Номер провадження: 11-кп/785/1526/15
Номер справи місцевого суду: 515/1097/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарях ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, з середньо-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.

Вироком вирішене питання щодо речових доказів.

встановив:
03 червня 2015, приблизно о 18 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`ї будинку домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс останньому дерев`яною палицею один удар по лівій руці, два удари в голову, один удар по правій руці, один удар по правому плечу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: забита рана в тім`яній області, два садна на тильній поверхні лівої кисті, садно на тильній поверхні правої кисті, крововилив на правій лопатці, які не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 діб і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати в зв`язку з однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства, з істотним порушенням вимог КПК України, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вказує при цьому, що, суд першої інстанції при ухвалені вироку не врахував те, що обвинувальний акт складено з порушенням вимог ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не було йому вручено. Крім цього, зазначає, в ході досудового розслідування було порушено його право на захист, в ході судового розгляду свідки сторони обвинувачення не підтвердили його вину, та суд не дослідив обставину щодо необхідної оборони ОСОБА_7 .

В апеляційному суді обвинувачений практично відмовився від доводів своєї апеляційної скарги і вказав суду, що він не згоден з вироком суду тільки тому, що після сплати ним штрафу, визначеного судом, він буде рахуватися як особа, що має судимість. В іншій частині до вироку він не має претензій, штраф сплатити згоден.

Прокурором прокуратури Татарбунарського району Одеської області надано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в якій зазначено, що з доводами апелянта неможливо погодитися, а рішення суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який заперечував проти доводів обвинуваченого, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін, обвинуваченого,який підтримав доводи, викладені в апеляційні скарзі, просив вирок скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім визнання ним самим своєї вини, в повному обсязі підтверджуються матеріалами справи, дослідженими судом. В апеляційній інстанції ніким з учасників процесу не оскаржуються.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України правильно, оскільки він спричинив потерпілому умисне легке тілесне ушкодження.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджуються матеріалами справи. Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений був присутнім і наполягав на призначені до судового розгляду обвинувального акту (а.с. 14).

Порушення прав обвинуваченого на захист судом першої інстанції під час розгляду справи, апеляційним судом не виявлено, а тому з цих підстав апеляційна скарга також не підлягає задоволенню.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не були підтримані обвинуваченим в апеляційному суді та спростовуються матеріалами кримінального провадження, інших доводів обвинуваченим не представлено, тому апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни, оскільки він є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області
постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4