Категорія:ч.1 ст.286 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Луцька ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з неповною вищою освітою, неодружена, приватний підприємець, раніше не судима,

засуджена за ч.1 ст.286 КК України на 1 (один) рік обмеження волі;

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_10 в користь потерпілого ОСОБА_7 моральних збитків в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень та 4000 ( чотири тисячі) гривень за надання правової допомоги, а всього на загальну суму 24 000 (дев`ятнадцять чотири тисячі) гривень.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_10 в користь Луцької міської клінічної лікарні 19 464 гривень (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні витрат пов`язаних із лікуванням потерпілого ОСОБА_7 ..

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду обвинувачена ОСОБА_10 26 травня 2015 року об 11 год. 45 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Nissan Micra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Рівненській в місті Луцьку в напрямку до пр. Відродження, здійснюючи поворот ліворуч на вул. Задворецьку на регульованому перехресті в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12,3, 16.6 Правил дорожнього руху України проявила безпечність та неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, відволіклась від її спостереження та здійснюючи поворот ліворуч не надала перевагу в русі мотоциклісту ОСОБА_7 , що рухався мотоциклом марки «Geon GN 150-11», реєстраційний номер НОМЕР_2 по смузі зустрічного руху вул. Рівненською та допустила з ним зіткнення.

Внаслідок порушення вищевказаних правил дорожнього руху водій ОСОБА_10 спричинила мотоциклісту ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого зламу лівої стегнової кістки та закритої тупої травми грудної клітки, яка супроводжувалась забоєм обох легень з кровохарканням, черепно-мозкову травму у вигляді субдуральних нашарувань в правій лобній долі, забій скронево-лобно-тімяної ділянки мозку справа та мозочка зліва, котрі в клінічному перебігу призвели до розвитку ремітуючої цефалгії та астенічного синдрому, згідно висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №46 від 18.09.2015 року за ознакою тривалого розладу здоров`я дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченої та міри призначеного основного покарання вважає, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано до ОСОБА_10 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Посилається на те, що згідно ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробовуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.286 КК України 1 рік позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та від відбування призначеного покарання звільнити з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_10 , її захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які подану апеляційну скаргу заперечили та прохали закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим, міркування прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та заперечив проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з потерпілим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч.1 ст.286 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Суд першої інстанції при вирішенні доцільності призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами безпідставно послався на ст. 77 КК України, оскільки дана норма Закону не стосується даного додаткового покарання.

Однак, обговорюючи питання про доцільність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційний суд виходить з конкретних обставин справи, поведінки обвинуваченої та того, що ОСОБА_10 займається підприємницькою діяльністю і посвідчення водія їй необхідне для здійснення такої діяльності, а також відсутність у справі обтяжуючих покарання обставин, а тому підстав для застосування щодо неї додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами немає.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 звернувся з клопотанням про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з потерпілим ОСОБА_7 .

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що примирення винної особи з потерпілими належить розуміти як акт прощення її ними в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Передбачене у ст.46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

З кримінального провадження видно, що вчинений ОСОБА_10 злочин відноситься до невеликої тяжкості, вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю відшкодувала завдані збитки і потерпілий в ході апеляційного судового розгляду підтвердив, що обвинувачена відшкодувала йому повністю завдану шкоду, претензій до неї він не має і просив її звільнити від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин, слід закрити кримінальне провадження на підставі ч.2 ст.284 КПК України та звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Луцька ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_13 скасувати.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: