Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4.,

суддів: ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

при секретарі ОСОБА_7.,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8.,

в с т а н о в и л а:

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 березня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, в порядку ст. 77 КК України без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов'язків, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 в частині призначеного покарання скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна. В решті вирок районного суду залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_2, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_1, у своїй касаційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого порушує питання про зміну вироку апеляційного суду та застосування до ОСОБА_1 ст.ст. 69, 75 КК України. Вважає, що покарання призначене засудженому апеляційним судом не відповідає тяжкості вчиненого засудженим злочину та особі ОСОБА_1 внаслідок суворості. В обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що апеляційний суд при винесенні свого рішення не врахував дані про особу винного та пом'якшуючі його вину обставини.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він за невстановлених слідством обставин придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі з метою збуту.

18 квітня 2013 року та 24 квітня 2013 року ОСОБА_1, перебуваючи у під'їзді будинку № 34 по вул. Морозова в м. Харкові, в ході проведення оперативних закупок незаконно збув ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою відповідно 2,9377 г та 2,8287 г в перерахунку на суху речовину, отримуючи кожного разу винагороду у сумі 100 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_8., яка не підтримала касаційну скаргу захисника та просила залишити її без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновок апеляційного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1, у вчиненні злочину, за який його засуджено та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307 КК України у касаційній скарзі захисником не оскаржується.

Що ж стосується доводів касаційної скарги захисника про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з вироку апеляційного суду, кримінальна справа розглядалась за апеляцією прокурора, в якій порушувалось питання про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції кримінального закону, а саме, ст.ст. 69, 75 КК України та невідповідністю призначеного судом першої інстанції покарання засудженому внаслідок м'якості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій в разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м'якості, так і суворості.

Так, апеляційний суд правильно зазначив про необхідність призначення ОСОБА_1 покарання необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, щодо призначеного судом першої інстанції із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України покарання засудженому, то апеляційний суд визнав його м'яким, таким, що не відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, та задовольнив апеляцію прокурора в цій частині.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо призначення ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Судом було взято до уваги, що ОСОБА_1 вчинив злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, неодноразово та з корисливих мотивів збував наркотичні засоби.

Призначене ОСОБА_1 апеляційним судом покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості злочину, всім обставинам справи і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене ОСОБА_1 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник засудженого у касаційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається обставин для пом'якшення покарання.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ ___________________

ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_5