У Х В А Л А
іменем України
21.10.2015 Справа №607/16284/15-к

Тернопільський міськрайонний суд

у складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

під часвідкритого судового засідання у приміщенні суду в м. Тернополі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001726 від 26 червня 2015 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Лошнів Теребовлянського району Тернопільської області, проживає у АДРЕСА_1 ,громадянина України, фізичної особи підприємця, одруженого,раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

ОСОБА_3 26 червня 2015 року приблизно о 17 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZGL320 CDI», р.н. НОМЕР_1 , без пасажирів, що знаходився у дворі будинку № 53, що на просп. С. Бандери, м. Тернопіль, навпроти під`їзду № 1, розпочав на ньому рух заднім ходом у напрямку виїзду із прибудинкової території. Перед початком руху обвинувачений не переконавсяв тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а під час руху заднім ходом зі швидкістю біля 5 км/год.,не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги .п. 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д), 10.1Правил дорожнього руху України, за якими він зобов`язаний був не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Рухаючись керованим автомобілем заднім ходом, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п. 10.9Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, хоча мав таку можливість, створивши при цьому небезпеку, перешкоду іншим учасникам руху. Порушуючи вказані вимогиПравил дорожнього руху України, обвинувачений не забезпечив безпеку дорожнього руху та допустив наїзд задньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася позаду транспортного засобу у напрямку виїзду із прибудинкової території, тобто, у попутному до напрямку руху автомобіля «MERCEDES-BENZ GL320 CDI».

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів тіла лівої верхньощелепної кістки та лобного відростка лівої виличної кістки із розходженням лівого лобно-виличного шва,крововиливом в пазуху лівої верхньощелепної кістки та з наявністю повітря в товщі клітковини навколо лівого ока і в м`яких тканинах лівої крило-піднебінної ямки, синця і рани лівої скроневої ділянки голови, забою м`яких тканин лівої половини обличчя з наявністю повітря в їх товщі, зі саднами в проекції лівої надбрівної дуги, синця в лівій підочній ділянці та саден слизової оболонки лівої щоки, саден червоної облямівки губ і струсу головного мозку як один із видів закритої черепно-мозкової травми, які за ознакою тривалого /більше 21 дня/ розладу здоров`я належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дорожньо-транспортна пригода із заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_5 перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_3 вимог пунктів п.п. 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненому згідно обвинувачення визнав повністю, зазначивши, що дійсно, керуючи автомобілем, розпочав рух заднім ходомта здійснив наїзд на потерпілу.

Обвинувачений, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час допиту обвинувачений звернувся із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що він примирився із потерпілою та повністю відшкодував їй завдані збитки.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила те, що примирилася із ОСОБА_3 та отримала від нього повне відшкодування завданих ним збитків, будь-яких претензій до нього не має. Просить закрити провадження щодо обвинуваченого, про що подала письмову заяву.

Прокурор погодився із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України за наявністю правових підстав до цього.

Суд, заслухавши сторін, приходить до переконання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закриття кримінального провадження щодо нього, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_3 вчинив вперше. Вказаний злочин, згідно із вимогами ст. 12 КК України, класифікуються як злочин невеликої тяжкості.

Обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч.ч. 1, 4 ст. 286, ст. 288, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, ст.ст. 12, 46 КК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України,на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001726 від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуюча суддя ОСОБА_1