Справа № 11-8/12 Головуючий у І інстанції Кузьмін М.В.
Категорія - ст.185 ч.2 КК України Доповідач Трейтяк О. П.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В., МИРОНЦОВА В.М.,

при секретарі ТЕРЕШКО В.В.

з участю прокурора БАСЮКА С.В.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, мешканець с. Старий Білоус, вул. Гагаріна, буд. 151, Чернігівського району Чернігівської області, раніше судимий: 1) 28.12.1989 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст.2153 ч.2, 193 ч.2, 461 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2) 19.10.1990 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.17 ч.2, 2153 ч.2, 2153 ч.3, 140 ч.2, 42, 43 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

3) 05.03.1996 року Новозаводським районним

судом м. Чернігова за ст. 141 ч.2 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

4) 07.04.1999 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 101 ч.1, 206 ч.2, 42 КК України (1960 р.) до 6 років позбавлення волі;

5) 27.12.2006 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.121 ч.1, 69 КК України до 3 років позбавлення волі,

засуджений за ст.185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить новий злочин.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_2 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятись на відмітку до органів кримінально - виконавчої системи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 750 гривень 40 копійок.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 04 серпня 2011 року, близько 11 години, знаходячись біля будинку № 56 по вул. Щорса в м. Чернігові, таємно викрав мопед « Дельта» синього кольору, номер рами LB404Р1078С008524, номер двигуна НОМЕР_1 Р39FМА0800524, вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи складає 1504 грн. 44 коп., в баку якого знаходився бензин марки А-92, в кількості 1 літр, вартістю 9 грн., а всього на суму 1513 грн.44 коп., що належить ОСОБА_3, чим спричинив останньому матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеності вини засудженого, просить скасувати вирок та постановити новий, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення без застосування ст. ст. 75,76 КК України. Посилається на те, що вирок суду в частині призначеного судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу засудженого внаслідок мякості призначеного покарання. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 на шлях виправлення не став, оскільки звільнившись 15.01.2010 року у звязку з відбуттям покарання він вже 04.08.2011 року знову вчинив новий умисний злочин. Зазначає, що характеристика на ОСОБА_4 є формальною, оскільки останній перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 04.07.1995 року.

Фактичні обставини справи, доведеність винності та кваліфікація дій ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі підсудним, не оспорювались і згідно ст. 299 КПК України не досліджувались.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України у випадку розгляду справи без дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, учасники судового розгляду позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Ці наслідки були розяснені всім учасникам судового розгляду, в тому числі і підсудному, і вони добровільно погодились на скорочений порядок судового слідства.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення засудженого, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

04 серпня 2011 року, близько 11 години ОСОБА_2, знаходячись біля будинку № 56 по вул. Щорса в м. Чернігові, таємно викрав мопед «Дельта», синього кольору, номер рами LB404Р1078С008524, номер двигуна 1Р39FМА0800524, вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи складає 1504 грн. 44 коп., в баку якого знаходився бензин марки А-92 в кількості 1 літр вартістю 9 грн., а всього на суму 1513 грн.44 коп., що належить ОСОБА_3, чим спричинив останньому матеріальні збитки на вказану суму.

В засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_2 свою вину визнав повністю і заперечував проти апеляції прокурора, вважав рішення суду першої інстанції правильним.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, зазначених судом у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Сам засуджений ОСОБА_2 винним себе визнав повністю як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні суду першої інстанції і докладно розповів про обставини скоєння ним злочину. Фактичні обставини справи згідно ст. 299 ч.3 КПК України в судовому засіданні суду першої інстанції не досліджувались.

Дії ОСОБА_2, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд повинен, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, свій висновок про можливість виправлення засудженого без відбування покарання належним чином мотивувати, навівши у мотивувальній частині вироку відповідні аргументи та докази.

Однак, суд цих вимог закону не дотримав і, обираючи покарання засудженому ОСОБА_2, не в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, та положень ст.75 КК України.

Призначаючи покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд в достатній мірі не врахував суспільну небезпечність злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу засудженого, який перебуває на обліку лікаря-нарколога, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності по кожному із вироків його судимість не погашена та його формальну характеристику.

За таких обставин слід визнати, що покарання із застосуванням ст.75 КК України, призначене ОСОБА_2, є явно несправедливим внаслідок його мякості та таким, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі засудженого, тому в цій частині вирок підлягає скасуванню.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_2 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він скоїв злочин середньої тяжкості, особу засудженого, який неодноразово судимий і всі судимості непогашені, формально характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що помякшує покарання, є визнання ОСОБА_2 своєї вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, в справі не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, ставлення засудженого до вчиненого, колегія суддів вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366, 378 КПК України, колегія суддів -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_2 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 січня 2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком чинності залишити взяття під варту.

В решті вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом одного місяця з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6