МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2015 р. Справа № 370/3257/15-к

Макарівський районний суд Київської області
у складі: судді ОСОБА_1
із секретарем ОСОБА_2
із прокурором ОСОБА_3
захисником ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження №0000093 від 22.12.2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України,

В с т а н о в и в :
З прокуратури Макарівського району Київської області 14.12.2015 року до суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України.

Ухвалою суду 15.12.2015 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні захисник з посиланням на вимоги ч.1 ст.290, ч.2, ч.4 ст..291, ч.1, п.3 ч.3 ст.314 КПК України заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що його нібито було складено 10.12.2015 року старшим слідчим СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 .
Проте, ні на час складання обвинувального акту, ні на теперішній час ОСОБА_6 не був та не є працівником національної поліції, оскільки в матеріалах кримінального провадження немає жодних документів, які б підтверджували зарахування його до складу поліції, більш того на посаду старшого слідчого.
В обвинувальному акті також не вказано дати та місця його затвердження прокурором, оскільки зазначена на обвинувальному акті дата та місце - є датою та місцем його складання.
До наданого йому, захиснику обвинувального акту не додано розписку ОСОБА_5 про отримання останнім обвинувального акту.
В обвинувальному акті також відсутні відомості про місцезнаходження речових доказів.
Також в обвинувальному акті відсутнє формулювання самого обвинувачення - згідно обвинувального акту ОСОБА_5 нібито обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене у великих розмірах за викладених в акті обставинах.
Проте, в резолютивній частині вказано, що ОСОБА_5 не обвинувачується, а вчинив заволодіння чужим майном, тобто кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.190 КК України.
Аналогічно викладене обвинувачення і за ч.2 ст.190 КК України.
На думку захисника, викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не може вважатися обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а по друге, воно не обвинувачує, а визнає ОСОБА_5 вже винним у злочинах, що не відноситься до компетенції органів досудового розслідування.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.
Суд заслухав думку прокурора, яка вважала, що клопотання про повернення обвинувального акту не підлягає задоволенню, оскільки обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам КПК України та просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали думку прокурора.
Заслухавши думки учасників процесу, оглянувши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, суд визнає, що клопотання захисника підлягає задоволенню за таких обставин.
Відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно вимогам ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Пунктами 5, 9 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; також вказується дата та місце складання та затвердження обвинувального акту.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст..291 КПК України, оскільки містить твердження про те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2, ч.3 ст.190 КК України. В обвинувальному акті не вказана дата, місце його затвердження прокурором.
Пунктом 2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місяця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Таким чином, обвинуваченому не висунуте обвинувачення.
Розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись вимогами ст. 314, 315, 372, 395 КПК України, суд
У х в а л и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000093 від 22.12.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.190 КК України повернути прокуратурі Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.
Ухвала підлягає виконання протягом десяти днів з дня її тримання.
Ухвала може бути оскаржена у Апеляційному суді Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня проголошення.
Суддя