У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 0827/1-471/11

№ 1-в/336/243/2015

23 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про роз`яснення сумнівів та протиріч у вироку Шевченківського районного суду м. Запорожжя від 8 листопада 2012 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, за яким зазначив, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 листопада 2012 року визначено строк рахування його покарання - з моменту фактичного затримання 26.10.2010 року.

При цьому суд в своєму рішенні послався на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 22.12.2010 року, якою встановлено, що засуджений нібито і був затриманий 26.10.2010 року.

Проте, як зазначає заявник, у вказаній постанові суду про його затримання взагалі не йдеться.

У зв`язку із викладеним ОСОБА_4 просить суд роз`яснити сумніви та протиріччя в частині початку відбуття строку покарання, оскільки йому незрозуміло, чому він має відбувати покарання саме з 26.10.2010 року.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав своє клопотання у повному обсязі та пояснив, що насправді він був затриманий співробітниками міліції не 26, а 25 жовтня 2010 року, через що просить суд усунути також і виявлену невідповідність.

Захисник ОСОБА_5 теж підтримав подане засудженим клопотання, зазначивши на невідповідність висновку суду щодо затримання 26.10.2010 року ОСОБА_4 самій постанові Василівського районного суду Запорізької області від 22.12.2010 року, якою суд і мотивував свій вирок щодо початку перебігу строку покарання.

У судовому засіданні прокурор просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та перевіривши його доводи матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що подане засудженим клопотання задоволенню підлягає частковому.

Як передбачає п.14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджується, що 8 листопада 2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.187 ч.2,3, ст.263 ч.1 (в ред. Закону 15.04.2008 р.), ст.289 ч.3 КК України, було засуджено ОСОБА_4 до покарання у вигляді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 2 квітня 2013 року вирок змінено в частині призначеного ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.70 КК України: застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді позбавлення волі на 10 років з конфіскацією всього належного йому майна. В решті вирок залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2013 року касаційні скарги засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 08листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 квітня 2013 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишити без зміни.
При цьому у вищеназваному судовому рішенні суд першої інстанції зазначив, що строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 26.10.2010 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 338 КПК України в редакції 1960 року, коли підсудний до винесення вироку тримався під вартою в цій справі, в строк відбуття покарання зараховується строк перебування під вартою.

Як слідує із матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України в ред. 1960 року даній кримінальній справі за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, о 10-05 год. 20 листопада 2010 року (том 13, а.с. 103 протокол затримання підозрюваного у вчиненні злочину).

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2010 року строк затримання ОСОБА_4 було продовжено до 9 діб, тобто до 29 листопада 2010 року (том 13, а.с. 163).

Згодом, 29 листопада 2010 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області своєю постановою обрав ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (том 13, а.с. 164).

При вирішенні поставлених питань судом досліджувався і матеріал справи про адміністративне правопорушення № 3-2646/2010, на постанову по якій і посилався засуджений, обґрунтовуючи своє клопотання.

Так, постановою слідчого ОСОБА_9 від 07.10.2010 року було вирішено проведення обшуку ОСОБА_4 по цій кримінальній справі по факту розбійного нападу на ОСОБА_10 за ознаками злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу в період часу з 00-30 год. по 00-50 год. 26.10.2010 року було проведено обшук затриманого в порядку ст. 115 КПК України в редакції 1960 року ОСОБА_4 (том 13, а.с. 112).

Постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2010 року провадження по адміністративній справі за ст. 44 КУпАП у відношенні ОСОБА_4 було закрито у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП (том 13, а.с. 119).

Згідно до вимог ст. 16-1 КПК України розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності. Сторони беруть участь у судовому засіданні і користуються рівними правами та свободою у наданні доказів.
При цьому даних про утримання ОСОБА_4 під вартою чи про його затримання до 26 жовтня 2010 року по даній кримінальній справі немає. Належних доказів про вказане суду надано не було.

Отже, суд у своєму вироку вірно зазначив, що строк покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання 26.10.2010 року, а тому в названій частині клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

У своєму вироку від 8 листопада 2012 року суд першої інстанції зазначив:

«Из исследованного в судебном заседании административного материала в отношении ОСОБА_4 по делу № 3-2646/10 суд установил, что ОСОБА_4 был задержан 26.10.2010 г.в 00.30 час., что установлено постановлением Васильевского районного суда от 22.12.2010 г.,которое не обжаловано».

Натомість, як встановлено судом при вирішенні поданого клопотання, постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2010 року провадження по адміністративній справі за ст. 44 КУпАП у відношенні ОСОБА_4 було закрито, а сам факт затримання ОСОБА_4 26.10.2010 року знайшов своє відображення не в названій постанові, а в протоколі обшуку особи від 26.10.2010 року.

Отже, судове рішення потребує роз`ясненню в названій частині, через що заявлене клопотання і підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 318-380, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково клопотання ОСОБА_4 про роз`яснення сумнівів та протиріч у вироку Шевченківського районного суду м. Запорожжя від 8 листопада 2012 року.

Роз`яснити, що суд першої інстанції дійшов висновку, що початок строку покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання 26.10.2010 року згідно протоколу обшуку особи від 26.10.2010 року, складеного оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1
23.12.15