Справа №11-476/11 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Плотникова
Категорія - Хуліганство Доповідач - Захарченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2011 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Захарченка О. П.,

суддів - Ященка В. А., Пархоменко О. М.,

з участю прокурора - Вортоломея М.Ф.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець міста Охтирка ( вулиця Дзержинського, 74) Сумської області, судимий Охтирським міським судом Сумської області

- 17.09.1998 року за ст.ст. 144 ч. 2, 44, 121, 42, 46-1 КК України

(1960 р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання

вироку на строк 2 роки;

- 12.06.2000 року за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42, 43 КК України

(1960 р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини

належного йому майна;

Охтирським районним судом Сумської області

- 15.05.2007 року за ст.ст. 296 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 років

Обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випро-

буванням з іспитовим строком 2 роки;

- 08.07.2008 року за ст.ст. 162 ч. 1, 353, 70 ч. 1, 71 КК України до

2 років і 6 місяців обмеження волі;

- 26.12.2008 року Лебединським районним судом Сумської облас-

ті за ст.ст. 190 ч. 2, 358 ч. 2, 358 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до

2 років і 6 місяців обмеження волі,

засуджений за ч.4 ст. 296 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, а також яким суд вирішив долю речових доказів, а також постановив про стягнення з засудженого 562 грн. 80 коп. судових витрат і, відповідно, 686 грн. 47 коп. та 3596 грн. 56 коп. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він, будучи судимим за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України ( хуліганство ), близько 22 години 05 квітня 2011 року поблизу будинку №88 на вулиці Фрунзе в місті Охтирка Сумської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, зневажаючи існуючі в суспільстві правила поведінки та прагнучи показати свою грубу силу, наніс заздалегідь заготовленими уламками дошки , як предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, удари потерпілому ОСОБА_3 в область голови, по нозі і по руці, заподіявши йому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді косого оскольчатого перелому діалізу середньої фаланги і гористості нігтьової фаланги другого пальця правої кисті без суттєвого зміщення, та легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани другого і третього пальців правої кисті, саден середньої треті зовнішньої поверхні правого стегна, а також удар потерпілому ОСОБА_4 по обличчю в область лівого ока, заподіявши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді підвивиха кристалика, травматичної набухаючої катаракти лівого ока, вторинної ускладненої глаукоми лівого ока, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я потерпілого, у вигляді перелому спинки носа без суттєвого зміщення відламків кісток та легкі тілесні ушкодження у вигляді садна і підшкірної гематоми в області лівої скулової дуги.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи факт умисного заподіяння ним потерпілим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 тілесних ушкоджень і не оспорюючи вирок в частині вирішення судом цивільних позовів прокурора про стягнення з нього витрат на стаціонарне лікування потерпілих, просить вирок суду скасувати, перекваліфікувати його дії з ознак хуліганства на ознаки заподіяння ним потерпілим умисних тілесних ушкоджень та призначити йому покарання, не пов"язане з позбавленням волі, з урахуванням його явки з повинною, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного часткового відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину під впливом погрози, вважає, що суд дав необ"єктивну оцінку доказів у справі, зокрема не звернув увагу на суперечливість показів потерпілих щодо причин і обставин події, в чому він вбачає фальсифікацію доказів у справі, та не врахував того, що тілесні ушкодження потерпілим він заподіяв в порядку самозахисту внаслідок агресивних дій і висловлювань ОСОБА_3 та присутності ОСОБА_4 з пляшкою в руках, а також вважає, що при заподіянні потерпілим тілесних ушкоджень він не порушив громадського порядку за відсутності на вулиці інших людей.

Крім цього на думку засудженого, суд дійшов невірного висновку про невизнання ним своєї вини, не врахувавши те, що ним визнано факт заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи і суть поданої апеляції, думку захисника ОСОБА_1, який апеляцію засудженого підтримав і просить її задовольнити та вважає, що по справі є достатньо підстав застосувати ст.69 КК України і пом"якшити призначене ОСОБА_2 покарання, заслухавши міркування прокурора Вортоломея М.Ф., який проти апеляції заперечує , вважає її необгрунтованою і просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла переконання, що подана засудженим апеляція задоволенню не підлягає з слідуючих підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним, як особою, раніше судимою за вчинення хуліганства, умисного грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в заподіянні потерпілим тілесних ушкоджень із застосуванням заздалегідь заготовленого для цього предмета, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності і взаємозвязку.

