Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

05 жовтня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та старшого прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року відносно ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000931 та вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами,

в с т а н о в и в :

Вказаним вироком ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення ОСОБА_2 було вчинене до постановлення вироку Дніпровським районним судом м. Києва від 23 жовтня 2014 року, яким він був визнаний винуватим та засуджений до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 72 КК України, враховуючи, що покарання призначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_2 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 31 липня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_2 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 ухвалено рахувати з моменту затримання, а саме з 31 липня 2015 року.
У кримінальному провадженні судом першої інстанції вирішено питання про речові докази та процесуальнівитрати.
25 вересня 2015 року на зазначений вирок надійшла апеляційна скарга обвинуваченого, в якій він, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просив вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити максимально м`яку міру покарання.

Також на вирок суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні - старшого прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 , в якій останній, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі пункту 2 частини 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2013 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року, за яким ОСОБА_2 призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно. У решті вирок залишити без змін.
Вивчивши апеляційні скарги та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вони підлягають прийняттю до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.
Апеляційні скарги відповідають вимогам ст. 396 КПК України, подані у встановлений законом строк належною особою.
Підстави для повернення апеляційних скарг або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні, в зв`язку з чим апеляційне провадження підлягає відкриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 398, 399, 401 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відкрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_2 та старшого прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року.
Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали з копіями апеляційних скарг та інформацією про їхні права та обов`язки.
Встановити строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати заперечення на апеляційні скарги, до 15 жовтня 2015 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1