МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2015 р. Справа № 370/621/15-к

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

свідок ОСОБА_6

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінального провадження № 0000108 від 12.02.2015 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дмитрів Червоноармійського району Донецької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, раніше не судимий, такий, що немає державних нагород,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що 26.01.15 близько 10.30 години, перебуваючи поблизу магазину ПП « ОСОБА_7 », що в смт. Макарів Макарівського району Київської області по вул. Комарова, поблизу Макарівської ЦРЛ, на фоні раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , маючи на меті заподіяти ОСОБА_5 тілесні ушкодження з мотивів помсти за дії потерпілого у відношенні його, наніс потерпілому один удар рукою в обличчя, у результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 20/д від 23.02.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Потерпілим цивільний позов не заявлено. Прокурором заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування хворого на суму 2225,24 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , винними себе визнав, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, встановлені досудовим розслідуванням. Заявлений прокуратурою цивільний позов визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 , підтвердив обставини, що вказані у обвинувальному акті.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснила, що не бачила як конкретно і в якій кількості наносились удари, адже перебувала за 50 метрів, від епіцентру події. Через декілька днів бачила потерпілого який розповів їй всі обставини по справі.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини в скоєному правопорушенні, визнання ним кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 , показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 одного року обмеження волі.

Водночас, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, враховуючи те, що підсудний ОСОБА_4 , щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого, тяжких наслідків від його дій не настало, він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, зобов`язується сплатити витрати на стаціонарне лікування потерпілого, що були понесені Макарівською ЦРЛ, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до обвинуваченого покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 65 КК України його меті, а більше того не забезпечить відшкодування заподіяних злочином збитків, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Щодо вирішення цивільного позову у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 18.09.2012 № 5288-VІ, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

На переконання прокурора несплата ОСОБА_4 коштів, що були понесені Макарівською ЦРЛ при лікуванні потерпілого, порушує інтереси держави у вигляді недоотриманих коштів для фінансування закладів охорони здоров`я, що є підставою для звернення прокурора до суду з позовом.

Відповідно за цих обставин прокурор звертається з вказаним позовом в інтересах Макарівської центральної районної лікарні в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі Макарівської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування хворого в сумі 2225,24 грн.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я, на лікування потерпілого від цього злочину.

У зв`язку з цим, заявлений прокуратурою, цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування хворого, потерпілого від злочину є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 1206 ЦК України, ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на останнього обов`язок відповідно до п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній - особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 393, 394 КПК України у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Цивільний позов прокурора прокуратури Макарівського району Київської області в інтиресах держави в особі Макарівської центральної районної лікарні до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування хворого, потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Макарівської центральної районної лікарні (р/р 0884, банк ГУДСКСУ в Київській області, , МФО 821018) витрати на стаціонарне лікування хворого в сумі 2225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 24 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 10 днів після проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_1