Справа № 395/1389/15-к
Провадження № 1-кп/395/7/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м.Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
під час судового розгляду у кримінальному провадженні за №0000535, відносно ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не має, на обліках у лікарів нарколога та/або психіатра не перебуває, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
26.11.2010 року, Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст.185 КК України до сплати штрафу в розмірі 1000 гривень;
09.12.2011 року Новомиргородським районним Кіровоградської області судом за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підстав ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;
26.03.2013 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
12.06.2013 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст.70, ч. 1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно - достроково з невідбутим терміном 1 рік 7 місяців 27 днів,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Суд визнав доведеним, що 06.09.2015 року близько17 год. 00 хв. ОСОБА_7 діючи умисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, через прикриту хвіртку, проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю господаря, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом пошкодження віконної рами викрав з приміщення сараю три алюмінієві казани, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1707 від 18.09.2015 року становить 280,00 грн. кожен, на загальну суму 840,00 грн., три алюмінієві миски, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1707 від 18.09.2015 року становить 120,00 грн. кожна, на загальну суму 360,00 грн., алюмінієву каструлю з кришкою, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1707 від 18.09 2015 року становить 350,00 грн.
Проте ОСОБА_7 був помічений ОСОБА_10 , внаслідок чого кримінальне правопорушення не було закінчено ним з причин, які не залежали від його волі.
Вчиненням крадіжки ОСОБА_7 мав намір спричинити потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1550,00 грн.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого потрібно визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто у вчинені закінченого замаху на вчинення викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до сховища, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, зазначивши, що дійсно викрав майно за наведених обставин у зазначеній в обвинувальному акті кількості, чим заподіяв ОСОБА_9 шкоду, в розмірі, вказаному в обвинувальному акті. Вказав суду, що розкаюється у скоєному.
Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме: закінчений замах на вчинення викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до сховища, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_7 причетність обвинуваченого до скоєного також підтверджується письмовими доказами у справі:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2015 року (а.с. 8 т.1);
- протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 07.09.2015 року, згідно якого за участю власника ОСОБА_9 в присутності понятих, на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , було виявлено три алюмінієві казани, алюмінієву каструлю та дві металеві миски (а.с. 18, 21-24 т.1);
- висновком експерта від 18 вересня 2015 року № 1707 судово-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість станом цін на 07.09.2015 року не представленого на експертизу алюмінієвого казана без кришки ємністю 40 л, який був у використанні 30 років, складала 280,00 грн.; ринкова вартість, станом цін на 07.09.2015 року, не представленої на експертизу алюмінієвої каструлі з кришкою ємністю 60 л, яка була у використанні 30 років, складала 350,00 грн.; ринкова вартість, станом цін на 07.09.2015 року, не представленої на експертизу алюмінієвої миски ємністю 20 л, яка була у використанні 30 років, складала 120,00 грн. (а.с. 27-30 т.1);
іншими матеріалами кримінального провадження.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не виявлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, мотив та мету його вчинення, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, розмір шкоди, яку обвинувачений мав намір спричинити потерпілому, а також дані про особу обвинуваченого, який характеризується з посередньої сторони за місцем проживання згідно характеристики, виданої Виконавчим комітетом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 89 т.1), на диспансерних обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра РТМО «Новомиргородське» не значиться (а.с.87-88 т.1), має непогашені судимості, не одружений, не працює, неповнолітніх та/або непрацездатних осіб на утриманні не має.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 тільки в умовах ізоляції від суспільства, за умови призначення йому покарання за вчинений злочин в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до ч.1, 4 ст. 71 КК України, здійснюючи складання покарань за сукупністю вироків, частково приєднати до призначеного судом покарання невідбуту частину покарання за вироком Новомиргородського районного суду від 12.06.2013 року.
Питання про долю речових доказів у провадженні судом вирішується у відповідності з вимогами п.9 ст.100 КПК України.
У ході досудового розслідування державою було понесено витрати на проведення: судово - товарознавчої експертизи № 1707 від 18.09.2015 р. на загальну суму 369 гривень 00 копійок, що підтверджується актом № 1707 здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 1707 по кримінальному провадженню № 0000535 (а.с. 30 т.1). У зв`язку з чим на суд відповідно до частини другої статті 124 КПК України покладено обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з обвинуваченого потрібно стягнути процесуальні витрати у розмірі 369 гривень 00 копійок у зв`язку із залученням експерта.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_9 за кримінальним провадженням не заявлено, до суду надійшла його заява, в якій він просив судовий розгляд провести без його участі через стан здоров`я, проти чого учасники судового розгляду не заперечували, а тому суд визнав можливим проведення судового розгляду за його відсутності, тому суд не вбачає підстав для постановлення рішення про майнові стягнення.
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).
Оскільки прокурором було заявлено клопотання про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді взяття під варту до набрання вироком законної сили та оскільки суд визнав обвинуваченого винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, наявні достатні підстави вважати, що існує два ризики, передбачених статтею 177 КПК України: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також існує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, для запобігання ризикам.
У даному випадку слід також урахувати, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості.
Тому до набрання вироком законної сили йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі наведеного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст.12, 13 ч.2, 15 ч.2, 16, 32, 35, 50, 63, 65, 66 ч.1 п.1,71 81 ч.4, 88, 89, 90, 185 ч.3 КК України, ст.ст. 351, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки 03 (три) місяці.
Відповідно до вимог ч. 1 та 4 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новомиргородського районного суду від 12 червня 2013 року - у виді позбавлення волі строком на 03 (три) місяці та визначає для відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 06 (шість) місяців.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Негайно взяти обвинуваченого ОСОБА_7 під варту у залі судового засідання.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття обвинуваченого під варту з 18 години 30 хвилин 09 лютого 2016 року.
Після набрання вироком законної сили речові докази, що знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_9 , залишити зазначеному володільцеві, а саме:
-03 алюмінієві казани, алюмінієву каструлю та 02 алюмінієві миски.
Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати у справі за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 369,00 гривень на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:
суддя ОСОБА_1