Справа № 702/1366/15- к
Провадження № 1-кп/702/109/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

з секретарями : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження № 1-кп/702/109/15 у справі № 702/1366/15-к про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 25.11.2013 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК Ураїни, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, у кримінальному провадженні за ст. 128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_4

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 24 серпня 2015 року, близько 03 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , будучи очевидцем суперечки, яка виникла між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка в подальшому переросла в бійку, та намагаючись її припинити, підійшов до ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці кухонного ножа, направленого лезом по відношенню до грудної клітки останнього, та знаходячись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_9 не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити враховуючи близьку відстань між ними та стан алкогольного сп`яніння потерпілого ОСОБА_9 , не вживши заходів безпеки до останнього, який зробивши крок до ОСОБА_4 , правою частиною грудної клітки наштовхнувся на вказаний ніж, в результаті чого ОСОБА_4 необережно заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітки справа з пораненням легені, що ускладнилось розвитком правобічного пневмогемотораксу (клінічно: 24.08.2015 p., операція № 159/8 - торакотомія справа, ушивання ран середньої долі легені, дренування плевральної порожнини, видалення біля 1 літра темної крові і згортків; 01.09.2015 р. операція № 121 дренування правої плевральної порожнини, видалення повітря і до 300 мл. серозно-геморагічної рідини), що відповідно до висновку судово- медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому розгляді свою вину у вчиненні кримінального злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що потерпілий у справі є чоловіком його сестри. В нього з потерпілим нормальні стосунки, вони разом працювали, товаришували і конфліктів в них не було, неприязнених відносин в них також не було. З потерпілим та його дружиною в одному домоволодінні вони не проживали. 24.08.2015 року він святкував день народження в АДРЕСА_3 . Під час святкування він вживав спиртні напої, 100 грам горілки та одну пляшку пива. Потерпілий також вживав спиртні напої. Приблизно о третій годині ночі, на території даного домоволодіння, потерпілий ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_12 почали сваритися між собою. Він намагався їх розборонити, але перший раз в нього це не вийшло. Йому хтось наніс удар, але хто конкретно не бачив. Він повернувся назад до столу та продовжив святкувати день народження. Через деякий час, він почув, як його сестра ОСОБА_13 кликала на допомогу. Сестра та потерпілий перебували збоку веранди, між собою вони билися, сестра була на землі. Він вийшов з-за веранди, зі світла в темноту, зробив два кроки і нікого не бачив. В нього в цей час в правій руці був кухонний ніж, оскільки він нарізав салат. Ніж він ні на кого не направляв, а лише вийшов з ним до потерпілого та сестри та просив потерпілого заспокоїтися. Самого потерпілого та сестру він в цей час не бачив, а говорив просто в темноту, оскільки чув поруч їх голоси. Потім потерпілий зіштовхнувся з ним та вони впали на землю. Він падав спиною, а потерпілий впав на нього зверху. Ніж в цей час напевно був в нього в руках. Коли потерпілий впав на нього то одразу закричав. Допомогу потерпілому він не надавав, тому, що сам налякався і вставши з землі втік. У вчиненому він щиро розкаюється, пробачення в потерпілого він просив, примирився з потерпілим, збитки відшкодував повністю, претензій в потерпілого до нього немає.

Крім повного визнання вини ОСОБА_4 будучи обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчинені кримінального злочину повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що обвинувачений є рідним братом його дружини. В ніч з 23 на 24 серпня 2015 року в АДРЕСА_3 вони святкували його день народження. І він і обвинувачений в той вечір вживали спиртні напої. Ввечері в нього з дружиною виник конфлікт, який перейшов в бійку. Обвинувачений намагався їх розборонити, але вони його відштовхнули і він пішов, а вони продовжили з`ясовувати стосунки. Він наносив удари своїй дружині, вона лежала на землі, а він стояв. Дружина кликала на допомогу. Через деякий час обвинувачений прийшов до них з дружиною знову і знаходився від них приблизно на відстані витягнутої руки. Про те, що в нього ніж, обвинувачений не говорив і він ніж в обвинуваченого в той момент не бачив. Обвинувачений просив його заспокоїтися, а він на нього кинувся. Обвинувачений не йшов на нього з ножем, не направляв ніж на нього, це саме він кинувся на обвинуваченого. Після цього вони з обвинуваченим впали на землю. При цьому обвинувачений впав на спину, а він на обвинуваченого зверху. Потім він відчув, що йому пробили ножем грудну клітку. В той час, коли він кинувся в бік обвинуваченого, його дружина залишалась на землі. Те місце де відбулась ця подія не освітлювалося. З його сторони, йому в обличчя світила лампочка і він бачив тінь обвинуваченого. Чи бачив його обвинувачений він сказати не може. Обвинувачений йому допомогу не надавав, це зробили його дружина та знайомий ОСОБА_14 , який відвіз його в лікарню. Обвинувачений в нього вибачення просив, збитки йому відшкодував, дав йому кошти на лікування і він особисто його пробачив. Він повністю погоджується з кваліфікацією злочину, саме вчинено з необережності та вважає, що обвинувачений не мав умислу на спричинення йому тілесних ушкоджень та сили, для нанесення йому удару ножем не прикладав;

