Справа № 667/7111/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Слідчий суддя Комсомольського районного суду м.Херсона ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

скаржників: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення прокурора про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати як незаконну постанову старшого прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 від 11.08.2015 року в частині закриття кримінального провадження № 0000210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою, на підставі п. 4 ч.1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_5 як представник ОСОБА_4 також звернулася до суду зі скаргою, в якій просила скасувати як незаконну постанову старшого прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 від 11.08.2015 року в частині закриття кримінального провадження № 0000210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою, на підставі п. 4 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою суду зазначені скарги об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні скаржники зазначені вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у скаргах.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги з мотивів її необґрунтованості.

Заслухавши пояснення скаржників, прокурора, дослідивши постанову про закриття кримінального провадження № 0000210, матеріали надані скаржниками, суд приходить до висновку про те, що скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

З постанови прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 від 11.08.2015 року вбачається, що ним прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000210 від 22.12.2012 в частині повідомленої ОСОБА_4 підозри за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а також про закриття кримінального провадження №0000210 від 22.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Оскаржувана постанова була отримана представником ОСОБА_4 ОСОБА_6 18.08.2015 року та скарги скаржниками були направлені до суду протягом десяти днів з дня отримання її копії, а тому строк на оскарження рішення прокурора відповідно до ст.3 04 КПК України не пропущено та скарги підлягають розгляду по суті. Зазначена обставина не спростовується прокурором та підтверджується копією заяви ОСОБА_6 до прокурора ОСОБА_3 з відміткою про дату отримання постанови, конвертами зі штемпелями відправлення скарг.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання її копії.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України - прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено можливість закриття кримінального провадження у разі, коли набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Тобто, коли відносно особи зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення нею діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, однак в силу того, що набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою, тягне за собою закриття кримінального провадження.

Положеннями ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а ст. 92 КПК України окреслено вичерпне коло осіб, на яких покладено обов`язок доказування, до яких віднесено слідчого і прокурора.

Доказування в розумінні положень ст. 92 КПК України, означає що слідчий та прокурор зобов`язані зібрати та перевірити і оцінити докази, які підтверджують вчинення особою певного діяння.

Судом встановлено, що за кримінальним провадженням № 0000210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, на час закриття кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру.

Кримінальне провадження за ч. 3 ст. 365 КК України закрито не у відношенні конкретної особи, а тому для застосування п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України як підстави для закриття кримінального провадження № 0000210 немає правових підстав.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування закриття кримінального провадження № 0000210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, прокурором ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_4 , будучи президентом концерну «Титан», діючи умисно, шляхом вчинення дій, які виходили за межі наданих йому прав та повноважень, перевищив свої службові повноваження, в результаті чого територіальній громаді Херсонської області, в особі Херсонської обласної ради спричинено матеріальних збитків на загальну суму 4127255 гривень, що більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Закриття кримінального провадження прокурором з нереабілітуючих підстав фактично відносно ОСОБА_4 відбулося без отримання на це його згоди, а тому є порушенням його прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, постанова не містить виклад обставин, якими обґрунтовується вчинення особою діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України в силу того, що набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою, тягне за собою закриття кримінального провадження.

Зазначене свідчить, що кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, закрито прокурором з грубим порушенням норм процесуального законодавства України, шляхом застосування в якості підстави для такого закриття правової норми, яка не підлягає застосуванню. Отже, кримінальне провадження, в цій частині закрито без передбачених законом підстав.

Доводи прокурора, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути суб`єктами оскарження постанови в цій частині суд до уваги не приймає з наступних підстав

Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб правового захисту) передбачено, що "кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження". При цьому, під "ефективним засобом'" слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів та наслідків.

Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що захист відповідно до ст. 13 Конвенції має поширюватися на всі випадки обґрунтованих заяв про порушення прав і свобод, які гарантуються Конвенцією. У справі "Сільвер та інші проти Сполученого Королівства (1983)" суд роз`яснив: "Коли особа, наводячи аргументи, звертається із заявою про порушення гарантованих Конвенцією прав і свобод, вона повинна мати засоби правового захисту у національному органі як для того, щоб її питання було вирішене, так і з метою одержання, у разі необхідності, компенсації",.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що доводи скаржників щодо порушення прав ОСОБА_4 та вимог КПК України під час прийняття оскаржуваного рішення в зазначеній частині є обгрунтованими, а тому скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова в частині закриття кримінального провадження за ч.3 ст.365 КК України - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307,372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 від 11.08.2015 року в частині закриття кримінального провадження № 0000210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою, на підставі п. 4 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1