Справа № 10-213/10 Головуючий: Гедз Б.М.
: Категорія: ч.1 ст.122 КК України Доповідач: Валько Н.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня 14 дня Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі :

Головуючого - Леона О.І.

Суддів - Валько Н.М., Волинця М.М.

З участю прокурора - Смілевського М.Л.

Адвоката - ОСОБА_1

Скаржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляцію скаржника ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 08 квітня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Даною постановою судом першої інстанції скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ м.Львова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України від 18 березня 2010 року залишено без задоволення.

До даного висновку Залізничний районний суд м.Львова прийшов виходячи із того, що у слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ м.Львова на момент винесення оскаржуваної постанови були достатні приводи і підстави для порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.122 КК України.

У поданій апеляції апелянт покликається на те, що, на його переконання, викладені у постанові районного суду висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, має місце істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. При цьому, покликається на те, що він не наносив ОСОБА_3 описаних у постанові тілесних ушкоджень, а лише оборонявся від нього. Стверджує, що саме дільничний інспектор порадив зятеві ОСОБА_3 симулювати перелом 1-го пальця на правій стопі із забоєм тилу стопи. Просить скасувати оскаржувану ним постанову, а кримінальну справу відносно нього, ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який вказав на те, що вважає постанову суду законною і обгрунтованою, а подану скаржником апеляцію - такою, що не підлягає до задоволення, думку скаржника ОСОБА_2П, яку повністю підтримала адвокат ОСОБА_1, просять подану ОСОБА_2 апеляцію задоволити у повному об'ємі, вивчивши матеріали кримінальної справи №140-2902 відносно ОСОБА_2, на підставі яких було прийнято рішення про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками ч.1 ст. 122 КК України та матеріалів судового провадження Залізничного районного суду м.Львова № 4-26/10 по розгляду поданої ним скарги на постанову про порушення кримінальної справи, проаналізувавши доводи поданої апеляції, Колегія Суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, при наявності приводів і підстав, зазначених у ст.94 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення кримінальної справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.

Згідно норм п.5 ч.1 ст.94 КПК України, одним із приводів до порушення кримінальної справи є повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним .

Підставами, виходячи із норм чинного КПК України, вважають достатні дані, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Як вбачається із вивчених матеріалів, приводом до порушення даної кримінальної справи стала заява гр-на ОСОБА_3 від 13 липня 2009 року на імя начальника Залізничного РВ ГУМВСУ у м.Львові, зареєстрована у ЖРЗПЗ Залізничного РВ ГУМВСУ у м.Львова 14 липня 2009 року ( а.с.4 ). Після проведення органами внутрішніх справ відповідної перевірки викладених у заяві фактів та одержання достатніх даних, які підтверджують реальність конкретної події злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, слідчим СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області відповідно до вимог чинного КПК України було винесено постанову про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.122 КК України ( а.с.75 ).

Порушень вимог закону, які б впливали на законність прийнятого судом рішення, Колегією Суддів не встановлено, відтак, підстави для його скасування - відсутні. Що стосується позиції, висловленої апелянтом у поданій ним апеляційній скарзі щодо закриття провадження по справі у зв'язку із відсутністю, на його думку, у його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, вирішення такого питання не відноситься до компетенції апеляційної інстанції у контексті повноважень, наданих їй чинним КПК України при перегляді в апеляційному порядку зазначеної категорії справ.

Доводи поданої апеляції правильних висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстав для задоволення апеляції Колегія Суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.362;366;382 КПК України, Колегія Суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію скаржника ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 08 квітня 2010 року залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м.Львова від 08 квітня 2010 року - без змін.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

С У Д Д І :

О.І.ОСОБА_4ОСОБА_5Волинець