Провадження № 11-кп/795/109/2016
Категорія - ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 грудня 2015 року про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, із середньою освітою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Подільського районного суду м.Києва від 03.04.2013 року за ч.2 ст.186, ст..71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Згідно ухвали Оболонського райсуду м.Києва від 20.03.2014 року іспитовий строк скасовано та направлено ОСОБА_6 у місця позбавлення волі. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.08.2014 року скорочено на половину невідбуту частину покарання згідно ст.6 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджена ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила звільнити її умовно-достроково від відбування покарання, вказавши що вона сумлінно працює, приймає активну участь у житті установи, а також має матусю, яка потребує її уваги.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2015 року клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення згідно ст.81 КК України було задоволено.

В основу свого рішення суд поклав те, що засуджена ОСОБА_6 відбула встановлену законом частину строку покарання, за час відбування покарання характеризувалась посередньо, вимоги встановленого режиму відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку не порушувала, стягнення та заохоченні не оголошувались, а також фактично виконує 100% роботи, що їй надається.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити засудженій ОСОБА_6 у застосуванні відносно неї ст.81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що засуджена не довела своє виправлення сумлінним ставленням до праці, оскільки згідно довідки, виданої відділом організації праці, заробітної плати та економічного планування норм виробітку Чернігівської ВК №44, відсоток виконання норм виробітку ОСОБА_6 є переважно низьким порівняно з відсотком виконання норм виробітку бригадою. Також, вказує, що засуджена не довела сумлінність своєї поведінки, оскільки заохочення їй не оголошувались, не приймає участь у підготовці та проведенні культурно-масових заходів, не проявляє соціально-корисну активність. Наголошує, що засудженій судом неодноразово висловлено довіру щодо можливості її виправлення без перебування в місцях позбавлення волі, однак жодного разу вона її не виправдала.

Заслухавши доповідача, прокурора та представника виправної колонії, які підтримали подану апеляційну скаргу, засуджену, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової та особової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів справи та з характеристики засуджена ОСОБА_6 фактично відбула більше 2/3 частини призначеного покарання, кінець строку спливає 14 червня 2016 року, по прибуттю до установи працевлаштована на підприємстві установи.

Однак, при цьому засуджена не довела своє виправлення сумлінним ставленням до праці, відсоток виконання норм виробітку ОСОБА_6 є переважно низьким порівняно з відсотком виконання норм виробітку бригадою. Також засуджена не довела сумлінність своєї поведінки, до ОСОБА_6 не застосовувалися стягнення, однак заохочення також не оголошувалися.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, а і неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті та інше.

Засудженій ОСОБА_6 судом неодноразово висловлено довіру щодо можливості її виправлення без перебування в місцях позбавлення волі, однак вона жодного разу її не виправдала. ОСОБА_6 має 4 судимості, 2 з яких не є погашеними у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини не були судом першої інстанції враховані під час прийняття рішення про умовно-дострокове-звільнення ОСОБА_6 .

Натомість, звільняючи ОСОБА_6 умовно-достроково суд першої інстанції врахував її посередні характеристики та зазначив, що засуджена повністю виконує поставлену роботу, в той час як з довідки норм виробітку засудженої вбачається, що у ОСОБА_6 в переважній більшості випадків нижчі норми виробітку ніж норми виробітку бригади. Крім того, суд першої інстанції не врахував позицію керівників частини та служб ЧВК№44 про те, що засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, місцевий суд дійшов не правильного висновку про задоволення клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення згідно ст.81 КК України, тому ухвала Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 грудня 2015 року підлягає скасуванню.

Враховуючи, вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що засуджена ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довела свого виправлення, а тому у задоволенні клопотання про застосування відносно неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбаченого ст.81 КК України необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,407,419,537,539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування відносно неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбаченого ст.81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4