АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1985/15 Справа № 207/3537/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

12 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0000102 за апеляційними скаргами прокурора прокуратури м. Дніпродзержинська, обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської область, який не працює, зареєстрованого та проживаючого до засудження по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України, і призначено покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком було частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування завданої протиправними діями моральної шкоди 100 000 грн., у відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат на поховання ОСОБА_10 - 1876 грн. 31 коп..

На зазначений вирок обвинуваченим ОСОБА_7 , прокурором прокуратури м. Дніпродзержинська, потерпілою ОСОБА_9 принесені апеляційні скарги.

Провадження № 11-кп/774/1985/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .
Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, або пом`якшити призначене судом покарання.

Автором апеляційної скарги зазначається, що вирок постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду викладені у цьому судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також звернув увагу на неповноту судового розгляду. Так, ОСОБА_7 вказує на те, що точний час його затримання, відрізняється від часу затримання, відображеного у матеріалах кримінального провадження. Ставиться під сумнів пояснення свідка, який показав, що чув галас, який лунав з вікон ОСОБА_7 , так як обвинуваченим стверджується факт наявності вад слуху конкретного свідка. Крім того, обвинуваченим звертається увага на те, що досудове розслідування, в тому числі слідчі дії, зокрема відібрання фахівцем зразків крові, за адресою проживання, проводилось за відсутності захисника. Неправдивими ОСОБА_7 вважає і пояснення свідка ОСОБА_11 , оскільки, на думку обвинуваченого, цей свідок не міг о 23 годині 30 хвилин виносити з помешкання сміття. Поряд з цим, твердження, як органу досудового розслідування, так і суду, стосовно перебування обвинуваченого в момент вчинення кримінального правопорушення, в стані алкогольного сп`яніння, на думку апелянта, є надуманими, оскільки освідування на стан алкогольного сп`яніння не проводилось, а тому за відсутності належного доказу відносно сп`яніння, ця обставина безпідставно прийнята, як обтяжуюча покарання. ОСОБА_7 зазначає, що дані матеріалів провадження, які свідчать про нанесення ним потерпілій ножових поранень, не відповідають фактичним обставинам і спростовуються самими ж матеріалами. Не погоджується обвинувачений і з відмовою суду, у виклику судово-медичного експерта, що оглядав труп ОСОБА_10 , та свідків, які були присутні під час огляду трупу, а також судово-психіатричного експерта, з висновком якого він незгоден. Крім того, звертається увага і на невірну кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення, яке на думку автора апеляції, не містить в собі корисливого або хуліганського мотиву, а було вчинене виключно в ході обопільної сварки з потерпілою.

В доповненнях до апеляції наголошується на необ`єктивному встановленні судом відсутності пом`якшуючих покарання обставин, що суперечить фактичним обставинам. Зазначається у необхідності постійного догляду обвинуваченим за матір`ю та молодшим братом, який є неповнолітнім. Вказується і на розбіжності відносно кількості придбаних слабоалкогольних напоїв між первинними поясненнями та висновками суду. Стосовно кваліфікації вчиненого злочину, спираючись на висновок судово-медичної експертизи, який показує, що потерпіла після отримання ушкоджень могла жити до десяти хвилин, обвинувачений стверджує, що його дії слід було кваліфікувати за частиною 2 статті 121 КК України. Разом з цими доводами апелянт не погоджується зі стягнутими з нього грошовими коштами на користь потерпілої ОСОБА_9 , внаслідок часткового задоволення судом цивільного позову, заявленого останньою, у зв`язку з непомірним для нього розміром. Зазначається на порушення права на захист, так як адвокат ОСОБА_8 не був присутній на двох засіданнях місцевого суду. Також, ОСОБА_7 вказує на те, що він був знайомий з потерпілою та свідком ОСОБА_12 та перебував з останніми в нормальних стосунках, що спростовує висновки суду. При цьому, обвинуваченим звертається увага та поряд з цим стверджується, що покази свідків були відібрані на один день раніше, аніж вчинено вбивство ОСОБА_10 .. ОСОБА_7 також просить врахувати суд ту обставину, що у нього за час ізоляції від суспільства значно погіршився стан здоров`я.

Прокурор прокуратури м. Дніпродзержинська в принесеній апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 15 років позбавлення волі.

В апеляції зазначається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Прокурором вказується на недостатнє врахування судом відсутності обставин, що пом`якшують покарання, наявність обтяжуючої покарання обставини, а також дані, що характеризують обвинуваченого. При цьому звертається увага на ряд обставин, а саме непогодження ОСОБА_7 з кваліфікацією вчинених ним дій, часткове визнання ним своєї вини у вчиненому, оспорення кількості нанесених потерпілій травматичних дій та його перебування в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину, відсутність каяття.

Потерпіла ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України, призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі та її цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Потерпіла вважає незаконним вирок через невідповідність призначеного судом ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення та його особі, так як на думку потерпілої, покарання є явно несправедливим, у зв`язку з м`якістю. Автор апеляції наголошує, що обвинувачений позбавив життя її єдину доньку.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 7 травня 2014 року близько 7 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із малознайомою йому потерпілою ОСОБА_10 .. Під час знаходження ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у приміщенні кухні вищезазначеної квартири, у ОСОБА_7 раптово виникла особиста неприязнь до ОСОБА_10 , викликана образливими висловлюваннями останньої у бік його родини. Після висловлювань потерпілої ОСОБА_10 7 травня 2014 року близько 7 години 5 хвилин у ОСОБА_7 виник умисел на протиправне заподіяння смерті останній. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , знаходячись в кухні вищевказаної квартири, взяв розвідний ключ та, утримуючи його у правій руці, прослідував за ОСОБА_10 , яка у той час йшла з кухні до однієї з кімнат квартири. Підійшовши до ОСОБА_10 , котра заходила до кімнати, ОСОБА_7 , знаходячись позаду потерпілої, утримуючи розвідний ключ у правій руці, з розмаху знизу вверх наніс ним удар у задню частину голови ОСОБА_10 . Від отриманого удару ОСОБА_10 впала на підлогу обличчям вниз, а ОСОБА_7 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті останній, наблизившись до потерпілої, діючи умисно, з особливою жорстокістю, почав наносити множинні удари вказаним ключем по голові ОСОБА_10 . Під час нанесення ОСОБА_7 ударів потерпіла ОСОБА_10 , відчуваючи біль, почала прикривати свою голову руками та кричати. Незважаючи на це, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що завдає потерпілій особливих фізичних страждань, маючи перевагу в силі, діючи з особливою жорстокістю, продовжив наносити множинні удари по голові та рукам ОСОБА_10 . Таким чином, з метою позбавлення потерпілої життя, ОСОБА_7 завдав тупим твердим предметом не менше тридцяти трьох ударних дій в область голови ОСОБА_10 , не менше трьох ударних дій в область правої верхньої кінцівки та не менше десяти ударних дій в область лівої верхньої кінцівки потерпілої. Переконавшись, що потерпіла ОСОБА_10 померла, ОСОБА_7 перемістив тіло останньої до ванної кімнати вищезазначеної квартири, де, з метою приховання особливо тяжкого злочину, за допомогою ножа спробував розчленувати труп потерпілої ОСОБА_10 (відрізати голову та ліву молочну залозу), заподіявши чотири дії в область шиї та десять дій в область тулубу потерпілої. Після невдалої спроби розчленувати труп, ОСОБА_7 знову перемістив тіло ОСОБА_10 до кімнати, у якій скоїв вбивство останньої, де обмотав труп потерпілої в простирадло, поверх якого обмотав липкою стрічкою та шпалерами і, надівши на голову трупа потерпілої ОСОБА_10 поліетиленовий пакет, сховав труп у диван. У результаті злочинних дій ОСОБА_7 смерть потерпілої ОСОБА_10 настала на місці скоєння злочину. Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілої ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу близько 5 години 8 години від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток черепу та ускладнилась крововиливами під оболонки та у речовину мозку, про що свідчать виявлені пошкодження та дані судово-гістологічного дослідження. Виявлена черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та в даному випадку призвела до настання смерті. Виявлені синці, рана та садна верхніх кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Пошкодження утворились від дії тупого твердого предмета (предметів), про що свідчить характер пошкоджень (наявність ран з осадженими краями, саден, крововиливів, переломів). Давність утворення пошкоджень - незадовго до настання смерті. Виявлені рани на шиї та тулубі без крововиливів у оточуючи тканини є різаними, спричинені після настання смерті. Згідно висновку зазначеної вище судово-медичної експертизи потерпіла ОСОБА_10 після отримання ушкоджень могла жити короткий проміжок часу від декілька хвилин до десятка хвилин.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , визнаючи факт вчиненого ним вбивства, просив перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 115 КК України та зменшити йому міру покарання.

