Справа № 447/3288/14-
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_3 про скасування арешту на майно ,-

в с т а н о в и в :

12.07.2012р. Миколаївським районним судом Львівської області було винесено вирок, яким ОСОБА_3 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
З поданої заяви ОСОБА_3 вбачається, що при постановленні вказаного вироку судом не було вирішено питання щодо скасування арешту на майна, накладеного слідчим, а саме, на автомобіль марки «Форд-Транзит» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно до п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу Х1 «Перехідних положень», у судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПУ 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо зміни або скасування запобіжного заходу, арешту майна чи відсторонення від посади, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року.
Оскільки арешт на майно накладено у порядку КПК України у редакції 1960 року, то і при розгляді клопотання про його скасування мають застосовуватися положення КПК України у редакції 1960 року.
Згідно із п.8 ст.324 КПК України при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що постановою ст. слідчого РВ ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 03 січня 2012 року ( а.с.175) на автомобіль марки «Форд-Транзит» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 було накладена арешт, з метою забезпечення заявленого цивільного позову.
Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року, накладення арешту на майно скасовується, якщо в застосуванні цього заходу відпала необхідність.
При виконанні вироку відповідно до вимог ст.411 КПК України 1960 року, суд має право вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову.
Оскільки арешт на майно накладався з метою забезпечення заявленого цивільного позову, в даний час ОСОБА_3 відбув призначене покарання, цивільний позов по справі заявлений не був, таким чином суд вважає, що відпала потреба в застосуванні заходу забезпечення у вигляді арешту, а тому заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.125, 126, 324, 409, 411 КПК України1960 року, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задоволити.
Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Форд-Транзит» реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений на підставі постанови ст. слідчого РВ ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 03 січня 2012 року .
На постанову суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1