- показаннями експерта ОСОБА_15 , який в судовому засіданні фактично підтримав даний ним на досудовому розслідуванні висновок судово-медичної експертизи на предмет тілесних ушкоджень в потерпілого ОСОБА_7 та показав, що у висновку експерта він зазначив про можливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ножем, гострим предметом. Дати відповіді на всі запитання, поставлені слідчим в постанові про призначення судово-медичної експертизи він не мав змогу в зв`язку з відсутністю достатньої медичної документації;

-даними протоколу огляду місця події від 24.08.2015 року та таблицями зображень до нього, відповідно до якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , де обвинувачений ОСОБА_4 спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 ;

-даними протоколу проведення слідчого есперементу від 25.08.2015 року та відеозаписом слідчого експеременту, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_4 детально розповів та показав, як він 24 серпня 2015 року, близько 03 години на території домоволодіння по АДРЕСА_3 своїми необережними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження;

-даними протоколу проведення слідчого есперементу від 09.10.2015 року та відеозаписом слідчого експеременту, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_7 детально розповів та показав, як обвинувачений ОСОБА_4 24 серпня 2015 року, близько 03 години на території домоволодіння по АДРЕСА_3 своїми необережними діями спричинив йому тілесні ушкодження;

-даними протоколу проведення слідчого есперементу від 09.10.2015 року та відеозаписом слідчого експеременту, відповідно до яких свідок ОСОБА_8 розповіла та показала, події які відбулися 24 серпня 2015 року, а саме коли обвинувачений ОСОБА_4 24 серпня 2015 року, близько 03 години на території домоволодіння по АДРЕСА_3 своїми необережними діями спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 ;

-даними висновку судової медичної експертизи № 777 від 28.09.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено рани шиї та рук, що виникли від дії твердих тупих та гострих предметів, цілком можливо під час бійки в час та при обставинах вказаних в постанові та освідуваним і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При падінні такі тілесні ушкодження утворитись не могли;

-даними висновку судової медичної експертизи № 935 від 12.10.2015 року, відповідно до якого згідно даних медичної документації, під час стаціонарного лікування у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: « ножового проникаючого поранення грудної клітки справа з пораненням легені», що ускладнилось розвитком правобічного пневмогемотораксу ( клінічно : 24.08.2015 року, операція № 159/8 торакотомія справа, ушивання ран середньої долі легені, дренування плевральної порожнини, видалення біля 1 літра темної крові і згортків; 01.09.2015 року операція № 121-дренування правої плевральної порожнини, видалення повітря і до 300 мл серозно-геморагічної рідини). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитись від дії гострого предмету (-ів), можливо ножа та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя ( згідно п. 2.1.3.й. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»);

-даними протоколу огляду предмету від 28.08.2015 року, відповідно до якого оглянуто спортивну куртку, шматок лінолеуму, кухонний ніж;

-даними постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 28.08.2015 року, відповідно до якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази: спортивну куртку, шматок лінолеуму, кухонний ніж;

-даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.08.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю;

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об`єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, висунуте обвинувачення доведеним.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину, характеристики обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує призначення покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп"яніння.

Суд враховує те, що обвинувачений вчинив злочин, який законом віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, щиро кається у вчиненому злочині, позицію потерпілого, пом"якшуючі призначення покарання обставини, однак враховує і обтяжуючу призначення покарання обставину, те, що він раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи на іспитовому строці за попереднім вироком, знову вчинив злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання за ст. 128 КК України у виді обмеження волі, застосувавши при призначенні покарання положення ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання за новий злочин невідбуту частину покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.11.2013 року, застосувавши при цьому правила ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий та остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі з поміщенням обвинуваченого до кримінально-виконавчої установи. Враховуючи характеристику обвинуваченого, обставини, що помякшують призначення покарання, позицію потерпілого, вік обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити покарання за вчинений новий злочин в межах не наближених до максимальних, передбачених санкцією ст. 128 КК України. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.

Суд підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією ст. 128 КК України та ст. ст. 69, 69-1 КК України, не вбачає.
Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України і при цьому суд вважає за необхідне скасувати арешт на речі, який накладено згідно ухвали слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.08.2015 року, які визнані речовими доказами у справі.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати за відсутності клопотання про його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 128 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі за ст. 128 КК України, що за ст. 72 КК України становить 6 (шість) місяців позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання у виді 3 (трьох) років 7 ( семи) місяців позбавлення волі за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.11.2013 року та остаточно визначити до відбування ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 тримання його під вартою з 24 серпня 2015 року по 26 серпня 2015 року, та з 23 вересня 2015 року по 19 жовтня 2015 року.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у справі:

- шматок лінолеуму, кухонний ніж, які передані в кімнату зберігання речових доказів Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області, повернути потерпілому, скасувавши арешт з даних речей, накладений згідно ухвали слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.08.2015 року;

- спортивну куртку, яка передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області, повернути обвинуваченому, скасувавши арешт з даної речі, накладений згідно ухвали слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.08.2015 року.

Судові витрати у справі відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати в зв`язку з відсутністю клопотання про його застосування.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку суду вручити негайно після його проголошення прокурору та обвинуваченому.

Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1