пр. № 1-кп/759/811/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001320 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 02.06.2015р., приблизно о 00 годин 20 хвилин, знаходячись на платформі станції метро "Святошин" КП "Київський метрополітен", побачив ОСОБА_7 , який сидів на лавці розташованій на платформі вказаної станції метро та дрімав, на руці якого висів ланцюжок з білого металу. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення майна останнього. З цією метою ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 , та умисно з корисних спонукань, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із руки ОСОБА_7 , чуже майно, яке належало останньому, а саме ланцюжок (браслет) сірого кольору, згідно висновку експерта №510хс від 21.07.2015, згідно якого наданий на дослідження браслет з металу сірого кольору, довжиною 22 см виготовлений із сплаву на основі срібла (95,96%), а також містить мідь, з замком з металу сірого кольору виготовленим із сплаву на основі срібла (94,34%), а також містить мідь, на браслеті є відбитки клейма та іменника у вигляді набору символів: «X, тризуб, 925» та «ХА...», маса виробу становить 15,29 г., вартість якого згідно висновку експерта № 255тв від 20.08.2015 становить 1 070 грн. 30 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1 070 гривень 30 копійок. Після чого, ОСОБА_3 заволодівши вищевказаним майном отримав можливість розпорядитись ним на власний розсуд. Після чого, ОСОБА_3 перебуваючи біля кімнати міліції станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» викинув викрадене майно на підлогу.
Після чого того ж дня, тобто 02.06.2015 приблизно о 00.20 на станції метро Святошин» КП «Київський метрополітен» ОСОБА_3 був затриманий працівником міліції.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

07 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч. 1 КК України.

ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодами заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватими, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 повністю усвідомлюють зміст укладених угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку) на загальну суму 1 070 гривень 30 копійок, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а тому ці його дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 07 жовтня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 07 жовтня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1