"19" листопада 2015 р. Справа № 363/4967/15-к
УХВАЛА
19 листопада 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000636 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
підготовку до судового розгляду вважати завершеною.

Прокурор висловився про можливість призначення судового розгляду по справі. Інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Таким чином по справі слід призначити судовий розгляд.

На судовий розгляд слід викликати учасників кримінального провадження зазначених в обвинувальному акті та свідків сторони обвинувачення та захисту, які можуть дати показання, що мають значення для кримінального провадження.

Також у суді прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Сторона захисту проти цього заперечила. Просили обрати йому менш суворий запобіжний захід домашній арешт за місцем проживання його тітки в Обухівському районі.

Потерпілий наполягав на продовженні утримання обвинуваченого під вартою, висловлюючи побоювання за себе у випадку звільнення останнього з-під варти.

Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Вирішуючи вказане питання, суд звертає увагу на те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі. На даний час обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи в період, коли покарання призначене за попереднім вироком ним остаточно не відбуте. Останній постійного місця роботи, проживання та сім`ї не має, дані про його усталенні й міцні соціальні зв`язки в справі відсутні.

Підставою для утримання під вартою в цій справі ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді від 23.10.2015 року стало також і перебування в розшуку. Доводи сторони захисту про укладення обвинувачем у той період договору страхування цих обставин не спростовують.

Крім того в справі відсутні дані про належні гарантії та необхідні соціальні зв`язки, які б переважали наявні ризики ухилення обвинуваченого від суду та вчинення правопорушень, а тому суд вважає необхідним продовжити строк його тримання під вартою.

Посилання сторони захисту на можливість проживання обвинуваченого на території Обухівського району Київської області не є обґрунтованим і дійсно вагомим, на підставі якого б суд міг переконатися у належній поведінці останнього.

Дані про погіршений стан здоров`я обвинуваченого та його матері не є достатніми для висновку про неможливість продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

За викладених обставин суд вважає, що продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314-317, 331, 372 КПК України,

ухвалив:

зазначене кримінальне провадження призначити до судового розгляду на 14 год. 25 листопада 2015 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області.

Також призначити резервне судове засідання на 14 год. 16 грудня 2015 року.

В судове засідання викликати: прокурора, потерпілого, обвинуваченого, свідків зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та свідка сторони захисту ОСОБА_7 .

Приєднати до обвинувального акту матеріали кримінального провадження за вказаним номером.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області до 22 січня 2016 року включно.
Строк продовження дії існуючої міри запобіжного заходу слід відраховувати з 23 листопада 2015 року.
Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя