Справа № 676/7593/15-к
Провадження № 1-кп/676/75/16
ч.2 ст.186 КК України
ВИРОК
Іменем України
12 лютого 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , захисника-адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , при секретарі судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вочківці, Волочиського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого : 1) вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2006 року за ч. 1 ст. 307 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 2) вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2007 року за ч. 1 ст. 186, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді 3-х років 1-го місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці; 3) вироком Замостянського районного суду м.Вінниці від 24 квітня 2008 року за ч.2ст.309 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі; 4) вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 липня 2011 року за ч.3ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі; 5) вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2011 року за ч.2ст.185, ч.2ст.186, ст.395 КК України, на підставі ст.70 ч.1, ст. 70 ч. 4 КК України, до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 4 вересня 2015 року,

обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 20 жовтня 2015 року о 0 год. 10 хв. у м.Кам`янець-Подільському, по вул. Привокзальна, 13, у приміщенні залізничного вокзалу, умисно, повторно, з корисливою метою, відкрито викрав, вирвавши з рук потерпілої ОСОБА_6 , жіночу сумку чорного кольору в якій були гроші в сумі 300 грн., таким чином відкрито заволодів грошима потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 300 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді вину заперечив та пояснив, що познайомився з потерпілою на станції Гречани і поїздом з нею приїхав на залізничний вокзал станції Кам`янець-Подільський. Коли потерпіла заснула він вирішив викрасти у неї кошти, які могли бути у сумці. Для цього, він дочекався коли потерпіла сп`яніла і відпочивала на лавочці у залі залізничного вокзалу, сів поруч, а коли ОСОБА_6 заснула він таємно взяв сумку і пішов. За 200 метрів від вокзалу він оглянув сумочку і уній не було ніяких коштів і цінностей, а тому він викинув все що у ній було у кущі і повернувся на вокзал.

Незважаючи на заперечення вини у вчиненні кримінального правопорушення, вина ОСОБА_4 у відкритому викраденні 300 грн. доводиться сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 у суді стверджувала, що у жовтні 2015 року, коли вона потягом поверталась у м.Кам`янець-Подільський, познайомилась з обвинуваченим, який попросив у неї сигарету. По приїзду у Кам`янець-Подільський, вона вирішила відпочити на залізничному вокзалі, оскільки до дому вже було пізно йти і її боліла нога. Приблизно о 0 год., коли вона сиділа на лаві у приміщенні залізничного вокзалу (при цьому, як стверджує не спала) до неї підійшов ОСОБА_4 і відкрито вирвав з рук (з плеча) жіночу сумку чорного кольору в якій були гроші в сумі 300 грн., документи, банківські картки, ключі, розчіска, записники. Вирваши сумку, обвинувачений швидко направився до виходу, а вона стала бігти за ним, кликала на допомогу, кричала вслід, щоб повернув сумку, але ОСОБА_4 не реагував і продовжував тікати та скрився від неї. Всі ці події спостерігали декілька пасажирів, які були у залі вокзалу. Наздогнати обвинуваченого не змогла, бо її боліла нога. Далі, вона визвала міліцію і повідомила про злочин.

Очевидець цих подій, свідок ОСОБА_7 у суді підтвердила, що бачила, як осінню 2015 року, на залізничному вокзалі у м.Кам`янець-Подільському, уночі, обвинувачений відкрито викрав з рук потерпілої жіночу сумочку. При цьому, ОСОБА_4 декілька разів заходив у зал очікування, приглядався, підійшов до потерпілої, яка сиділа на лаві, дрімала, та відкрито викрав з рук сумочку і став тікати. Потерпіла стала голосно кричати йому вслід та бігла за ним, але ОСОБА_4 втік від неї. Коли приїхала поліція, вона чула, що потерпіла повідомила про викрадення у неї сумочки у якій було 300-400 грн., хліб, документи. Зранку о 9 год. вона впізнала обвинуваченого, який спав на автовокзалі у м.Кам`янець-Подільському, а тому повідомила в поліцію, що підозрюваний спить у приміщенні автовокзалу. Після цього, її запрошували у місцевий відділ поліції, де вона серед чотирьох осіб впізнала обвинуваченого по одягу, взутті і зовнішньому вигляді.

Свідок ОСОБА_8 , інспектор поліції, у суді підтвердив, що осінню 2015 року в складі групи швидкого реагування виїздив на залізничний вокзал для документування грабежу. На місці спілкувався з потерпілою, яка повідомила про відкрите викрадення у неї сумочки з коштами (300-400грн.) та особистими речами, документами. Отримавши дані про зовнішній вигляд обвинуваченого він здійснив подворовий обхід прилеглої території, але підозрілої особи не виявив. Проте, зранку о 8-9 год. йому зателефонувала свідок ОСОБА_7 , яка повідомила, що підозрюваний спить у приміщенні автовокзалу. Прибувши на місце він виявив ОСОБА_4 , який повідомив, що раніше судимий, звільнився у 2015 році і підтвердив йому, що вчинив грабіж. При цьому, пояснив, що викрав сумочку у потерпілої, оглянув її та викинув. Далі, ОСОБА_4 показав місце, де дійсно було виявлено сумочку з речами потерпілої, з документами, ключами, проте, коштів у гаманці вже не було. На його запитання, ОСОБА_4 розповів, що потратив кошти, оскільки розпивав спиртні напої на вокзалі з невідомими особами.

Оглядом встановлено, що місцем злочину було приміщення залізничного вокзалу за адресою: м.Кам`янець-Подільський, вул.Привокзальна, 13 та прилегла територія (т.1а.с.9-13).

У місці на яке вказав ОСОБА_4 виявлено жіночу сумочку, 2 банківські картки, пенсійне посвідчення, паспорт, пустий гаманець, зв`язку ключів. Відшукані речі зафіксовані протоколом слідчої дії (т.1а.с.32-36).

Особу обвинуваченого впізнала очевидець ОСОБА_7 , вона на слідчій дії у присутності понятих і за участю статистів серед чотирьох осіб, які не мали суттєвих відмінностей, впізнала ОСОБА_4 (т.1а.с.17-20). У суді свідок стверджувала, що впізнала обвинуваченого по одягу (джинси, темна курточка), світлому взутті і зовнішньому вигляді.

Слідчі органи та прокурор у суді інкримінували ОСОБА_4 відкрите викрадення ще й гаманця, вартістю 20 грн., гребінця вартістю 15 грн., трьох ключів загальною вартістю 30 грн. та відкрите викрадення документів: паспорту і пенсійного посвідчення ОСОБА_6 , а також двох банківських карток. Проте, прокурор не довів у суді, що умисел обвинуваченого був направлений на викрадення цих речей і документів потерпілої. Очевидно, що ОСОБА_4 переслідував корисливу мету з метою заволодіння коштами потерпілої, які знаходились у сумці. Перелічені вище речі і документи його не цікавили, і наміру на їх заволодіння обвинувачений не мав, оскільки відразу ж після злочину викинув їх у кущі, що доведено протоколом вилучення цих речей (крім гребінця), у місці на яке вказав ОСОБА_4 (т.1а.с.32-36). До того ж, слідчі органи і прокурор не звернули увагу, що інкриміноване викрадення гребінця є зайвим, оскільки будь-яких об`єктивних доказів про його вилучення у справі немає. Одночасно, прокурор не звернув увагу, що викрадення паспорту та іншого важливого особистого документу (посвідчення, банківських документів), за наявності доказів, потребує окремої кваліфікації за ст.357 КК України. Такого обвинувачення прокурор ОСОБА_4 не оголошував, а відтак, суд повинен розглянути справу в межах пред`явленого обвинувачення в силу вимог ст. 337 КПК України .

З підстав зазначених вище, суд виключає з пред`явленого обвинувачення інкриміноване ОСОБА_4 відкрите викрадення гаманця, вартістю 20 грн., гребінця вартістю 15 грн., трьох ключів загальною вартістю 30 грн. та відкрите викрадення документів: паспорту і пенсійного посвідчення ОСОБА_6 , а також двох банківських карток. З огляду на це зменшенню підлягає і сума викраденого, тому суд вважає, що ОСОБА_4 відкрито викрав лише кошти у сумі 300 грн.

Судом не приймаються до уваги доводи захисту і обвинуваченого про те, що викрадення майна було таємним, оскільки ці доводи спростовані потерпілою ОСОБА_6 і очевидцем ОСОБА_7 , які спростували свідчення обвинуваченого у цій частині. Потерпіла і очевидець грабежу, стверджували у суді саме про відкрите викрадення майна. Цим свідченням суд довіряє, оскільки вони узгоджуються між собою, підстав обмовляти обвинуваченого у свідка немає. Тому, суд не погоджується з позицією захисту про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого на крадіжку, тобто, на таємне викрадення майна (ч.2ст.185 КК України).

Аналогічно спростовані і свідчення ОСОБА_4 , що гаманець був пустий. Так, потерпіла з самого початку розслідування заявила слідчим органм про викрадення у неї коштів у сумі 300 грн. Про це вона на місці злочину повідомила поліцейських у присутності очевидців. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили у суді такі її свідчення. На місці виявлення речей потерпілої гаманець був пустий, а зранку ОСОБА_4 повідомив поліцейського ОСОБА_8 , що розпивав спиртні напої і потратив кошти. Отже, сукупність таких доказів свідчить, що ОСОБА_4 викрав 300 грн., які були у гаманці.

Доводи захисту про те, що потерпіла була п`яною, а тому не пам`ятає обставин справи спростовані свідченнями ОСОБА_6 , про обставини злочину вона чітко розповіла у судовому засіданні і наполягала на них.

Доводи захисту про різку відмінність ОСОБА_4 від статистів, пред`явлених для впізнання, не відповідають дійсності і не ґрунтуються на матеріалах справи, адже на слідстві і у суді очевидець ОСОБА_7 прямо вказала на обвинуваченого. Додані до протоколу впізнання таблиці свідчать, що ОСОБА_4 не мав різких відмінностей від статистів. До того ж, сам ОСОБА_4 не оспорює того, що був на місці злочину і причетний до викрадення.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає, що дії ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення передбачений ч.2ст.186 КК України і обвинувачений винуватий у його вчиненні. Розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як відкрите викрадення чужого майна-грабіж, вчинений повторно, тобто злочин передбачений ч.2ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особу обвинуваченого встановлено за офіційним документом паспортом, копія якого долучена до матеріалів справи (т.1а.с.40-41,78).

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є : важке матеріальне становище (він одинокий, сирота та немає власного житла), а також - тяжка хвороба (туберкульоз). Обставин, які обтяжують покарання суд не встановив.

ОСОБА_4 неодноразово судимий за аналогічні злочини, з довідки вбачається, що ОСОБА_4 звільнився з місць позбавлення волі 4 вересня 2015 року (т.1.а.с.39,43). Отже, вже наступного місяця після звільнення, ОСОБА_4 вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення. За місцем проживання інформацією про Чеховського місцеві органи влади не володіють (а.с.46) На «Д» обліку у лікаря нарколога і психіатра він не перебуває, хворіє на туберкульоз.

Стійкість протиправної поведінки обвинуваченого свідчить про небажання обвинуваченого до нормальної адаптації у суспільстві. Враховуючи поведінку потерпілої на місці злочину, її позицію у суді (відсутність претензій), суму викраденого, враховуючи непогашену судимість за аналогічний злочин, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нових злочинів буде реальне покарання у виді мінімального строку позбавлення волі передбаченого у санкції ч.2 ст.186 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у вигляді реального позбавлення волі, а ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1ст.177 КПК України (ухилення від суду, продовження злочинної діяльності) не змінилися, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає на необхідне до набрання вироком законної сили залишити попередній запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня його засудження, зарахувавши йому у строк відбуття покарання термін тримання під вартою з моменту затримання до 11 лютого 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Оскільки суд вважає, що висновок експерта про вартість сумки та гаманця є неналежним доказом, ним не доводиться вина обвинуваченого, а тому підстав для стягнення судових витрат з засудженого немає (т.1а.с58-62).

Речі і документи потерпілої, які відшукані, слід залишити потерпілій (т.1.а.71).

Паспорт ОСОБА_4 і свідоцтво про його народження слід направити в СІЗО м.Хмельницького.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 12 лютого 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 20 жовтня 2015 року по 11 лютого 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України.

Речі і документи, які передані потерпілій, залишити ОСОБА_6 .

Паспорт і свідоцтво про народження ОСОБА_4 направити в СІЗО м.Хмельницького.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а особою, яка утримується під вартою, з дня отримання копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1