У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 25 січня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України вироку Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 17 вересня 2003 року та ухвали колегії суддів Судової палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 19 лютого 2004 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 17 вересня 2003 року ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК), частиною четвертою статті 296, частиною 4 статті 187, пунктами 1, 2, 4, 6, 12 частини другої статті 115 КК та остаточно на підставі статті 70 КК визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 19 лютого 2004 року касаційні скарги ОСОБА_2 та його захисників задоволено частково, а вирок Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 17 вересня 2003 року щодо ОСОБА_2 за частиною четвертою статті 296 КК скасовано і справу в цій частині закрито за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину. Крім того, виключені з вироку кваліфікуючі ознаки злочину за частиною 1 статті 263 КК України: зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача і збут вогнепальної зброї, бойових припасів і вибухових речовин. У решті вирок залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постановлених щодо нього судових рішень на підставі внесених Законом України № 192-VIII від 12 лютого 2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд» до Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) змін щодо повноважень Верховного Суду України і порушує питання про скасування зазначених рішень у зв'язку з допущеними у справі істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, зокрема, як він вважає, вимог статтей 323, 370 Кримінально-процесуального кодексу України (КПК 1960 року).

Крім того, ОСОБА_2 вказує на допущену по справі неповноту і неправильність досудового і судового слідства, суперечливість доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що призвело, на його думку, до призначення йому надмірно суворого покарання.

До своєї заяви ОСОБА_2 долучає копії постановлених щодо нього судових рішень.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву засудженого та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження з перегляду Верховним Судом України судових рішень щодо заявника відсутні.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак з тексту заяви засудженого ОСОБА_2 видно, що він не погоджується з постановленими щодо нього судовими рішеннями, але не наводить жодної з передбачених статтею 445 КПК підстав для перегляду Верховним Судом України судових рішень щодо нього, а тому його заява є необґрунтованою та не дає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного та керуючись статтею 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_2 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд Верховним Судом України вироку Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 17 вересня 2003 року та ухвали колегії суддів Судової палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 19 лютого 2004 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5