Справа № 273/442/15-к
Провадження № 1-кп/273/55/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Баранівського району ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000090 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта базова загальна середня, неодружену, студентку 1 курсу Рогачів-Волинської філії Новочорторійського ДАТ, раніше не судиму

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

27.02.2015 року близько 10 год. ОСОБА_4 , будучи в неповнолітньому віці, перебуваючи в спальній кімнаті будинку ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення грошей, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з гаманця гроші в сумі 300 грн., після чого з місця вчинення злочину втекла, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.03.2015 року близько 18 год. ОСОБА_4 з метою відкритого заволодіння чужим майном зайшла в господарство ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 з метою проникнення у середину будинку постукала у вікно та відрекомендувалася ОСОБА_9 ( сусідкою ОСОБА_8 ). Після того як остання відчинила двері, ОСОБА_4 швидко відштовхнула ОСОБА_8 в сторону від вхідних дверей, та зайшла до її будинку, і почала в усній формі вимагати від неї гроші. Після цього ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_8 руками в груди і остання впала на ліжко. Сприймаючи погрози як реальні ОСОБА_8 надала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 500 грн., а остання поклала їх до кишені своєї куртки та з місця злочину втекла, чим заподіяла ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочинів визнала, розкаялася та суду пояснила, що вона дійсно 27 лютого 2015 року зайшла до будинку ОСОБА_7 представившись соціальним працівником та скориставшись тим, що ОСОБА_7 пішла на кухню викрала у останньої гаманець який лежав на столі та швидко покинула будинок. Викрадені гроші в сумі 300 гривень використала на свої потреби.

Пізніше 08 березня 2015 року зайшла до будинку ОСОБА_8 , відрекомендувавши себе ОСОБА_9 , яка була сусідкою ОСОБА_8 , після того як остання відчинила двері відштовхнула її від дверей та почала вимагати гроші. ОСОБА_8 , як особа похилого віку злякалася та дала гроші в сумі 500 гривень, після чого вона покинула будинок. Гроші витратила на повернення боргів для знайомої.

Допитана в судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 , показала, що її донька ОСОБА_4 , на даний час перебуває в дома, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_10 . До народження сина навчалася Новочорториському ДАТ на 1 курсі.

Донька про скоєні злочини для неї не розповідала, про все дізналася від порацівників міліції, коли розпочалося кримінальне провадження. Запевнила суд, що її донька щиро розкаялася, все оцінила та усвідомила наслідки вчиненоно, просила вибачення у потерпілих, шкода останнім відшкодована в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , підтвердила, що зі слів ОСОБА_8 вона дізналася, що до останньої 08.03.2015 року прийшла дівчина, як пізніше було встановлено ОСОБА_4 та вимагала гроші, які ОСОБА_8 віддала в сумі 500 гривень, оскільки була дуже налякана її погрозами.

З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження, підтверджується винуватість обвинуваченої, а саме:

- згідно рапорту працівника міліцї від 09.03.2015 року до Баранівського РВ УМВС України надійшло повідомленя від ОСОБА_12 про те, що до її свекрухи 08.03.2015 року прийшла сусідка та забрала 500 гривень (а.п.26).

- з протоколу огляду місця події від 09.03.2015 року видно, що місцем огляду було домогосподарство житловий будинок ОСОБА_8 який зосташований в АДРЕСА_2 . В будинку оглянуто ліжко яке перекидала обвинувачена шукаючи гроші, з під подушки якого потерпіла витягнула гроші та віддала обвинуваченій (а.п.29).

- з протоколу від 14.03.2015 року пред`явлення для впізнання за фотографіями, видно що потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що на фото №2 зображенна дівчина, яка викрала у неї 500 гривень, а саме фото ОСОБА_4 (а.п.46).

- з протоколу від 14.03.2015 року пред`явлення для впізнання за фотографіями, видно що потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що на фото №2 зображенна дівчина, яка викрала у неї гаманець із грошими, а саме фото ОСОБА_4 (а.п.56).

- розписки надані потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підтверджують, що обвинувачена повернула викрадені суми останнім (а.п. 96,97).

Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченої свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені злочинів є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченої, письмовими доказами у справі, показаннями свідка ОСОБА_11 , які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, та за ч.3 ст.186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, із проникненням у житло.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верхрвного Суду України №37 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», , приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченій міри покарання у відповідності зі ст.65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться

до злочину невеликої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про визнання обставин такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , окрім ч.1 ст.66 КК України, суд ураховує також положення ч. 2 ст.66 КК України, де передбачено, що суд при призначенні покарання може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в ч. 1 ст.66 КК України.

У зв`язку із цим, суд вважає, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 необхідно визнати: те, що вона має малолітню дитину, а також, відношення потерпілих до злочину, які не просять суворо карати обвинувачену, дані обставини не передбачені у переліку визначеному у ч.1 ст.66 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст.69 КК України зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України та з покладанням обов`язків згідно з ст.76 КК України. Також до обвинуваченої необхідно застосувати положення ст.104 КК України.

Визначаючи термін цього покарання, ураховуючи санкцію ч. 3 ст.186 КК України суд вважає, що навіть мінімально можливий строк покарання ОСОБА_4 у виді 4 років позбавлення волі, буде надто суворим, а тому вважає за необхідне, з огляду на наявність до того підстав, застосувати положення ст.69КК України, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як встановив суд, ОСОБА_4 щиро покаялася, вчинила злочин в неповнолітньому віці, добровільно відшкодувала завдані збитки в повному обсязі, вчинила злочини у стані вагітності, має на утриманні малолітнього сина, потерпілі не наполягають на суворому покаранні. Названі вище обставини, суд, згідно п.1 ч.1 та ч.2 ст.66 КК України визнав пом`якшуючими обставинами. На думку суду ці пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів.

Все це у сукупності дає суду підстави для застосування положень ст.69 КК України та призначення ОСОБА_4 за ч. 3 ст.186 КК України покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції цієї статті, оскільки на думку суду саме такий термін покарання зможе виправити обвинувачену.

Відповідно до вимог ст.70 КК України суд, вважає призначити обвинуваченій остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законнї сили, не обирати.

Цивільні позови не заявлені, витрати на проведення експертиз відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , визнати винуватою, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України - 1 рік позбавлення волі,

- за ч. 3 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України -2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1