Апеляційний суд Житомирської області
Справа №401/2010 Головуючий у 1-й інст. Янчук Н.П.
Категорія ст.186 ч.2 КК України Доповідач Ляшук В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Романова О.В.

суддів: Ляшука В.В.

ОСОБА_1

з участю: прокурора Селюченко І.І.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2010 року щодо, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого: 30.10.2003р. за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289, ч.2 ст.289 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, 19.07.2006р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 26 днів,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк покарання визначено обчислювати з 10.12.2009 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 150,24 грн.

Згідно з вироком суду ОСОБА_3 10.09.2009 року близько 15 години проходячи поблизу будинку № 5 по 2-му проїзду пл. Польової в м. Житомирі, побачив попереду себе незнайомого малолітнього ОСОБА_5, який розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його у правій руці. ОСОБА_3 вирішив викрасти вказаний телефон і пересвідчившись, що поблизу немає сторонніх осіб, наздогнав ОСОБА_5 та лівою рукою обхопив його за ліву руку, притискаючи її до тіла, таким чином завдаючи потерпілому фізичного болю та долаючи його волю до опору, тобто застосував до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя та здоровя. Після чого ОСОБА_3 своєю правою рукою з силою вихопив мобільний телефон з правої руки потерпілого, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для його життя та здоровя, та відкрито повторно викрав чуже майно, яке належало ОСОБА_5, а саме: мобільний телефон ОСОБА_6 К 310і вартістю 800 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора Лайф вартістю 35 грн., на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 1 гривня, а всього майна на загальну суму 836 гривень, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_4, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_3, просить суд змінити вирок в звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Просить врахувати такі обставини, що помякшують покарання, як щире каяття засудженого, активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивну характеристику з попереднього місця роботи.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах та не оспорюється в апеляційному порядку.

Покарання засудженому ОСОБА_3 судом призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину його особи, обставин, що помякшують та обтяжують покарання.

В тому числі, суд врахував обставини на які вказує апелянт: визнання вини та розкаяння, сімейний стан, позитивну характеристику, повернення майна потерпілому, а тому обрав ОСОБА_3 мінімальне покарання визначене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Крім того, судом першої інстанції враховано також те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин щодо малолітнього, раніше неодноразово судимий.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для помякшення ОСОБА_3 покарання, в тому числі застосування ст.ст.69, 75 КК України, про що йдеться у апеляційній скарзі захисника.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляцію захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2010 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Судді: