Справа № 1- 64/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07. 2010 року Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Мазурчака А.Г.,

за участю секретаря Ліщишеної Н.М.,

прокурора Вакар В.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5, одруженого, пенсіонера, раніше несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.172 КК України ,-

встановив:

ОСОБА_2, працюючи на посаді голови фермерського господарства «Тріумф-ЮВ» с. Яришівка Тиврівського району, використовував працю найманих працівників без належного оформлення та укладання трудових договорів, а саме: з ОСОБА_3, який працював у нього з червня 2005 р. протягом одного року; із ОСОБА_4, який працював у нього з березня 2005 р. по травень 2007 р.; із ОСОБА_5, який працював у нього з березня 2005 р. по травень 2007 р.; з ОСОБА_6 яка працювала у нього з 2005 р. і по 2009 р., з ОСОБА_7, який працював у нього з березня 2005 р. по 2007 р.; з ОСОБА_8, який працював у нього з березня 2006 р. по травень 2007 р. та з літа 2008 р. по 2009 р., внаслідок чого грубо порушив законодавство про працю та трудові права громадян на працю, право на оплату праці, право на загальнообовязкове державне страхування та пенсійне забезпечення, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 172 КК України.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що будучи обраним згідно протоколу № 2 зборів засновників фермерського господарства від 15.10.2004 р. головою фермерського господарства «Тріумф-ЮВ» с. Яришівка Тиврівського району, умисно в інтересах третіх осіб, в порушення вимог ст.. 3 Закону України «Про фермерське господарство», відповідно до якої членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сімї, родичі, які обєдналися для спільного ведення фермерського господарства, у жовтні 2004 р. незаконно підготував та вніс неправдиві дані до статуту фермерського господарства «Тріумф-ЮВ» с. Яришівка Тиврівського району, включивши до членів фермерського господарства ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які не перебувають з ним у родинних стосунках та в подальшому підписав його, тобто склав та видав статут фермерського господарства «Тріумф-ЮВ» с. Яришівка Тиврівського району, який є офіційним документом. Після чого, затвердив його як голова ФГ «Тріумф-ЮВ» та достовірно, знаючи, що статут ФГ «Тріумф-ЮВ» с. Яришівка є підробленим 20.10.2004 р. надав його для реєстрації державному реєстратору ОСОБА_13 районної державної адміністрації, який в подальшому став підставою для незаконної видачі вказаним особам земельних ділянок.

За наведених обставин органи досудового слідства обвинувачують ОСОБА_2 у злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України підроблення документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обовязків та ч. 3 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

В судовому засідання підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України визнав повністю та пояснив, що використовував працю найманих працівників; ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, та ОСОБА_6, яка працювала у нього разом із своїм чоловіком з ОСОБА_8 сторожами. У 2007 році страуси на фермі вимерли і підприємство фактично припинило роботу, ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ще деякий час подивлялись за тим, щоб не розкрадали із ферми та пилорами матеріали.

Через важкий фінансовий стан на підприємстві він не міг оформити безстроковим трудовим договором працівників, а за усною угодою наймав на роботу осіб, визнаних потерпілими у справі і розраховувався з ними готівкою на місці. Податків і зборів до бюджетів і цільових фондів за працівників підприємства не сплачував. У вчиненому кається.

Вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України не визнав і пояснив, що у 2004 р. вирішив створити фермерське господарство і займатись вирощуванням страусів. Пізніше зрозумів, що один із своєю сімєю належним чином господарювати не зможе, кредит брати не ризикував, тому запропонував своїм родичам: ОСОБА_10 дружині покійного чотириюрідного брата та її дочці ОСОБА_9, яка на той період перебувала у фактичних шлюбних відносинах з його сином (проживала з ним однією сімєю) створити фермерське господарство. Також до членів фермерського господарства були залучені ОСОБА_14 його дружина, ОСОБА_15 брат, ОСОБА_16 теща, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 батьки ОСОБА_10

Провели установчі збори, прийняли статут ФГ «Тріумф-ЮВ». Він написав заяву у Тиврівську РДА для видачі землі в оренду для створення фермерського господарства. Зареєстрував статут і отримав для господарства землю, яку пізніше передали у власність засновникам ФГ «Тріумф-ЮВ».

Всі засновники фермерського господарства є родичами між собою, що відповідало діючому на той час законодавству, оскільки будь-яких обмежень ступеня родинних звзків не встановлювалось, тому будь-яких неправдивих відомостей до статуту він не вносив і такого наміру не мав, а відповідно і не використовував завідомо неправдивого документа.

Згідно чинного законодавства факт родинних, сімейних звязків може бути встановлено в судовому порядку.

Факт проживання однією сімєю ОСОБА_9 та його сина в період з 2002 р. до 2006 р. встановлено рішеннями Ленінського райсуду м. Вінниці та від 13.02.2009 р.

Окрім того, ОСОБА_10 мати ОСОБА_9 також перебуває з ним в родинних стосунках, оскільки вона є дружиною його брата ОСОБА_17, даний факт родинних відносин також встановлено рішенням Ленінського райсуду від 06.05.2009 р.

Сімї ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в силу обєктивних причин не могли приймати регулярну трудову участь у веденні господарства, але вони окрім періодичної праці вносили утричі більше коштів, ніж його сімя. Господарство виявилось неприбутковим, тому і прибутки вони не ділили між членами господарства.

Окрім визнання вини підсудним за ч. 1 ст. 172 КК України, вона стверджується матеріалами справи, зокрема: Статутом фермерського господарства «Тріумф-ЮВ» (а.с.7-12); протоколом № 3 зборів засновників фермерського господарства (а.с.13); ОСОБА_13 відділення Вінницької МДПІ № 3158/24 від 09.06.2009 р. (а.с. 238); листом управління пенсійного фонду України у ОСОБА_13 районі № 530/06-27/03 від 09.06.2009 р. (а.с.а.с.240); трудовими книжками ОСОБА_3 (а.с. 279-280); ОСОБА_4 (а.с. 276), ОСОБА_5 (А.С.277), листом управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_13 районної державної адміністрації № 04-46/932 від 18.06.2009 р. (а.с.284); листом Тиврівськогорайонного центру зайнятості № 02.16/1324 від 22.06.2009 р. (а.с.296), а також показаннями потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, свідка ОСОБА_10

Так, потерпіла ОСОБА_6 показала а суду, що вона попросилась на роботу охоронцем разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8. Скільки часу там працювала вона не знає, але знає, що до 2007 р., не довше. ОСОБА_14 їй говорила принести трудову книжку. Але вона не може її забрати з колгоспу. Претензій до підсудного не має. Зарплату платили регулярно.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що він у 2005 р. працював у фермерському господарстві ОСОБА_2 на автомобілі за замовленням. Розраховувались відразу після виконання роботи. Зараз суду говорить правду. Претензій не має.

Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що він працював охоронцем у фермерському господарстві ОСОБА_2 робочий час йому був встановлений із 17-00 год. дня до 08-00 год. ранку. Протягом 1,6 р. працював без оформлення трудового договору За отримання коштів не розписувався. Претензій до підсудного не має, його все влаштовує.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що він пенсіонер. Його попросив ОСОБА_2 працювати у нього на тракторі, на що він погодився. Трудової угоди не укладав.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що прибутків не було. Зарплату працюючим виплачували увечері. Серед працівників були жінки, які годували страусів. Записи в трудову книжку їм не внесені.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість підсудного за ч. 1 ст. 172 КК України, він грубо порушив законодавство про працю, використовував працю найманих працівників без належного оформлення та укладання трудових договорів.

В частині обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України його слід виправдати, оскільки обвинувачення, яке було предявлене йому прокуратурою Тиврівського району, не знайшло свого підтвердження під час судового слідства.

Так, фермерське господарство «Тріумф-ЮВ» с. Яришівка Тиврівського району створено за рішенням його засновників від 15.10.2004 року. Рішенням засновників від 15.04.2004 року затверджено і Статут підприємства (протоколи №№1 (а.с. 80, 81)).

Засновниками підприємства є ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16. ОСОБА_12

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_2 про те, що він самостійно підготував та вніс дані до Статуту необґрунтовані.

Статут зареєстровано в ОСОБА_13 РДА 20.10.2004 р. (а.с. 66). Факт реєстрації статуту підтвердив в судовому засіданні, допитаний як свідок державний реєстратор ОСОБА_18, зазначивши, що із заявою про реєстрацію фермерського господарства у 2004 р. до нього звернувся ОСОБА_2

Однак, суд не погоджується з доводами обвинувачення, що ОСОБА_2 надав статут для реєстрації, знаючи що він підроблений, виходячи з такого.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 р. членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сімї, родичі, які обєдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

На час створення підприємства ОСОБА_9 була членом сімї сина ОСОБА_2 ОСОБА_19, що встановлено рішенням Ленінського райсуду м. Вінниці від 13.02.2009 р.

Крім того, рішенням Ленінського райсуду м. Вінниці від 06.05.2009 року встановлено факт родинних відносин підсудного з ОСОБА_17. ОСОБА_17 батько ОСОБА_9, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, їх шлюб зареєстровано 24.04.1980 р. (а.с.375).

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 батьки ОСОБА_10, що вбачається з її свідоцтва про народження (а.с. 376).

Суд не погоджується з доводами державного обвинувача про те, що для визначення змісту поняття «родичі» слід брати до уваги розяснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 10.05.2006 р. «Про застосування судами України окремих норм щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, так як дана постанова Пленуму ВСУ ухвалена після складання та реєстрації статуту, створення підприємства.

Чинне на час створення фермерського господарства «Тріумф-ЮВ» законодавство не містило обмежень щодо ступеню родинних звязків між засновниками фермерського господарства, не передбачало обовязкових сімейних (родинних) відносин між всіма його засновниками.

Крім того, доводи звинувачення про відсутність у вищевказаних осіб мети спільного ведення господарства, про те, що останні участі у процесі господарювання не приймали, свого підтвердження в ході судового слідства не знайшли.

Так, свідок ОСОБА_20 сільський голова Яришівської сільської ради дала показання по те, що земля ФГ не обробляється на даний час.

Свідок ОСОБА_21 показала, що вона теща ОСОБА_2, як член фермерського господарства, регулярно допомагала у справах, повязаних з фермерським господарством.

Свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що він є братом підсудного. Він, ОСОБА_22, ОСОБА_16, ОСОБА_9 і підсудний ОСОБА_2 вирішили створити фермерське господарство, у них не вистачало грошей, тому вони запросили ще й ОСОБА_10, разом провели збори.. Вони всі є родичами між собою. Організаційними питаннями займався ОСОБА_2, кожен із членів господарства приймав свою участь у процесі господарювання.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що підсудний - її далекий родич , чотириюрідний брат її чоловіка. ОСОБА_2 розповідав про наміри створити фермерське господарство, говорив що важко із фінансами і запропонував взяти участь у фермерському господарстві, вона погодилась. Вона періодично допомагала фізичною працею та грошима. Членами фермерського господарства були також її батьки, які допомагали коштами.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 її дід та баба, вони дали їй певну суму грошей. І вона на пропозицію свого дядька ОСОБА_2, вклала ці кошти у фермерське господарство «Тріумф-ЮВ». У вільний від навчання час (так як була студенткою) вона також допомагала доглядати за страусами, чим внесла свій трудовий внесок у господарство. Крім того, із 2002 по 2006 р. вона проживала однією сімю із сином ОСОБА_2 ОСОБА_19. Батько ОСОБА_23 є братом її батька у четвертому поколінні. Вони й зараз підтримують родинні стосунки.

Показання свідка ОСОБА_9 узгоджуються із даними Установчого договору підприємства (а.с. 77), згідно якого, її частка в установчому фонді складає 47%.

Свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що вона із чоловіком ОСОБА_2 та іншими родичами створили фермерське господарство «Тріумф ЮВ» у 2004 р. До складу господарства увійшло дві сімї. Організаційними питаннями займався ОСОБА_2 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вносили утричі більше грошей, ніж вона з чоловіком на розвиток господарства. Вона із чоловіком більше працювали фізично, а ОСОБА_11 - трудову діяльність приймали епізодично і один-два рази на рік надавали кошти.

Доказів на спростування зазначених показань суду не надано.

Потерпілі ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 показали, що на підприємстві трудову участь приймали ОСОБА_14, ОСОБА_24, епізодично інші особи, яких вони не пам"ятають.

ОСОБА_9 по собі відсутність рішень фермерського господарства про нарахування доходів не свідчить про відсутність у вищевказаних осіб мети спільного ведення господарства, про те, що участі у процесі господарювання вони не приймали.

Відповідно до ст.. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у чинені злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи всі обставини в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не доведена вина ОСОБА_2 і вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність виправдання підсудного у їх вчиненні.

Призначаючи покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом?якшують покарання, до яких відносить те, що підсудний винуватість у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного по справі не встановлено.

Суд враховує позитивні характеристики підсудного за місцем проживання, що він учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, є інвалідом третьої групи.

Суд враховує матеріальний стан підсудного, а також те, що потерпілі претензій до нього не мають, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу за ч.1 ст.172 КК України.

Керуючись 323-324 КПК України ,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України і призначити покарання у виді штрафу в прибуток держави в сумі 600 (шістсот) грн..

ОСОБА_2 за ч.1 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України виправдати за відсутністю в його діях складів злочинів .

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя А.Г. Мазурчак

Тиврівський районний суд Вінницької області

м. Тиврів, вул. Шевченка, 3, 23300, (04355) 2-10-94