АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

3 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року в кримінальному провадженні №0000192, внесеному 11.07.2015 р. до ЄРДР, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України, погоджене старшим прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Хуст Закарпатської області, неодружений, боєць ДУК Правий сектор, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування: до 21:30 години 11 вересня 2015 р., без визначення розміру застави.

За змістом клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погодженого із старшим прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , викладені фактичні дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, оскільки брав участь у злочинній організації, що вчинила терористичний акт,
з метою порушення громадської безпеки, як наслідок було заподіяно значну майнову шкоду та тілесні ушкодження потерпілим внаслідок вогнепальних поранень різного ступеня тяжкості, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконними засобами через залякування може впливати на свідків та потерпілих, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, вчинити новий умисний злочин, оскільки члени злочинної організації знаходяться на свободі, а тому більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме та не забезпечить запобігання ризиків та виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити
у задоволенні клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги всі обставини справи, не навів доводів обґрунтованості підозри, та наявності ризиків того, що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду. Крім цього апелянт зазначає, що слідчий суддя всупереч вимогам ст. 194 КПК України не встановив обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та помилково зробив висновок про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, що не відповідає обставинам кримінального провадження. Також апелянт стверджує, що суд при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 не визначив розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду щодо ОСОБА_6 зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

11.07.2015 р. до ЄРДР на підставі повідомлення того ж дня внесене кримінальне провадження №0000192, правова кваліфікація ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, фабула: 11.07.2015 р. близько 13 години 30 хвилин злочинною організацією у м. Мукачево, по вул. Лермонтова, біля розважального комплексу «Червоний Дракон» застосовано вогнепальну зброю, гранати та гранатомет РПГ 7, внаслідок чого завдано тілесні ушкодження присутнім різного ступеню тяжкості та пошкоджено службову техніку Мукачівського МВ УМВС України у Закарпатській області, на час внесення відомостей конфлікт тривав /а.с.п. 7-9/.

14.07.2015 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 у кримінальному провадження під №0000192 від 11.07.2015 р. повідомлено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.

Обираючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати встановленню істини під час досудового розслідування шляхом впливу на свідків та потерпілих; вчинити новий умисний злочин; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. Обґрунтовуючи свої висновки, суд взяв до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність родини. В сукупності із зазначеним, суд врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх значну суспільну небезпеку та тривалість.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

При цьому, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені ризики, дані про особу підозрюваного та й те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив тяжкі тілесні ушкодження у потерпілих, а тому обґрунтовано на підставі п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 цього Кодексу визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та звільнення його з під варти, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 , колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України, погоджене старшим прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих цкнтрального апарату Генеральної прокуратири України, тазастосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування: до 21:30 години 11 вересня 2015 р., без визначення розміру застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 к у р е н к о