АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/1668/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1429/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінального провадження №0000136 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чугуївського районного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балаклія Харківської області, росіянина,громадянина України, з вищою освітою, розлученого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України з призначенням покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 30 травня 2014 року та остаточно призначено покарання 2 роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 27 березня 2014 року, з моменту фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Постановлено стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення експертизи у розмірі 611 грн. 80 коп.

Вирішено питання про долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом, наприкінці грудня 2013 року, точного часу в ході судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, знаходячись в м.Харків на «Кінному ринку» придбав макові зерна, а розчинник в м.Чугуїв, які переніс до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому незаконно виготовив наркотичну речовину, яку незаконно зберігав у вищезазначеному будинку для власного споживання, без мети збуту.

В ході обшуку за місцем проживання було виявлено та вилучено:два полімерних пакети з речовиною рослинного походження, утворена насінням сферичної форми чорного кольору, деформована полімерна пляшка, всередині якої знаходилася рідина коричневого кольору, об`ємом 651,0 мл, полімерна пляшка, на поверхні якої містилися нашарування коричневого та темно-сірого кольору. Згідно висновку судово-хімічної експертизи №211 від 3 лютого 2014 року рідина об`ємом 651,0 мл містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб-концентрат з макової соломи. Масою в перерахунку на суху речовину 3,5545 гр.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, врахувати пом`якшуючи обставини, оскільки він щиро розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав в повному обсязі пред`явленого обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив пом`якшити покарання, доводи прокурора з приводу поданої обвинуваченим апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Оскільки в суді першої інстанції кримінальне провадження розглядалось в спрощеному порядку та згідно ч.3 ст.349 КПК України не досліджувались докази щодо обставин злочину, які ніким не оспорюються, вирок в частині фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Розглянувши кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, в межах апеляційних вимог, встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визнаного судом обсягу, об`єктивно дослідивши обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку, що не оспорюють автори апеляційних скарг.
Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України в межах санкцій статті КК України, за якою він засуджений.
При призначенні покарання судом враховано ступень тяжкості вчиненого злочину, якій в силу ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працював, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставиною, що обтяжуює покарання, судом встановлений рецидив злочину, що належним чином мотивовано у вироку.
З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю злочинів, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України та ст.72 КК України, норми яких не порушені, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 30 травня 2014 року у виді 6 місяців позбавлення волі. А тому вимоги ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про призначення більш м`якого покарання задоволенню не підлягають.
Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом обвинуваченому, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При підготовці кримінального провадження до апеляційного розгляду встановлена відсутність технічного запису судового розгляду на носії інформації.
Відповідно до ст.412 КПК України судове рішення суду першої інстанції скасовується судом апеляційної інстанції і призначається новий розгляд у суді першої інстанції, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічній носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції повинен врахувати, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними. Тому, якщо в апеляційному провадженні не порушується питання щодо правових наслідків незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, суд апеляційної інстанції з власної ініціативи не може скасувати судове рішення на підставі відсутності технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Неточності або порушення у веденні журналу судового засідання або при застосуванні технічних засобів фіксування кримінального провадження, виявлені судом апеляційної інстанції, не є підставою для скасування судового рішення за умови фактичної наявності вказаних об`єктів.
За таких обставин, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону до безумовного скасування вироку суду, передбачених ст.412 КПК України колегією суддів не встановлено.
Керуючись: ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 19 листопада 2014 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий-

Судді: