УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія в порядку КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що в період з 2006 року по 2015 рік без передбаченого законом дозволу зберігав вибухові речовини та бойові припаси, а саме: 2 пакети з порохом, загальною вагою 11 кг. 425 г.; 196 зарядів вибухової речовини; 1 постріл калібру 23 мм; 435 імітаційних патронів; 2 запальні трубки саморобного виготовлення; 99 капсул детонаторів типу КД-8А; 1206 електродетонаторів типу «ЕДП»; 536 набоїв, калібру 7,62 мм, у гаражних приміщеннях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Автолюбитель», що розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, 80.
08.12.2015 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
09.12.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
10.12.2015 року прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 10.12.2015 року відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання. ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком один місяць, тобто до 10 січня 2016 року, з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:
- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- прибувати до слідчого та прокурора, що здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за першим викликом та до суду за кожною вимогою;
- носити електронний засіб контролю.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням 14.12.2015 року прокурор подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обгрунтування свого прохання вказав, що слідчий суддя не в повному обсязі врахував обставини наведені у клопотанні та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких, і за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7-ми років
Крім того прокурор зазначив, що на даний час невідомо скільки ще вибухових речовин та бойових припасів знаходиться у ОСОБА_7 та де він може їх використати, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_7 на теперішній час являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , та є всі підстави вважати, що він може і надалі привласнювати військове майно. Вивезення підозрюваним бойових припасів та вибухових речовин за межі військової частини є передумовою для їх виходу з розпорядження ОСОБА_7 та подальшої передачі бойових припасів цивільним особам, тим самим породжуючи вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі незаконного обігу бойових припасів.
Також, враховуючи наявність великої кількості вибухових речовин та бойових припасів у підозрюваного ОСОБА_7 , є підстави вважати, що останній, можливо, готувався до вчинення терористичних актів. Посилається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Даний злочин є злочином проти громадської безпеки. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора в підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Виключною і єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 15 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.
Обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.
Окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК. Перелік зазначених обставин не є вичерпним та підлягає розширеному тлумаченню з огляду на фактичні обставини, встановлені у кримінальному провадженні.
При винесенні ухвали суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону та дослідив не всі обставини справи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним зберіганням бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, та під тяжкістю покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, будучи військовослужбовцем, ОСОБА_7 має доступ до вибухових речовин та бойових припасів та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а саме викрадення військового майна. З даними висновками погоджується і колегія суддів.
Разом з тим, слідчий суддя не врахував, що на даний час досудове розслідування по справі ще не закінчено та невідомо скільки ще вибухових речовин та бойових припасів знаходиться у підозрюваного ОСОБА_7 , і де він може їх зберігати або застосувати.
Також, ОСОБА_7 являється офіцером військової частини НОМЕР_3 , а тому може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Погоджується колегія суддів і з тим, що переміщення підозрюваним бойових припасів та вибухових речовин за межі військової частини є передумовою для їх виходу з розпорядження ОСОБА_7 та подальшої передачі бойових припасів цивільним особам, тим самим породжуючи вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі незаконного обігу бойових припасів.
Крім того, враховуючи наявність дуже великої кількості вибухових речовин та бойових припасів у підозрюваного ОСОБА_7 , є підстави вважати, що останній, можливо, готувався до вчинення терористичних актів.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що прокурором було доведено неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, колегія суддів скасовує ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та постановляє нову ухвалу, якою застосовує щодо підозрюваного запобіжний захід - тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 309, 310, 376, 404-405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 1 місяць - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, починаючи з 24 грудня 2015 року по 22 січня 2016 року включно.
Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :