В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2015 Справа №607/11536/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000968 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 08 листопада 2010 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 2-4 ст.76 КК України;

2). 07 квітня 2011 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків остаточно 3 роки 6 місяців позбавлення волі, а вирок Шумського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2010 року виконувати окремо;

3). 12 вересня 2011 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2011 року більш суворим за даним вироком, остаточно визначено 3 роки 8 місяців позбавлення волі, а вирок Шумського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2010 року виконувати самостійно;

4). 12 грудня 2012 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2011 року більш суворим за даним вироком, остаточно визначено 3 роки 9 місяців позбавлення волі;

5). 16 липня 2015 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.ч. 2, 3 ст.185, ч.3 ст.297, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.3 ст.297 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
Так, 16 квітня 2015 року близько 18 год. 30 хв. в обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, де біля однієї із могил помітив ОСОБА_6 , яка там поралась, виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я даної потерпілої, реалізовуючи який він, тоді ж і в тому ж місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, взявши у свої руки камінь, підійшов до указаної могили, де застосовуючи насильство, що було небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_6 , що виразилось у нанесенні їй удару вказаним каменем в потиличну ділянку голови, чим спричинив даній потерпілій рану і синець потиличної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, після чого відкрито викрав в останньої належний їй мобільний телефон марки «Самсунг 1202», вартістю 250 грн., в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн. та із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 270 грн.

Крім цього, 29 квітня 2015 року близько 15 год. в обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, виник злочинний умисел, направлений на наругу над могилою ОСОБА_11 із корисливих мотивів, реалізовуючи який, обвинувачений тоді ж і в тому ж місці, незважаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їхнього місця поховання, усвідомлюючи, що він завдає шкоду ОСОБА_7 , підійшов до могили ОСОБА_11 , де умисно повторно, із корисливих мотивів, своїми руками шляхом ривка відірвав із надгробного пам`ятника даної могили виготовлений із бронзи виріб у вигляді розгорнутої книжки, вартістю 5 000 грн., із яким з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі, 30 квітня 2015 року близько 17 год. в обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, виник злочинний умисел, направлений на наругу над могилою ОСОБА_12 із корисливих мотивів, реалізовуючи який, обвинувачений тоді ж і в тому ж місці, незважаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їхнього місця поховання, усвідомлюючи, що він завдає шкоду ОСОБА_8 , підійшов до могили ОСОБА_12 , де умисно повторно, із корисливих мотивів, своїми руками шляхом ривка відірвав із надгробного пам`ятника даної могили виготовлений із силуміну виріб барельєф із зображенням обличчя жінки, вартістю 5 000 грн., із яким з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, 02 травня 2015 року близько 18 год. в обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, виник злочинний умисел, направлений на наругу над могилою ОСОБА_13 із корисливих мотивів, реалізовуючи який, обвинувачений тоді ж і в тому ж місці, незважаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та їхнього місця поховання, усвідомлюючи, що він завдає шкоду ОСОБА_9 , підійшов до могили ОСОБА_13 , де умисно повторно, із корисливих мотивів, своїми руками шляхом ривка відірвав із надгробного пам`ятника даної могили вмонтований туди виготовлений із металу, граніту та скла виріб лампадку, вартістю 550 грн., із яким з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в процесі судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.3 ст.297 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що він 16 квітня 2015 року близько 18 год. 30 хв. перебував на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, де біля однієї із могил помітив ОСОБА_6 , яка там поралась, сидячи навприсідки. Тоді в нього, ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на викрадення майна даної жінки із застосуванням насильства, для чого він, взявши у свої руки камінь, підійшов до указаної могили, де наніс удар ОСОБА_6 вказаним каменем в потиличну ділянку голови, від чого остання втратила свідомість, а він, у свою чергу викрав з кишені її куртки мобільний телефон марки «Самсунг 1202», в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», та із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Крім цього, 29 квітня 2015 року близько 15 год. в нього, обвинуваченого ОСОБА_4 , коли він перебував на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, виник злочинний умисел, направлений на руйнування могили з корисливою метою (викрадення металевих її частин), реалізовуючи який він, обвинувачений, тоді ж і в тому ж місці, підійшов до могили ОСОБА_11 , де своїми руками шляхом ривка відірвав із надгробного пам`ятника даної могили виріб у вигляді розгорнутої книжки, із яким з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік. Надалі, 30 квітня 2015 року близько 17 год. в нього, обвинуваченого, коли він перебував на тому ж кладовищі, знову виник злочинний умисел, направлений на руйнування могили з корисливою метою (викрадення металевих її частин), реалізовуючи який він, обвинувачений, тоді ж і в тому ж місці, підійшов до могили ОСОБА_12 , де своїми руками шляхом ривка відірвав із надгробного пам`ятника даної могили, вмонтований туди, виріб барельєф із зображенням обличчя жінки, із яким з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік. Також, 02 травня 2015 року близько 18 год. в нього, обвинуваченого, коли він перебував на тому ж кладовищі, знову виник злочинний умисел, направлений на руйнування могили з корисливою метою (викрадення металевих її частин), реалізовуючи який він, обвинувачений, тоді ж і в тому ж місці, підійшов до могили ОСОБА_13 , де своїми руками шляхом ривка відірвав із надгробного пам`ятника даної могили вмонтований туди, виготовлений із металу, граніту та скла виріб лампадку, із яким з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік. Викрадаючи виготовлені з, у тому числі, металу частини могильних пам`ятників він, обвинувачений, після цього, здавав їх за грошові кошти у пункти прийому металобрухту та обмінював на алкогольні напої та продукти харчування у осіб циганської зовнішності. Також він, обвинувачений, в судовому засіданні доповнив, що про вчинені ним кримінальні правопорушення щиро шкодує, заявлені до нього потерпілими цивільні позови визнає у повному обсязі.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.3 ст.297 КК України, його винуватість у вчиненні наведених кримінальних правопорушень повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 16 квітня 2015 року близько 18 год. 30 хв. вона перебувала на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, де поралась на могилі своїх батьків. В один момент вона, потерпіла, відчула удар в область своєї потилиці, від якого втратила свідомість, а, прийшовши до тями, виявила відсутність у лівій кишені куртки, в яку була одягнута, свого мобільного телефону марки «Самсунг 1202», чорного кольору, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар»;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , згідно яких 16 квітня 2015 року близько 19 год., коли він перебував по місцю свого проживання, додому прийшла його мати потерпіла ОСОБА_6 , яка була у крові та повідомила йому, свідку, про те, що того дня, коли вона перебувала на кладовищі, що в м.Тернополі по вул.Микулинецькій, де поралась на могилі своїх батьків її вдарили в область потилиці, після чого викрали мобільний телефон марки «Самсунг 1202», чорного кольору, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар». Після цього, він, свідок, викликав працівників міліції та швидку медичну допомогу;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що 02 травня 2015 року близько 12 год. вона прийшла на кладовище, що в АДРЕСА_2 , на могилу своєї дочки ОСОБА_11 , яка там похована, де виявила, що з надгробного пам`ятника даної могили було вирвано вмонтований туди, виготовлений із бронзи, виріб у вигляді розгорнутої книжки, з приводу чого звернулась до працівників ОВС;

