ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/89/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 11.02.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробувальним терміном на 3 роки, у вчиненні злочинів, передбачених частинами 3 та 5 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_9 , 18.12.2013 року приблизно о 23 год. 30 хв., знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна поєднане з проникненням в приміщення, по газовій трубі піднявся на другий поверх нежитлової будівлі і по козирку підійшов до металопластикового вікна, віджав металопластикову раму вікна та проник в приміщення другого поверху адміністративної будівлі, з якого вийшов на загальний коридор, де плечем вибив двері офісу ФОП « ОСОБА_10 », проник в офісне приміщення, звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме: ноутбук «ASUS» модель К55VD, вартістю 4800 грн., ноутбук «ASUS» , вартістю 3200 грн., ноутбук «АPLE», модель А 1297, вартістю 26000 грн., планшет «АPLE» ІPAD, модель МD 368 FD, вартістю 8000 грн., портфель шкіряний світло - коричневого кольору, вартістю 2500 грн., сейф металевий темно-сірого кольору, вартістю 1500 грн., в якому знаходилися: печатка кругла Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який матеріальної цінності не становить, жорсткий диск на 1 Гб, вартістю 1200 грн., кредитна картка № 515025 «Юнікредит Банку» на імя ОСОБА_6 , яка матеріальної цінності не становить, а всього викрав майно на загальну суму 47200 грн., після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_9 26.04.2014 року приблизно о 09 год. 15 хв., знаходячись в будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до вхідних дверей офісу №9 і, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, за допомогою викрутки відкрив двері вищевказаного офісу та проник у середину, де таємно повторно викрав два ноутбуки марки «НР Compag Presario СQ58-D01ЕR», вартістю 2832 грн. 10 коп. (без ПДВ) кожен, а всього викрав майна на загальну суму 5664 грн. 19 коп. (без ПДВ), яке належить ТОВ «НВП Саб-Іскан Груп», після чого, помістивши викрадене майно до пакету, з місця скоєння злочину зник, завдавши матеріальних збитків.
Будучи допитаним в судовому засіданні , обвинувачений ОСОБА_9 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково та показав, що дійсно, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, у грудні 2013 року біля 23год.30хв., коли він знаходився у селищі Бортничі по вулиці Автопарковій, то проходячи повз будівлю, в якій знаходяться офіси, помітив відчинене для провітрювання вікно. Він видавив його, потім зайшовши у середину будівлі, підійшов до дверей офісу, проник у середину та викрав там майно, а саме: два ноутбуки «Асус», які помістив у паперові пакети. Безпосередньо у кабінеті Лисиці узяв ноутбук і планшет, який знаходився у шкіряній сумці коричневого кольору. В тумбочці стола він узяв сейф. Усі ці речі він складав біля вікна. Потім він виніс частину речей, повернувся за іншою, і усе викрадене сховав у лісі. Біля 7 години ранку він з викраденими речами поїхав до товариша - ОСОБА_11 . Там він знайшов електропилу і розпиляв сейф, де знайшов печатку, карточку банку, накопичувач інформації і записну книжку. Більше нічого цінного у сейфі не було, тому він поклав усе назад до сейфу і викинув на смітник. Він попросив ОСОБА_11 , тоб той здав ноутбуки і планшет у ломбард, але ці речі не взяли, оскільки вони були заблоковані, тому він попросив ОСОБА_11 , щоб він залишив їх у себе вдома. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що знайшовся покупець. Він продав ноутбук «Ейпл», а інші здав до іншого ломбарду. Грошей в сумі 360000грн. у сейфі не було і він їх не бачив і не брав.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 показав, що 26.04.2014 року він хотів зустрітися з ОСОБА_12 в його офісі по АДРЕСА_4 , але ОСОБА_12 не було. Тоді він ( ОСОБА_13 ) сходив додому, узяв викрутку, повернувся до офісу, зламав замок та викрав 2 ноутбуки. Вийшовши з офісу з ноутбуками, він переліз через забор і пішов. Потім здав ноутбуки до ломбарду, отримав 2000грн., які витратив на свої потреби. Краджіку скоїв, оскільки у нього хворіла мати, він мав 4 кредити, не вистачало коштів. В подальшому його мати купила ноутбуки і повернула їх ОСОБА_12 .
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у скоєнні злочинів при встановлених судом обставинах повністю доведена в судовому засіданні і підтверджується наступними доказами.
По епізоду таємного викрадення майна гр. ОСОБА_6 .
Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що вранці 19.12.2013 року йому повідомили, що в його офісі, що знаходиться в будинку АДРЕСА_3 виламані двері. Біля 8 год. він приїхав до офісу та чекав на приїзд співробітників міліції. Коли приїхала міліція і вони разом зайшли до офісу, то він виявив крадіжку ноутбуків, шкіряного портфеля з планшетом «Ейпл» і документами, сейфу, про що був складений протокол. Пізніше ним слідчому був поданий перелік майна, що було викрадене, в т.ч. печатки, жорсткого диску, документів, грошових коштів в сумі 360000грн., які знаходилися у сейфі. В подальшому він самостійно встановив, що комп`ютер і планшет «Ейпл» ОСОБА_13 намагався здати до ломбарду по вул. Ялтинській в м. Києві, але коли стали його розблоковувати, то з`явилася інформація, то він втрачений, тому у нього не прийняли ці речі. У квітні 2014 року слідчий йому повідомив, що є відбитки пальців крадія і, щоб він ( ОСОБА_10 ) пошукав у лісі свої речі. Після чого, він дійсно знайшов у лісі кредитний договір. Протягом кількох тижнів він у ломбардах шукав свої ноутбуки і знайшовши, викупив їх, а саме «Асус» вартістю 4800грн. та «Ейпл» вартістю 26000грн. Решта майна не знайдена і йому не повернута. Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов до ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 407200грн.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 підтримали цивільний позов, просили задовольнити.
Показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що влітку 2014 року він був запрошений в якості понятого у проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_9 по вул. Автопарковій, 7. В ході слідчого експерименту ОСОБА_13 розповів і показав на місці яким чином він вчинив крадіжку з офісу у грудні 2013 року, а саме, що він заліз на другий поверх по газовій трубі, через вікно проник до приміщення, а потім видавивши двері, проник до офісу, де викрав ноутбуки, планшет, сейф. Викрадені речі він відвіз до свого товариша, а потім здав їх у ломбард.
Аналогічними показами свідка ОСОБА_16 , який був присутнім в якості понятого при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_9 , даними ним в судовому засіданні.
Показами свідка ОСОБА_17 начальника охорони ПрАТ «АК», який в судовому засіданні показав, що за адресою: м. Київ, вул. Автопаркова, 7 знаходиться офіс, який здається в оренду гр-ну ОСОБА_10 . 19.12.2013 року вранці йому зателефонував охоронник та повідомив, що виявив зламані двері в офісі ОСОБА_10 . Коли приїхала слідчо-оперативна група, то він був присутній при огляді офісу. Лисиця казав, що пропали ноутбуки і сейф. Про вміст сейфу не повідомляв.
Показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що у грудні 2013 року до нього додому приїхав ОСОБА_9 і привіз з собою ноутбуки "Асус", "Ейпл", "Айпад", які вони потім здали до ломбарду. На питання звідки ці речі ОСОБА_13 відповів, що з ним розрахувалися боржники. Також ОСОБА_13 попросив знайти для нього пилку «Болгарку». Одразу він не пояснив для чого, але потім сказав, що розрізав сейф, бо загубив ключі. Також ОСОБА_13 повідомив, що у сейфі були папери, жорсткий диск, банківські картки.
Крім того, вина ОСОБА_9 у крадіжці майна, що належить ОСОБА_6 підтверджується також:
Даними протоколу огляду місця події від 19.12.2013 року та фототаблицею до протоколу ( том 1, а.с. 5-12), відповідно до якого, в ході огляду офісу за адресою: м. Київ, вул. Автопаркова, 7 були виявлені та вилучені два сліди папілярних узорів пальців рук.
Висновком дактилоскопічної експертизи від 01.04.2014 року №516 ( том 1, а.с. 23-31), згідно з яким слід папілярного узору №1, вилученого 19.12.2013 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Автопаркова, 7 офісне приміщення, залишений середнім пальцем лівої руки гр. ОСОБА_9 .
Даними протоколу слідчого експерименту від 17.06.2014 року ( том 1, а.с. 123-126), відповідно до якого, обвинувачений ОСОБА_9 детально розповів про обставини вчинення ним злочину та показав на місцевості.
Довідкою ПТ «Найкращий ломбард» від 25.12.2013 року ( том 1, а.с. 103), якою підтверджується факт здачі до ломбарду на ім`я ОСОБА_18 двох ноутбуків «Асус» і ноутбука «Ейпл» 19.12.2013 року.
Даними протоколу перегляду відеозапису від 21.07.2014 року ( том 1, а.с. 106) відповідно до якого в ході перегляду відеозапису, зафіксованому на картці пам`яті «Мікро СД» марки «Трансенд», встановлено 19.12.2013 року о 23год.20хв.53сек. у приміщенні ломбарду по вул. Ялтинській, 6 з`являється особа візуально схожа на ОСОБА_9 , який намагається здати до ломбарду предмет схожий на планшет.
Постановою від 21.07.2014 року карту пам`яті «Мікро СД» марки «Трансенд» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи ( том 1, а.с. 109).
По епізоду крадіжки майна ТОВ «НВП Саб-Іскан Груп».
Показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні показав, що він працював охоронником на підприємстві по вул. Зрошувальній, 2. 26.04.2014 року, коли він знаходився на чергуванні, то прийшов молодий чоловік і узяв ключі від складів. Трохи пізніше до нього підійшов ОСОБА_12 і повідомив, що зламані двері в офісі. Продивившись запис з відеокамер, вони з`ясували, що особа невеликим ломіком виламала двері в офіс, а потім, прикриваючись курткою від відеокамер, викрав ноутбуки.
Показами свідка ОСОБА_20 охоронника складських приміщень по вул. Зрошувальній,2 , який в судовому засіданні показав, що 26.04.2014 року він на 8 годину прийшов на чергування і узнав, що ОСОБА_12 викликав наряд міліції, оскільки в офісі було скоєно крадіжку двох комп`ютерів.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні крадіжки доводиться також:
Даними протоколу огляду місця події від 26.04.2014 року ( том 2, а.с. 5-6), відповідно до якого, в ході огляду офісного приміщення №9, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна,2 виявлене пошкодження вхідних дверей в районі замка.
Даними протоколу перегляду відеозапису від 20.05.2014 року ( том 2, а.с. 8), згідно з яким, в ході перегляду диску з відеозаписом з камер спостереження офісу №9, розташованого по вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, встановлено, що 26.04.2014 року о 07год.33хв.24сек. до офісу вже вдруге входить чоловік схожий на ОСОБА_9 , який прикриваючись від відеокамери курткою, від`єднує від мережі живлення два ноутбуки, що знаходяться на столах та забравши їх виходить з приміщення офісу.
Постановою від 26.08.2014 року ( том 2, а.с. 9) диск з відеозаписом визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів справи.
Органом досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується також у крадіжці грошових коштів у сумі 360000грн., що належать потерпілому ОСОБА_6 .
На підтвердження факту знаходження цих коштів у сейфі, що викрав ОСОБА_9 та їх розміру, потерпілим ОСОБА_6 були надані: прибуткові касові ордери №№1,2,3 і 4 від 12.12.2013 року, 16.12.2013 року, 17.12.2013 року та 18.12.2013 року відповідно ( том 1, а.с. 54, 64), договір підряду №09/12/2013 від 09.12.2013 року та специфікації до нього ( том 1, а.с. 55-63), договір підряду №10/12/2013 від 10.12.2013 року та специфікації до нього ( том 1, а.с. 65-72), проте жоден з вказаних документів не дають суду підстав для висновку щодо наявності вказаних коштів у сейфі.
Оцінюючи надані докази, суд вважає, що потерпілим не надано, а досудовим слідством і судом не здобуто беззаперечних доказів, які б вказували на те, що дійсно дані кошти, на момент вчинення крадіжки ОСОБА_9 , знаходилися у сейфі.
Крім того, як вбачається з протоколу прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2013 року ( том 1, а.с. 4) він не повідомляв про крадіжку 360000грн., як і не повідомляв про це у подальшому, а саме в ході його допиту в якості потерпілого вже 20.12.2013 року.
Покази потерпілого ОСОБА_6 про те, що він до 15.01.2014 року не мав змоги повідомити про викрадення у нього грошових коштів у зв`язку з тим, що слідчий у справі був призначений тільки після Нового року, суд критично оцінює і не приймає їх до уваги, оскільки вони спростовуються документами зібраними на досудовому слідстві, а саме протоколом допиту потерпілого від 20.12.2013 року, де останній був допитаний слідчим. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 не був позбавлений можливості подати письмову заяву через оперативного чергового управління міліції чи поштою.
Таким чином, колегія суддів вважає недоведеним факт викрадення у потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 360000грн., і вважає необхідним виключити з обвинувачення вказівку на те, що ОСОБА_9 18.12.2013 року, знаходячись за адресою: м.Київ, вул. Автопаркова, 7 з офісного приміщення таємно викрав грошові кошти в сумі 360000грн.
Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, тобто злочини, передбачені ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди ТОВ «НВП Саб-Іскан Груп».
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає рецидив злочинів.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів , які відноситься до тяжких злочинів, його особу, що фактично вину у скоєнні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, що раніше судимий за скоєння умисного злочину, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2010 року, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину, враховує стан здоров`я обвинуваченого, і вважає необхідним обрати йому покарання у виді позбавлення волі та з застосуванням положень ст. 71 КК України , оскільки ОСОБА_9 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Дарницького райсуду м. Києва від 11.02.2011 року.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 407200грн., яка складається з вартості викрадених речей в сумі 47200грн. та грошових коштів в сумі 360000грн.
Вирішуючи цивільний позов , суд виходить з вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, якими регламентовано, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі прямої, дійсної завданої шкоди в сумі 47200грн. Щодо позову в частині відшкодування грошових коштів в сумі 360000грн. позов задоволенню не підлягає, оскільки судом виключено з обвинувачення вказівку на їх викрадення.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 - 374 КПК України , суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_21 визнати винуватим в скоєнні злочинів , передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11.02.2011 року у виді одного року шести місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначити 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з 28 серпня 2014 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 47200грн.
Речові докази: карту пам`яті «Мікро СД» марки`Трансенд» № , ДіВіДі диск марки «Дейтекс» №0013500, диск «ДіВіДі+Р» залишити при матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення дактилоскопічних експертиз в сумі 782грн.40коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: