Дата документу 27.11.2014
н/п 1-кс/490/4795/2014

Центральний районний суд м. Миколаєва
_______________________________________________________________________________

У Х В А Л А

27 листопада 2014 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши погоджене із заступником начальника відділу процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Врадіївка Миколаївської області, є громадянином України, знаходиться у розпорядженні УМВС України в Миколаївській області, з вищою освітою, розлученого, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
25 листопада 2014 року старший слідчий відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із заступником начальника відділу процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з досудовим розслідуванням факту кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, відомості про який 25 червня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000007.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він в травні 2013 року, зловживаючи своїм службовим становищем, особисто провів переговори про закупівлю вікон для ІТТ райвідділу з ОСОБА_6 та ініціював укладення договору з фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 про придбання 11 віконних блоків для приміщення ІТТ загальною вартістю 83000 грн. Згідно платіжних доручень № 128 від 24.05.2013 р., № 131 від 27.05.2013 р., №132 та 133 від 28.05.2013 р. кошти в сумі 83000 грн. перераховано Братським районним управлінням Державної казначейської служби з рахунку Братського РВ УМВС України на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_7 в АТ Райффайзен банк Аваль. Протягом червня-серпня 2013 року, поставлені до ІТТ Братського РВ УМВС за невстановлених обставин 11 віконних блоків з металевими решітками, були вмонтовані силами працівників ІТТ Братського УМВС України в Миколаївській області.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи МВ ОНДІСЕ МЮ № 948-949 від 18.09.2014 р. вартість віконних блоків та металевих решіток, що встановлені в ІТТ Братського РВ УМВС України в Миколаївській області, складає 18495,95 грн.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування внаслідок зловживання службовим становищем начальником Братського РВ УМВС ОСОБА_5 незаконно розтрачено на користь ФОП ОСОБА_7 бюджетних коштів в сумі 64504,05 грн.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.2 ст. 191 КК України, як розтрата бюджетних коштів начальником Братського РВ УМВС України в Миколаївській області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, що вчинене в корисних інтересах третьої особи, а саме ФОП ОСОБА_7 внаслідок чого державі заподіяно шкоду в сумі 64504,05 грн.

19 листопада 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

25 листопада 2014 року на підставі клопотання представника цивільного позивача - Братської районної державної адміністрації прокурором відділу прокуратури області заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні на суму 64504,05 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходу забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення його дієвості.

Слід підкреслити, що згідно ч. 3 ст. 132 КПК України при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий та прокурор повинні довести, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Зі змісту п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України також слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий суддя, крім іншого, враховує достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області площею 0,1100 га для індивідуального садівництва; земельних ділянок на території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства, а також домоволодіння АДРЕСА_2 .

Таким чином, з урахуванням наданих стороною обвинувачення доказів, що вказують на вчинення кримінального правовопорушення з боку ОСОБА_5 , розміру цивільного позову, а також забезпечення вимоги співрозмірності обмеження права власності ОСОБА_5 вважаю, що накладення арешту на земельну ділянку на території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області площею 0,50 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, є достатнім заходом забезпечення завдань кримінального провадження №0000007. При цьому, також враховую, що нормативна та інвентарна оцінка нерухомості не відповідає та є значно меншою її ринкової вартості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170 - 173 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на земельну ділянку на території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області площею 0,50 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №596856, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 04.07.2007 р., кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0044, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися нею до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000007.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя
Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1