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 03 травня 2015 року близько 16 год. вона прийшла на кладовище, що в АДРЕСА_2 , на могилу своєї матері ОСОБА_12 , яка там похована, де виявила, що із надгробного пам`ятника даної могили було вирвано вмонтований туди, виготовлений із силуміну виріб барельєф із зображенням обличчя матері, з приводу чого звернулась до працівників ОВС;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 04 травня 2015 року близько 16 год. він прийшов на кладовище, що в АДРЕСА_2 , на могилу свого сина ОСОБА_13 , який там похований, де виявив, що з надгробного пам`ятника даної могили було вирвано вмонтовану туди, виготовлений із металу, граніту та скла виріб лампадку, з приводу чого звернувся до працівників ОВС.

Зважаючи на наведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та за ч.3 ст.297 КК України, тобто, наруга над могилою із корисливих мотивів, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких, особу винного, його молодий вік, однак також того, що раніше неодноразово судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочинів.

Враховуючи наведене, а також пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих його, думку потерпілих, які не настоювали на суворій мірі покарання для обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій статей обвинувачення ближче до нижчих меж їх санкцій у виді позбавлення волі на певний строк, за кожною, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Приходячи до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке належить відбувати реально, суд виходить із того, що обвинувачений раніше судимий за вчинення, у тому числі, тяжких злочинів проти власності, ніде не працює, упродовж року часу вчинив ряд тяжких злочинів, за що також був засудженим 16 липня 2015 року Шумським районним судом Тернопільської області, що свідчить про стійкий та систематичний характер його протиправної поведінки, а також про його підвищену суспільну небезпечність, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливі без його ізоляції від суспільства і що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для досягнення наведеної мети покарання та попередження нових злочинів.

Разом з тим, як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 згідно вироку від 16 липня 2015 року був засудженим Шумським районним судом Тернопільської області за за ч.ч. 2, 3 ст.185, ч.3 ст.297, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, які ще не почав відбувати.

Таким чином, оскільки кримінальні правопорушення за цим вироком ОСОБА_4 було вчинено до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим за цим вироком згідно ч.4 ст.70 КК України, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

У кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявлено цивільні позови до ОСОБА_4 про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінальних правопорушень на суми по 5 000 грн. на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 429 грн. на користь ОСОБА_6 та 550 грн. на користь ОСОБА_9 , які підлягають до повного задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з положень ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Задовольняючи позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд виходить з того, що дані позовні вимоги є повністю підтвердженими матеріалами кримінального провадження, а також враховує позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який беззаперечно визнав дані позовні вимоги потерпілих до нього, зобов`язавшись відшкодувати вказану шкоду, а тому приходить до переконання про необхідність стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілих: ОСОБА_6 429 грн., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 5 000 грн. та ОСОБА_9 550 грн. завданої унаслідок кримінальних правопорушень матеріальної шкоди.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену судову дактилоскопічну експертизу №289 від 29 травня 2015 року в сумі 230, 4 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Речові докази у кримінальному провадженні, що зберігається в камері зберігання речових доказів ТМВ УМВСУ в Тернопільській області а саме: барельєф із зображенням обличчя жінки необхідно повернути ОСОБА_8 , а частину (фрагмент) від мобільного телефону марки «Самсунг 1202» (дуос) слід знищити.

При цьому, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу до 11 грудня 2015 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.3 ст.297 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання:

- за ч.1 ст.187 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.297 КК України 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2015 року більш суворим за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 судом покарання рахувати з 18 червня 2015 року..

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінальних правопорушень на суми, зокрема, по 5 000 грн. на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 429 грн. на користь ОСОБА_6 та 550 грн. на користь ОСОБА_9 задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілих ОСОБА_6 429 грн., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 5 000 грн. та ОСОБА_9 550 грн. завданої унаслідок кримінальних правопорушень матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену судову дактилоскопічну експертизу №289 від 29 травня 2015 року в сумі 230, 4 грн., в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Речові докази у кримінальному провадженні, що зберігається в камері зберігання речових доказів ТМВ УМВСУ в Тернопільській області а саме: барельєф із зображенням обличчя жінки повернути ОСОБА_8 , а частину (фрагмент) від мобільного телефону марки «Самсунг 1202» (дуос) знищити.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу до 11 грудня 2015 року.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Головуючий ОСОБА_1