УХВАЛА 384/634/15-к ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 1-кп/384/62/2015
15 жовтня 2015 року
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
представника органу опіки і піклування ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорожника, Вільшанського району, Кіровоградської області, громадянина України, із освітою 3 класи, не одружений, не працює, проживає у АДРЕСА_1 , судимого: 02.04.2004 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 04.06.2007 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 12.12.2012 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом;
в зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
05.07.2015 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на полі в межах населеного пункту с. Дорожника, Вільшанського району, Кіровоградської області, де допомагав ОСОБА_7 зірати скошену траву. В ході раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 , який в той час сидів в салоні вантажного автомобіля та відпочивав, і нічого не пояснюючи наніс потерпілому один удар дерев`яним держаком вил в область правого боку, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді крововиливу на шкірі правої бокової поверхні живота в середній третині, які відносяться до тілесних ушкоджень легкої ступені тяжкості.
Скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні показав, що 05.07.2015 року ввечері разом із ОСОБА_6 перебував на земельній ділянці відразу біля села. Він покосив люцерну, а ОСОБА_6 мав йому допомогти позбирати її. Деякий час вони разом працювали. Потім до нього підійшов ОСОБА_8 і вони разом сіли до його автомобіля ГАЗ-53. Він сів з боку пасажира, а ОСОБА_8 з боку водія. Деякий час вони розмовляли. В цей час ОСОБА_6 продовжував працювати та щось буркотів собі під ніс. Вони не звертали на нього уваги. Потім раптом ОСОБА_6 підійшов до нього та наніс йому сильний удар держаком вил в бік. Він не бачив як ОСОБА_6 до нього наблизився, а тому і не встиг відреагувати. Зазначив що жодного конфлікту між ними не було і що стало причиною нападу він не знає. Потім він упав вхопившись за бік, а ОСОБА_8 відігнав ОСОБА_6 ..
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що того дня ОСОБА_7 збирав люцерну недалеко від його хати. Він підійшов до нього і вони разом сіли у автомобіль потерпілого. ОСОБА_7 сів на місце пасажира, а він на місце водія. Також люцерну допомагав збирати ОСОБА_6 .. Вони деякий час розмовляли, а ОСОБА_6 в цей час ходив, збирав на купу люцерну та щось про себе бурмотів. Потім ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 та вдарив держаком від вил у бік. Від удару потерпілий впав і схопився за бік, а він вибіг із автомобіля, схопив граблі та відігнав ОСОБА_6 ..
Згідно заяви потерпілого, в якій він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 за те, що він наніс йому тілесні ушкодження.
Згідно даних, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 106 від 08.07.2015 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_7 є тілесне пошкодження у виді крововиливу на шкірі правої бокової поверхні живота в середній третині. Дане пошкодження могло утворитись травматичною дією твердого предмета із обмеженою контактуючою поверхнею, може відповідати вказаному у постанові строку та відноситься до категорії легких.
Згідно даних, що містяться в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 15.07.2015 року з підозрюваним ОСОБА_6 , в ході якого він розповів і показав про обставини нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_7 ..
Згідно даних, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 152 від 27.08.2015 року, в якому зазначено, що не виключається можливість утворення тілесного ушкодження виявленого у потерпілого ОСОБА_7 при обставинах, на які вказав ОСОБА_6 під час відтворення обстановки та обставин події 15.07.2015 року.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 418 від 18.08.2015 року встановлено, що ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав та в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі легкої розумової відсталості із значним порушенням поведінки, що потребують нагляду та лікування, що істотно впливало на його здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
Заслухавши думку прокурора, захисника-адвоката, представника органу опіки і піклування Дорожинської сільської ради, суд вважає, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ч. 1 ст. 94 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, який за місцем проживання характеризується негативно.
За таких обставин, суд вважає, що за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння ОСОБА_6 потребує примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374, 376, 512 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Копію ухвали після набрання нею законної сили надіслати для відома до Вільшанської центральної районної лікарні та Кіровоградської обласної психіатричної лікарні.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення, через Вільшанський районний суд Кіровоградської област.
Суддя: