АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1824/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №645/6647/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу прокурора на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Під час підготовчого судового засідання зазначеною ухвалою ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрито.
Як встановлено ухвалою і убачається з матеріалів справи, прокурор передав до суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, вчиненому за наступних обставинах.
2 липня 2015 року, близько 8 години керував належним йому автомобілем. Проїжджаючи біля будинку №49 по вул.Рибалко в м.Харкові, не застосував аварійного гальмування та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілій було спричинено середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Своїми діями обвинувачений порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Із обвинувального акту також вбачається, що ОСОБА_7 не судимий, щиро покаявся у скоєному, усунув заподіяну шкоду, матеріальна шкода правопорушенням не завдана, цивільний позов не заявлено.
Заступник прокурора Харківської області в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.
В обґрунтування апеляції прокурор зазначив, що, на його думку, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України є неможливим, оскільки основним об`єктом посягання цього правопорушення є безпека руху, а не життя і здоров`я потерпілої.
Суд не дослідив докази, не виклав обвинувачення, визнане судом доведеним, не встановив обставини вчинення правопорушення.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляції прокурора є надуманими і не відповідають положенням кримінально-процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, виходячи з наступного.
На стадії підготовчого судового засідання суд не досліджує докази, а обвинувачення, визнане судом доведеним зазначається лише у вироку.
Відповідно до положень ст.91,92 КПК України, обов`язок встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення покладено на слідчого та прокурора, а не на суд.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України суд, у підготовчому судовому засіданні, має право закрити провадження у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності.
За таких обставин, приймаючи рішення про закриття справи , суд повинен виходити із обставин встановлених обвинувальним актом, позиції сторін та потерпілого.
Як убачається із ухвали та журналу судового засідання, з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності звернувся захисник, а обвинувачений, потерпіла і прокурор не заперечували проти його задоволення.
Підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності встановлені КК України.
Відповідно до положень ст.46 КК України , особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані неї збитки або усунула заподіяну шкоду.
Ця норма носить імперативний характер , а тому закриття справи з цих підстав, при наявності відповідних умов і клопотання є обов`язком суду.
Із обвинувального акту убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у необережному злочині середньої тяжкості, якій він вчинив вперше, відшкодував потерпілій завдані збитки, про що та зазначила і в суді.
За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КПК України.
Крім того, відповідно до положень ст.ст.284-286 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності, роз`яснюється право на таке звільнення і в разі її згоди прокурор, ще на стадії досудового слідства повинен був скласти клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Положеннями п.2 ч.2 ст.283 КПК України встановлено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру, за наявності для того підстав, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Але, прокурор зазначені вимоги закону не виконав, а звернувся до суду з обвинувальним актом.
Доводи апеляційної скарги про те, що безпосереднім об`єктом посягання злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, є безпека руху, а тому звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину є неможливим не ґрунтуються на законі.
Відповідно до положень ст.46 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, за наявності відповідних підстав, в залежності від ступені тяжкості злочину, а не від об`єкта посягання.
Про хибність такого доводу апеляції, свідчать і положення ч.2 ст.477 КПК України, відповідно до якої, за певних умов, кримінальне провадження за обвинуваченням у злочині, передбаченим ч.1 ст.286 КК України є провадженням у формі приватного обвинувачення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції є законною, та обґрунтованою і ухвалена з дотриманням норм кримінально процесуального закону, та закону про кримінальну відповідальність.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий -

Судді: