Номер справи137/2191/15-к
1-кп/137/14/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
В травні 2013 року ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Житомир, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом обману, знаючи про те, що ПП «Адлєр» (код ЄРДПОУ 35954742), юридична адреса: вул. Авіаторів, 9 м. Житомир, здійснює реалізацію засобів захисту рослин, повідомив директору вказаного підприємства ОСОБА_9 завідомо неправдиву інформацію про те, що СТОВ «Перемога» займається на території Літинського району Вінницької області діяльністю з вирошування зернових культур та висловив наміри придбати засоби захисту рослин, надавши при цьому копії реєстраційних документів СТОВ «Перемога».
Після цього, 25.06.2013 ОСОБА_8 з метою реалізації злочинних намірів, спрямованих на незаконне заволодіння майном ПП «Адлєр», приховуючи свої справжні анкетні дані, представившись директором СТОВ «Перемога» ОСОБА_10 , уклав з ПП «Адлєр» в особі директора ОСОБА_9 договір поставки № 225/3 про поставку засобів захисту рослин, а саме препарату «Самум 150 в.р.» в кількості 2500 літрів на загальну суму 218010 гривень разом з ПДВ.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 113 від 20.08.2015
ринкова вартість гербіциду, десиканту «Самум 150 в.р.», станом на червень 2013 року становила 68 гривень за один літр без врахування ПДВ. Тобто вартість придбаних засобів захисту рослин складала 170 000 гривень. Таким чином, ОСОБА_8 своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 126 400 гривень.
Злочин скоєно при слідуючих обставинах.
ОСОБА_4 , у період часу з липня 2012 року по липень 2013 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з метою використання підробленого документу, який складається та видається уповноваженими органами державної влади, з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.11.1997 на ім`я ОСОБА_12 , видалив фотокартку останнього, замість якої вклеїв власну.
Після цього, 13.07.2012 ОСОБА_4 , використовуючи підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.11.1997 на ім`я ОСОБА_12 , придбав у директора СТОВ «Перемога» ОСОБА_13 100% статутного капіталу СТОВ «Перемога» (код ЄРДПОУ 03731649), юридична адреса: вул. Леніна, 4 с. Уладівка, Літинський район Вінницька область.
У подальшому, 19.07.2012 ОСОБА_4 , використовуючи підроблений ним паспорт виданий на ім`я ОСОБА_12 , в реєстраційній службі Літинського районного управління юстиції Вінницької області засвідчив підписом від імені останнього Статут СТОВ «Перемога» в новій редакції, реєстраційні картки (форми З, 4, 6) про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
За підробку та використання паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.11.1997 на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_4 засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області 07.05.2015.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав, однак пояснив, що він паспорт на ім`я громадянина ОСОБА_12 не підробляв та до підприємства СТОВ «Перемога» ніякого відношення не має. Лише на прохання керівництва СТОВ «Перемога» він отримав в ПП «Адлєр» 2500 літрів препарату «Самум 150 в.р.» та здав на склад СТОВ «Перемога». Розрахунки він ніякі не проводив, кошти перераховувало підприємство.
Суд з`ясував, що учасники процесу правильно розуміють зміст усіх обставин справи, сумнівів у добровільності їх позицій немає, крім того їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо показань свідків, які вирішено в судовому засіданні не допитувати.
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , представника цивільного позивача, а також дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненому.
Зокрема, відповідно до вироку Вінницького міського суду від 07.05.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 , у період часу з липня 2012 року по липень 2013 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з метою використання підробленого документу, який складається та видається уповноваженими органами державної влади, з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.11.1997 на ім`я ОСОБА_12 , видалив фотокартку останнього, замість якої вклеїв власну. Таким чином, ОСОБА_4 підробив офіційний документ паспорт громадянина України.
Після цього, 13.07.2012 ОСОБА_4 , використовуючи підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.11.1997 на ім`я ОСОБА_12 , придбав у директора СТОВ «Перемога» ОСОБА_13 100% статутного капіталу СТОВ «Перемога» (код ЄРДПОУ 03731649), юридична адреса: вул. Леніна, 4 с. Уладівка, Літинський район Вінницька область. У подальшому, 19.07.2012 ОСОБА_4 , використовуючи підроблений ним паспорт виданий на ім`я ОСОБА_12 , в реєстраційній службі Літинського районного управління юстиції Вінницької області засвідчив підписом від імені останнього Статут СТОВ «Перемога» в новій редакції, реєстраційні картки (форми З, 4, 6) про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, ч.2ст.190 КК Украни, призначено покарання, однак відповідно до ЗУ України «Про амністію у 2014 році» звільнено від відбування призначеного покарання.
Витяг із реєстру свідчить про державну реєстрацію юридичної особи СТОВ «Перемога», її місцезнаходження, статутний капітал та інші відомості щодо юридичної особи. Крім того, зазначено, що засновником, а також керівником являється ОСОБА_14 з 12.07.2012 року. Копія свідоцтва про державну реєстрацію свідчить, що СТОВ «Перемога» було зареєстровано в ЄДР 18.02.2000 року. Довідка про взяття на облік як платника податків від 26.07.2012 року свідчить, що керівником підприємства є ОСОБА_15 та підприємство взято на облік у Державну податкову службу. Інша довідка Хмільницької ОДПІ свідчить про відсутність заборгованості по податках у підприємства СТОВ «Перемога». Довідка із сільської ради від 17.07.2012 року свідчить про наявність у користуванні СТОВ «Перемога» землі. Копія свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ підтверджує право СТОВ «Перемога» на вирощування зернових та технічних культур, а також надання послуг у рослинництві.
Витяг із ЄДР, свідчить про державну реєстрацію ПП «Адлєр» у 2008 році.
Відповідно до копії договору поставки №225/3 від 25.06.2013 року та додатку №1 до нього, встановлено, що в 25.06.2013 між директором СТОВ «Перемога» ОСОБА_10 , та ПП «Адлєр» в особі директора ОСОБА_9 було укладено договір поставки засобів захисту рослин, а саме препарату «Самум 150 в.р.» в кількості 2500 літрів на загальну суму 218 010 гривень разом з ПДВ. Видаткова накладна № РН-0000692 від 25.06.2013 року та акт приймання- передачі № РН-0000692 від 25.06.2013 року свідчать про отримання директором СТОВ «Перемога» ОСОБА_15 вищевказаного товару на підставі довіреності №122 від 25.06.2013 року. Копія довіреності свідчить, що вона видана на ім`я ОСОБА_16 на підставі паспорта НОМЕР_2 , саме за підробку цього паспорта і був визнаний винним ОСОБА_4 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.10.2015 року встановлено, що директор ПП «Адлєр» ОСОБА_9 впізнав особу на фото під №3 , що являється ОСОБА_4 , та зазначив, що саме ця особа укладала із ним договір від імені СТОВ «Перемога» та заволоділа засобами захисту рослин.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.10.2015року встановлено, що представник потерпілого ПП «Адлєр» ОСОБА_6 впізнав особу на фото під №4 , що являється ОСОБА_4 , та зазначив, що саме ця особа укладала договір та заволоділа майном ПП «Адлєр» .
Рішенням господарського суду Вінницької області від 05 вересня 2013 року доводиться факт сплати частини платежу в сумі 43600 грн., згідно договору поставки №225/3 СТОВ «Перемога» на користь ПП «Адлєр» та встановлено, що розмір боргу за договором становить 174 410 грн. Однак, відповідно до висновку експерта №113 від 20.08.2015 року ринкова вартість гербіциду десиканту «Самум 150» в.р. станом на червень 2013 року могла становити 68 гривень за один літр без врахування ПДВ. Аналогічну вартість (68 грн.) даного десиканту «Самум -150» в.р. станом на червень 2013 року також підтверджено довідкою Управління агропромислового розвитку Літинської РДА. Тобто дійсна шкода підприємству становить 170 000 грн. 43600 грн. =126 400 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Призначаючи покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості. Хоча він в силу ст.89 КК України такий що не має судимості, однак це не скасовує того факту, що він тричі був засуджений за корисливі злочини, в тому числі шахрайство, і навіть відбував покарання у місцях позбавлення волі, не припинив злочинну діяльність, що посилює ступінь тяжкості вчиненого.

Згідно ст.88 КПК України, вищенаведені обставини доводять те, що обвинувачений діяв з певним умислом та мотивом, мав можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним відповідного кримінального правопорушення, та не міг помилитися щодо обставин, за яких він вчинив відповідне кримінальне правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив що провину визнає, однак дав показання які спростовують його причетність до вчиненого, він не розкаявся, не виявляв готовність нести покарання, не висловлював жаль з приводу вчиненого. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого та відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання, суд виходить із того, що покарання у виді штрафу не буде дієвим, адже не забезпечить виправлення засудженого та не буде запобігати вчинення ним нових злочинів. Покарання у виді виправних робіт також не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_4 не працює. А тому суд ввжає, що необхідним та достатнім для ОСОБА_4 буде покарння у виді обмеження волі.
Не погоджуючись із позицією прокурора, щодо покрання у виді позбавлення волі, суд виходив із того, що позбавлення волі є найбільш суворим покаранням і його призначення не буде відповідати вимогам ст.65 КК України, а саме більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Із врахуванням тяжкості злочину, особи винного, того що обвинувачений не розкаявся, відсутності пом`якшубчих обставин суд дійшов висновку про реальне відбування покарання.
У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, у якому зазначається що між підприємством «Адлєер» та СТОВ «Перемога» був укладений договір поставки від 25.06.2013 року, підприємство «Адлєр» зазначений у договорі товар в кількості 2500 літрів препарату «Самум 150 в.р.» на загальну суму 218 010 грн. поставило, натомість отримало лише 43 600 гривень передоплати, решту 174 410 гривень підприємство не отримало. Тому просить стягнути дану суму. У вересні 2013 року ПП «Адлєр» звернулося до господарського суду, відповідно до рішення на користь ПП «Адлєр» стягнуто 174 410 гривень заборгованості із СТОВ «Перемога». Однак, на час звернення до суду керівництву підприємства не було відомо, що договір укладався із використанням підробних документів. На даний час, шкода підприємству не відшкодована, виконавчий лист повернутий без виконання через відсутність майна у СТОВ «Перемога». Оскільки дана шкода заподіяна злочином вчиненим ОСОБА_4 , вона підлягає стягненню з останнього. Крім того, відповідно до умов договору, за порушення виконання зобов`язань нараховується 20% річних, що становить 79511,85 грн., також передбачена пеня в сумі 121 891,08 грн. та штраф в сумі 34882 грн. Додатково у договорі передбачено, що якщо курс долара США на день оплати вищий ніж був на день підписання договору, то підлягає стягненню також різниця в курсі, яка становить 319170,30 грн. Тому дані суми просять стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 .
Дослідивши матеріали позову, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ПП «Адлєр» отримало кошти в сумі 43600 грн., згідно договору поставки №225/3 від СТОВ «Перемога». Розмір боргу за договором становить 174 410 грн. Однак, відповідно до висновку експерта №113 від 20.08.2015 року ринкова вартість гербіциду десиканту «Самум 150» в.р. станом на червень 2013 року могла становити 68 гривень за один літр без врахування ПДВ. Аналогічну вартість (68 грн.) даного десиканту «Самум -150» в.р. станом на червень 2013 року також підтверджено довідкою Управління агропромислового розвитку Літинської РДА. Тобто дійсна шкода підприємству становить 170 000 грн. 43600 грн. = 126 400 грн. Суд не приймає до уваги заборгованість визначену ПП «Адлєр», адже у договорі зазначена не ринкова вартість товару, а вартість визначена самим підприємством, яка складається із ринкової вартості та націнки підприємства. Тому сума 126 400 грн. є розміром шкоди заподіяної злочином та підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь ПП «Адлєр».

Щодо решти позову, то представник цивільного позивача вважає, що між сторонами діють зобов`язальні правовідносини пов`язані із невиконанням договору. Як наслідок цього просить стягнути із обвинуваченого 20% річних, пеню та штраф у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань. А також застосувати зміну курсу долара США.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 625 ч.2 ЦК України, передбачає, що боржник який прострочив виконання зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що договір про поставку укладений ОСОБА_4 від імені СТОВ «Перемога» із використанням підробленого паспорта на ім`я ОСОБА_12 . Договір укладений між двома юридичними особами, він не визнаний недійсним. Тобто особисто ОСОБА_4 не є стороною договору, та не є боржником, тому не може відповідати за порушення чи невиконання умов договору. Тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.
Судові витрати по справі за проведну експертизу в сумі 306,90 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь Приватного підприємства «Адлєр» () шкоду заподіяну злочином в розмірі 126 400 (сто двадцять шість тисяч чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведену експертизу в сумі 306,90 гривень
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1