Справа №1-40/10
Провадження № 1-40/10
ВИРОК

іменем України

16 липня 2010 року

Радехівський районний суд

Львівської області

в складі: головуючого: Крета А.І.

при секретарі: Загайській І.В.

з участю прокурора: Безверхнього А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехові справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, не працюючого, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого 28.12.2004 року Радехівським райсудом Львівської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років 2-х місяців позбавлення волі,

за ст. 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 в серединіх числах серпня 2009 року, приблизно о 21 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, у своєму житловому будинку, що знаходиться в с.Стоянів Радехівського району, з кишені куртки присутнього там ОСОБА_2, повторно, оскільки попередня судимість за раніше скоєний корисливий злочин не погашена і не знята у встановленому законом порядку, відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокія 1680» чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 625 грн.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочину визнав повністю та показав в судовому засіданні, що в один з днів середини серпня 2009 року до нього додому прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Через деякий час до нього прийшов також ОСОБА_2. Вони всі разом вживали спиртне. Сп»янівши ОСОБА_2 ліг на дивав щоб поспати. В цей час він підійшовши до ОСОБА_2, в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, витягнув з кишені його куртки мобільний телефон, який забрав собі.

Підсудний ОСОБА_1 не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів по епізоду викрадення ним мобільного телефона у потерпілого ОСОБА_2

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно викрадення підсудним ОСОБА_1 мобільного телефона марки «Нокія 1680» у ОСОБА_2, оскільки дані обставини не оспорюються всіма учасниками судового розгляду і суд немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій.

Таким чином, на думку суду, винність підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, доведено повністю.

Дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Визнаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання, суд, в якості обставин, що пом»якшують покарання визнає визнання ними своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання в діях ОСОБА_1, суд визнає вчинення злочину особою, що перебує в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи приведені вище помякшуючі обставини, особу підсудного, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, повністю відшкодував завдані збитки, тому, на думку суду, виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обов»язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд залишити засудженому ОСОБА_1 без змін.

Речові докази по справі: мобільний телефон Нокія 1680 повернути ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту оголошення вироку.

ГоловуючийОСОБА_5