Справа № 11а-613, 2010 рік Головуючий у 1 інстанції Борняк Р.О..
Категорія ч.3 ст.186 КК України Доповідач Галин В.П..
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого, судді Галина В.П.

суддів Тенюха В.П., Романюка М.Ф.

при секретарі Павлів І.

з участю прокурора Шахрайчук Н.І.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 червня 2010 року, про засудження,

ОСОБА_3, мешканця та народженого 23.09.1981 року в с.Новосілки Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого,

за ч.3 ст.186 КК України з застосуванням ст.75 КК України,

ОСОБА_4, народженого 03.07.1989 року вм.Львові, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2/5а, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

за ч.3 ст.186 КК України з застосуванням ст.75 КК України,

ОСОБА_5, мешканця та народженого 10.09.1973 року в с.Новосілки Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше не судимого,

встановила:

вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 червня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винуватими в тому, що вони 21 січня 2010 року, перебуваючи в стані алкогольного сп»ягніння, за попередньою змовою групою осіб, о 22 год. 45 хв. проникли в житловий будинок потерпілої ОСОБА_7, що в с.Новосілка Перемишлянського району Львівської області, де з метою відкритого викрадення чужого майна, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілої ОСОБА_7, відкрито заволоділи грошима в сумі 4564 грн. та півнем вартістю 75 грн, а всього майном на загальну суму 4639 грн.

За таким обвинуваченням їх визнано винуватими за ч.3 ст.186 КК України та з застосуванням ст.75 КК України призначено кожному покарання у вигляді п»яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишено підписку про невиїзд, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено із тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Вирішено питання із речовими доказами та судовими витратами.

Прокурор в апеляції, не оспорюючи кваліфікації дій засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушив питання про скасування вироку в частині обрання їм міри покарання та ухвалення нового вироку з призначенням їм по 6 років позбавлення волі. Покликається на те, що вирок в частині призначення покарання засудженим є незаконним, так як не відповідає тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким і особам засуджених котрі злочин вчинили в стані алкогольного сп»яніння та відносно особи похилого віку.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляцію, захисників та підсудних, які заперечили апеляцію, провівши судове слідство в межах, встановлених постановою попереднього розгляду, перевіривши матеріали справи та, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється. Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість засуджених та на кваліфікацію їх дій, не виявлено.

Вина ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та правильність кваліфікації їх дій не оспорюється в апеляції, які, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_3 суд у вироку покликається на врахування ступеню тяжкості вчиненого злочину, особу винного котрий по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, навчається в ЛВПУКТБ м.Львова, згідно протоколу сільських сходів жителів с. Новосілка від 14 лютого 2010 р. вирішено взяти ОСОБА_3 на поруки.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_4 суд у вироку покликається на врахування ступеню тяжкості вчиненого злочину, особу винного котрий по місцю проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_5 суд у вироку покликається на врахування ступеню тяжкості вчиненого злочину, особу винного котрий по місцю проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вдівець, на утриманні перебуває неповнолітня донька, згідно протоколу сільських сходів жителів с. Новосілка від 14 лютого 2010 р. вирішено взяти ОСОБА_5С на поруки.

Як пом'якшуючі покарання обставини засудженому ОСОБА_3 суд визнав щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та вік підсудного. Обтяжуючою покарання обставиною, визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Як пом'якшуючі покарання обставини засудженому ОСОБА_4 суд визнав щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та вік підсудного. Обтяжуючою покарання обставиною, визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Як пом'якшуючі покарання обставини засудженому ОСОБА_5 суд визнав з'явлення із зізнанням, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та наявність на утриманні неповнолітньої доньки. Обтяжуючою покарання обставиною, визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Виходячи із цього, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання підсудних можливе без ізоляції іх від суспільства, застосувавши до них ст.75 КК України.

Проте, висновок суду щодо застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання, суперечать вимогам закону та загальним засадам призначення покарання, а тому вирок в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Санкцією ч.3 ст.186 КК України, за якою засуджено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, передбачено позбавлення волі на строк від 4 до 8 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, цей злочин є тяжким.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував в повній мірі характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, спосіб та мету його вчинення, а саме що підсудні після вживання алкогольних напоїв, будучи в стані алкогольного сп»ягніння, бажаючи далі продовжувати пиятику, за відсутності для цього грошей, у нічний час, разом вирішили пограбувати пристарілу жінку у її помешканні. Для цього вони заздалегідь приготовили металеву монтіровку та, прийшовши до помешкання потерпілої ОСОБА_7, стали стукати у вхідні двері, а відтак монтіровкою відкрили вікно і залізли у помешкання. Далі, застосувавши до неї насилля, наносячи удари по голові, утримуючи її на підлозі з метою подолання опору та, погрожуючи розправою, заставили її віддати свої заощадження, які вона назбирала із своєї пенсії. По тому пригрозили їй убивством у випадку заявлення нею про пограбування у міліцію.

Обираючи покарання підсудним ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, колегія суддів на підставі ст.65 КК України, з урахуванням вчинення засудженими тяжкого злочину, встановлених судом першої інстанції та перепровірених при апеляційному розгляді справи пом»якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, спосіб та мету його вчинення та особи винуватих, вважає за необхідне обрати покарання кожному у вигляді позбавлення волі на строк, визначений місцевим судом. Таке покарання є необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324, 378 КПК України, колегія суддів,

засудила:

апеляцію прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 червня 2010 року в частині обрання покарання засудженим ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 із застосуванням ст.75 КК України - скасувати та постановити у цій частині новий вирок.

Обрати ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.186 КК України - п»ять років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.186 КК України - п»ять років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.186 КК України - п»ять років позбавлення волі.

В решті вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 червня 2010 року залишити без змін.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5С змінити на взяття під варту із залу суду.

Зарахувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 час перебування під вартою з 13.02.2010 року по 23.06.2010 року.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду України, шляхом подачі касаційної скарги упродовж одного місяця з моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10