин, умисно, відкрито, відмовився виконати вищевказаний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 402 Кримінального кодексу України як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, а також інше умисне невиконання наказу.
13 серпня 2015 року між заступником військового прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України, підполковником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого, а також щодо призначення йому відповідної міри покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода укладена ним з заступником військового прокурора добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Прокурор та захисник в судовому засіданні зазначили, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (ст.469 Кримінального процесуального кодексу України).
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 частини четвертої ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження вищевказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням приписів статті 58 Кримінального кодексу України .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 серпня 2015 року між заступником військового прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України, підполковником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2015 року за №0000020.
2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 402 Кримінального кодексу України, та призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості від 13 серпня 2015 року, міру покарання у вигляді 1 (одного) року службового обмеження із відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави.
3. Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
4. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
5. Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
6. У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий ОСОБА_1