Провадження № 1-кс/592/3252/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора прокуратури м.Суми ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дані про судимість відсутні,
за матеріалами досудового розслідування, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005769 від 18.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу СМВ УМВС України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005768 від 18.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2014 року приблизно о 21.30 год. ОСОБА_6 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проник до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Хвиля», що розташований по пров. Громадянському в м. Суми, та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом АЗЛК 21406 д/н НОМЕР_2 , діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, підійшов до вказаного автомобіля, після чого відмичкою відкрив водійські дверцята, проник до салону автомобіля та привівши двигун в дію, на викраденому автомобілі з місця правопорушення зник. Таким чином завдав власнику автомобіля ОСОБА_7 матеріального збитку на заявлену суму 20000грн.
На викраденому автомобілі ОСОБА_6 їздив по м. Суми. Близько 09.30 год. 18.10.2014 року працівниками міліції був зупинений автомобіль АЗЛК під керуванням ОСОБА_6 .. В подальшому ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції та доставлений до Сумського МВ УМВС.
18.10.2014 року о 09-30год. ОСОБА_6 затримано. 18.10.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння корисливого злочину, тобто знову став на протиправний шлях та вчинив новий умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що вказує на те, що він схильний до скоєння нових злочинів та може в подальшому вчиняти кримінальні правопорушення. Крім цього є підстави вважати, що з метою уникнення відповідальності за скоєне діяння може переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі. Крім цього потерпілим від скоєного злочину є сусід по гаражу ОСОБА_6 , і перебуваючи на волі підозрюваний зможе незаконно вплинути на нього або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, з метою уникнення відповідальності за скоєне діяння. Також ОСОБА_6 збув автомобільні частини своїм знайомим, перебуваючи на волі на яких він зможе незаконно вплинути або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, з метою уникнення відповідальності за скоєне діяння. Враховуючи викладене, з метою забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, і в тому числі вироку суду, а також запобігання незаконному впливу на потерпілого та свідків, запобігання спробам будь якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали заявлене клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, додатково пояснивши, що є й інше кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ст.289 КК України.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Захисник вважає, що слідчий, прокурор не довели наявність ризиків, достатніх для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному, повністю визнав свою вину, він також позитивно характеризується за місцем проживання. Наведені слідчим та прокурором ризики не підтверджені доказами.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 частина 2 ст.183 КПК України)).
18.10.2014 року о 09-30год. ОСОБА_6 був затриманий як особа, підозрювана у вчиненні злочину.
18.10.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовано підтверджено в судовому засіданні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Слідчий суддя визнає доводи прокурора недостатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою. Слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризикам, зазначеним у клопотанні. Тяжкість злочину, який ставиться у провину ОСОБА_6 (скоєння тяжкого злочину), не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом оцінено репутацію підозрюваного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Вважаю за доцільне застосувати домашній арешт з метою запобігання встановленим ризикам і заборонити ОСОБА_6 залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 в період з 19год. до 07год. ранку наступного дня.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -
ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з дня винесення ухвали по 12 грудня 2014 року включно, заборонивши йому залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 в період з 19год. до 07год. ранку наступного дня.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання; 2) прибувати за кожною вимогою на визначений час до СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області, прокуратури м.Суми, суду; 3) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками; 4)носити електронний засіб контролю.
Підозрюваного ОСОБА_6 звільнити з-під варти.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області і негайної постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 про що необхідно повідомити слідчого, прокурора.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого прокурора прокуратури м.Суми ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1