АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 12 грудня 2005 року Васильківським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 30 червня 2009 року Васильківським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1360 грн.; 21 червня 2010 року Васильківським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 29 жовтня 2010 року Васильківським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 3400 грн.; 17 січня 2012 року Васильківським районним судом Запорізької області за ст. 389 КК України до 6 місяців арешту; 24 лютого 2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України, ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2014 року до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання 2 роки 4 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

За даним вироком суду ОСОБА_6 засуджений за те, що будучи раніше судимим, а саме: 12 грудня 2005 року Васильківським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 30 червня 2009 року Васильківським районним судом Запорізької обл. за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1360 грн.; 21 червня 2010 року Васильківським районним судом Запорізької обл. за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 29 жовтня 2010 року Васильківським районним судом Запорізької обл. за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 3400 грн.; 17 січня 2012 року Васильківським районним судом Запорізької обл. за ст. 389 КК України до 6 місяців арешту; 24 лютого 2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України, ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2014 року до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 13 березня 2014 року приблизно о 22.35 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Чумака, 4, незаконно без мети збуту, придбав, піднявши з підвіконника першого поверху першого під`їзду вказаного будинку, наркотичний засіб метадон (фенадон), для власного вживання. Після чого, ОСОБА_6 , забравши вказану речовину та утримуючи при собі наркотичний засіб, став незаконно зберігати його при собі, без мети збуту у правій зовнішній кишені своїх штанів - метадон (фенадон), де його затримали співробітники міліції.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 506х від 27 березня 2014 року надані на дослідження подрібнені речовини білого кольору масою 0,190 г, 0,170 г, 0,202 г містять метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів. Маса мета у (фенадону) складає 0,188 г, 0,167 г, 0,198 г. Загальна маса метадону (фена дону) - 0,553г.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року змінити в частині строку покарання та зменшити його з 2 років 6 місяців до 2 років 3 місяців.
В обґрунтування наведеного обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що суд першої інстанції під час постановлення вироку не врахував всі обставини справи, зокрема, щире каяття ОСОБА_6 , активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому вирок суду необхідно змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, а також заявив клопотання про зарахування йому до строку покарання час попереднього ув`язнення, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та не заперечував проти задоволення клопотання про включення до строку покарання попереднього ув`язнення, виступи сторін у судових дебатах і останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає, а клопотання про зарахування до строку покарання строку попереднього ув`язнення підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на доказах, перевіреними судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та не заперечується в апеляції обвинуваченого, як і висновок про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який є раніше судимим та посередньо характеризується, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, і обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.
Також суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року.
Оскільки судом першої інстанції були враховані ті обставини, на які посилається апелянт, то підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про зарахування йому до строку покарання часу перебування його під вартою під час досудового розслідування, яке підлягає до задоволення з огляду на таке.
Частиною п`ятою статт1 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що по кримінальному провадженню, у якому було постановлено оскаржуваний вирок, обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року.
Призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року, суд першої інстанції постановив рахувати початок строку покарання з 28 серпня 2014 року, тобто з моменту затримання обвинуваченого у провадженні, по якому було постановлено вирок Подільським районним судом м. Києва.
Протягом строку попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні по якому був постановлений оскаржуваний вирок, ОСОБА_6 направлявся до виправної колонії для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року.
За повідомленням начальника Бердянської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 77) для відбування покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року ОСОБА_6 прибув до вказаної колонії 17 червня 2015 року та вибув з установи 14 серпня 2015 року.
Протягом решти часу попереднього ув`язнення ОСОБА_6 перебував у Київському СІЗО № 13, а також перебував під вартою під час слідування з СІЗО до місця відбування покарання Бердянської ВП № 77 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року, перебуваючи у той же час під вартою по іншому кримінальному провадженню на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року.
З урахуванням вищенаведеного та керуючись вимогами п. 5 ст. 72 КК України, колегія суддів вважає, що до строку покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2014 року по 17 червня 2015 року та з 14 серпня 2015 року по 11 січня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Час перебування ОСОБА_6 у Бердянській ВП № 77 з 17 червня 2015 року по 14 серпня 2015 року на виконання вироку Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року зараховується до строку покарання з розрахунку день за день.
Таким чином, на момент постановлення колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ухвали у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року обвинувачений фактично відбув покарання у виді позбавлення волі, призначене йому за цим вироком, тому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України він підлягає звільненню від відбування покарання та звільненню з-під варти у залі суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIIIзарахувати ОСОБА_6 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2014 року по 17 червня 2015 року та з 14 серпня 2015 року по 11 січня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/796/2080/2015 Категорія КК: ч. 2 ст. 309
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1