АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 620/693/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/2010/15 Доповідач апел.інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.389ч.1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 620/693/15-к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.389 КК України
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської змінено вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, не заміжню, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , судиму 09.09.2014 року за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 510 грн., яку було визнано винною і засуджено за ч.1 ст.389 КК України до 2 років обмеження волі. Застосувавши ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуте покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 09.09.2014 року. Згідно ст.72 КК України покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 09.09.2014 року у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. ухвалено виконувати самостійно.
Апеляційним розглядом провадження було встановлено, що головуючий у справі не володіє необхідними знаннями норм процесуального і матеріального права, що регламентують порядок постановлення вироку і призначення покарання.
Так, незважаючи на те, що існує багаторічна практика оформлення судових рішень, резолютивна частина зазначеного вироку починається не з терміну «ухвалив» або «присудив (засудив)», а зі слів «виніс вирок», що не може не викликати питання, хто саме і куди цей вирок виніс.
Застосувавши вимоги ст.75 КК України, суд, при цьому, не застосував вимоги ст.76 КК України, незважаючи на те, що згідно вимог ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Тобто законодавець у будь-якому разі пов`язує можливість звільнення від покарання з випробуванням, з покладенням на засуджену особу певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Пославшись на ст.71 КК України й на повне приєднання невідбутого покарання, суд першої інстанції, на порушення цієї норми кримінального закону, не зазначив, до чого саме /до якого покарання/ він приєднує це покарання і не визначив остаточне покарання за сукупністю вироків, хоча зазначив, що покарання у виді штрафу має виконуватися самостійно.
Крім того, суд незаконно призначив ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі, оскільки відповідно вимог ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи, а з матеріалів кримінального провадження і самого вироку вбачається, що ОСОБА_7 має трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто віком (на момент ухвалення вироку) 10 років, 5 років і 4 місяці відповідно.
Тому суд не вправі був призначати їй покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Про викладене повідомити голову Зачепилівського районного суду м.Харкова для обговорення тексту цієї ухвали на оперативній нараді суддів.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання її копії.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ___________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13