Дата документу 23.12.2015

Провадження № 1-кп/334/724/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004804 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Запоріжжя, маючий середньо-спеціальну освіту, розлучений, офіційно не працюючий, маючий на утриманні 2-ох малолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2014 року ОСОБА_5 зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 600 гривень щомісяця на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 03.06.2014 року і до досягнення дитини повноліття.

ОСОБА_5 у період з 23.06.2014 року по 27.11.2015 року, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) і не зробив жодної оплати аліментів на користь ОСОБА_6 , не вжив заходів до виконання рішення суду, офіційно не працевлаштувався та не встав на облік до центру зайнятості, в результаті чого, загальна сума боргу за період з 23.06.2014 року по 27.11.2015 року складає 9 140 гривень.

Крім того, згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2011 року ОСОБА_5 зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 500 гривень щомісяця на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 28.09.2011 року і до досягнення дитини повноліття. ОСОБА_5 , злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) і починаючи з 01.01.2014 року по 27.11.2015 року не зробив жодної оплати аліментів на користь ОСОБА_8 .
У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним, не заперечував проти того, що він ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, але це було викликано його скрутним матеріальним становищем.

Просив суд суворо його не наказувати, оскільки свою вину, у пред`явленому обвинуваченні, визнав повністю, щиро кається.

Показання обвинуваченого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухиляння від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, характеристика за місцем мешкання позитивна, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що підсудним скоєно умисний злочин невеликої тяжкості, той факт, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України,суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.1 ст.164 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_1