Справа № 462/3580/14-к
У Х В А Л А
27 січня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд,

в с т а н о в и в:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000618 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.116 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки 29 січня 2015 року строк застосованого запобіжного заходу закінчується. Зазначив, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у вирішенні цього клопотання покладаються на рішення суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вививши матеріали клопотання, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
03.03.2014 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалами суду від 30.05.2014 року, від 09.09.2014 року та від 18.11.2014 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 31.07.2014 року, до 30.11.2014 року та до 29.01.2015 року відповідно.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою, обраний Залізничним районним судом м. Львова 03 березня 2014 року та продовжений до 29 січня 2015 року, слід продовжити на два місяці, а саме до 27 березня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372, КПК України, суд,
у х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.116 КК України на два місяці, а саме до 27 березня 2015 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та направити у Львівський СІЗО УДПтСУ у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.