Захисник ОСОБА_8 , підтримуючи апеляцію обвинуваченого, також просив змінити вирок щодо ОСОБА_7 .

Прокурор підтримав принесену прокурором прокуратури м. Дніпродзержинська апеляцію, та вказав на безпідставність апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Потерпіла ОСОБА_10 також просила задовольнити її апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляціях і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесені апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, свої численні доводи в апеляції обвинувачений не зводить до своєї невинуватості, а вказує, як на його думку, на неповноту та неправильність судового розгляду.

Однак, як вбачається з вироку, ті доводи, які обвинувачений ОСОБА_7 навів в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час провадження у суді першої інстанції, отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які наведені у ст. 412 КПК України, в тому числі і порушення права на захист обвинуваченого, перевіркою матеріалів кримінального провадження, не виявлено.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства з особливою жорстокістю, суд у вироку, відповідно до вимог ст. 23 КПК України, навів тільки ті докази, які дослідив безпосередньо в судовому засіданні.

Ці докази відповідають законодавчо визначеним критеріям належності, допустимості та достатності.

Відповідно до досліджених доказів, судом було об`єктивно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , вчинивши вбивство потерпілої ОСОБА_10 в своїй квартирі, за обставин, наведених у вироку, її труп спочатку перетягнув до ванної кімнати, де намагався розчленувати, а потім, обмотав труп потерпілої в простирадло та сховав його у диван. Його дії не залишились непомітними для його родини, а тому сестра обвинуваченого та її чоловік знаходились біля вхідних дверей квартири, спостерігаючи за діями ОСОБА_7 , та тримали ці двері, щоб обвинувачений не вийшов з квартири. Вони ж попросили свого знайомого викликати працівників міліції.

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 суд обґрунтовано послався на протоколи процесуальних дій, висновки експертів, показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та інші фактичні дані.

За висновками судово-медичної експертизи, смерть потерпілої настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломом кісток черепу та ускладнилась крововиливами під оболонки та речовину мозку. Виходячи з характеру та локалізації пошкоджень, в ділянку голови потерпілій ОСОБА_10 було заподіяно не менш 33 ударних дій; правої верхньої кінцівки 3 ударні дії; лівої верхньої кінцівки 10 ударних дій тупим твердим предметом.

Характер вчинених обвинуваченим умисних дій, пов`язаних із нанесенням ним потерпілій тридцяти трьох ударів тяжким металевим предметом (розвідним ключем) у життєво важливий орган - голову, чинимий потерпілою активний опір, про що свідчать численні пошкодження на її руках, намагання обвинуваченого відразу після вбивства розчленити труп потерпілої, свідчать про наявність умислу на умисне вбивство з особливою жорстокістю.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про перекваліфікацію його дій на ч. 1 ст. 115 КК України.

Твердження в апеляції обвинуваченого про те, що по справі залишився недоведеним факт його алкогольного сп`яніння під час вчинення умисного вбивства спростовується показами свідка ОСОБА_13 , відповідно до яких ОСОБА_7 почав розпивати з нею та потерпілою пиво ще з вечора 6 травня та вночі 7 травня 2014 року, та був зранку в стані сильного алкогольного сп`яніння. Для встановлення судом цієї обставини медичний огляд на встановлення факту сп`яніння не обов`язковий.

Доводи поданих апеляцій щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, як через м`якість так і через суворість, колегія суддів вважає безпідставними.

Призначена обвинуваченому ОСОБА_7 міра покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі, відповідає вимогам Закону про кримінальну відповідальність.

При обранні такої міри покарання суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, віднесеного до категорії особливо тяжких, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий та задовільно характеризується за місцем мешкання.

Поряд з цим, суд, при вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому покарання, визнав в якості обставини, що обтяжує покарання, факт вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, місцевим судом при призначенні покарання була об`єктивно врахована сукупність всіх обставин, які передбачені ст. 65 КК України.

На переконання судової колегії, покарання, призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав як для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, так і призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, як про це вказують в апеляціях прокурор та потерпіла.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 розглянутий судом відповідно до вимог ст. ст. 127-129 КПК України та з урахуванням всіх обставин по кримінальному провадженні, виходячи з документально підтверджених витрат, понесених потерпілою.

Таким чином, підстави для задоволення поданих апеляцій відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора прокуратури м. Дніпродзержинська, потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області