Так, дані висновки суду підтверджуються доказами, якими суд мотивував свій вирок:

- показами потерпілого ОСОБА_3 про те, що 05 квітня 2011 року у вечірній час ОСОБА_2 після короткої неконфліктної розмови з ним на розі вулиці Фрунзе і провулку Нагорного в місті Охтирка Сумської області пішов по провулку Народному, а потім через незначний проміжок часу повернувся з уламками дошки в руках, якою безпричинно наніс йому удари по голові, руці і нозі, заподіявши тілесні ушкодження;

- показами потерпілого ОСОБА_4 про те, що 05 квітня 2011 року він у вечірній час , близько 22 години, прийшов разом з ОСОБА_3 на вулицю Фрунзе в місті Охтирка до свого знайомого по цигарки, при цьому ОСОБА_3 залишився чекати його на розі вулиці Фрунзе і провулку Народного, а він ходив до будинку знайомого і після того, як йому ніхто не відчинив провертався назад та побачивши ОСОБА_3 запропонував йому ідти додому і в цей же час відчув удар зліва по голові, від чого упав, а коли прийшов до свідомості, то на місці події вже нікого не було;

- показами допитаного судом в якості підсудного ОСОБА_2, який підтвердив, що саме він 05 квітня 2011 року у вечірній час з використанням уламків відірваної особисто ним від паркану одного з господарств по провулку Народному в місті Охтирка частини дошки наніс на межуючій з даним провулком вулиці Фрунзе три удари по різних частинах тіла ОСОБА_3 і один удар по голові ОСОБА_4, від якого потерпілий упав на землю, а він після цього пішов додому;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 06 квітня 2011 року, з яких вбачається, що даним оглядом виявлено відсутність в паркані одного з господарств по провулку Народному в місті Охтирка частини дошки за наявності слідів її виламування, а також виявлено уламок деревини біля господарства №88 на вулиці Фрунзе ( а.с.16-21 );

- протоколами відтворення обстановки і обставин події з участю, відповідно, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, з яких вбачається, що ОСОБА_2 заподіяв уламками дошки удари потерпілим саме біля будинку №88 по вулиці Фрунзе в місті Охтирка, вибігши несподівано для потерпілих із-за року провулка Народного ( а.с. 35-37, 41-42, 61-65 );

- висновками проведених по справі судово - медичних експертиз, якими підтверджується факт заподіяння ОСОБА_3 і ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень і легких тілесних ушкоджень, які за кількістю, локалізацією, часом і способом утворення відповідають обставинам, якими обґрунтовується пред"явлене ОСОБА_2 обвинувачення ( а.с. 93-94, 98-99 );

- даними про наявність у ОСОБА_2 непогашеної судимості за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України ( 122-123 );

- Покази ОСОБА_2 про те, що він заподіяв потерпілим тілесні ушкодження не з мотивів порушення громадського порядку, а з метою самозахисту, були предметом перевірки в ході судового розгляду справи, за результатом якої суд дійшов висновку про необґрунтованість таких показів і колегія суддів погоджується з таким висновком суду , виходячи з того, що, як встановлено по справі, ОСОБА_2 при заподіянні потерпілим тілесних ушкоджень не перебував ні з ОСОБА_3, ні з ОСОБА_4 в конфліктних чи інших неприязних відносинах, а з потерпілим ОСОБА_4 раніше взагалі ніколи не спілкувався і здійснив напад на них в громадському місці з власної ініціативи, вибігши з уламками дошки в руках із-за рогу провулку Народного на вулицю Фрунзе, де перебували потерпілі і ніяких дій чи висловлювань на адресу ОСОБА_2 не вчиняли, а тому необхідності захищатися від них у ОСОБА_2 не було.

Крім цього, по справі не знайшли свого підтвердження та спростовані показами потерпілих, матеріалами очних ставок між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , результатами огляду місця події покази ОСОБА_2 про те, що заподіяння ним потерпілим тілесних ушкоджень було наслідком погроз з боку ОСОБА_3 та наявності пляшки в руці ОСОБА_4

Доводи апеляції засудженого про те, що пляшку, яка 05 квітня 2011 року була в руці ОСОБА_4 , на слідуючий день підібрав на місці події ОСОБА_3 мають надуманий характер і нічим не підтверджуються.

Враховуючи обставини справи, які визнані судом доведеними і підтверджуються сукупністю належно зібраних у передбаченому законом порядку доказів, суд правильно встановив, що ОСОБА_2 вчинив суспільно-небезпечні дії, які грубо порушили громадський порядок і відзначалися особливою зухвалістю.

При цьому, факт відсутності у вечірній час 05 квітня 2011 року на вулиці Фрунзе в місті Охтирка Сумської області інших людей, крім ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, на що звертає увагу засуджений у своїй апеляції, не впливає на правильність висновків суду про наявність у діях ОСОБА_2 ознак хуліганства.

Також, колегія суддів вважає правильним висновок суду про вчинення ОСОБА_2 хуліганства із застосуванням іншого предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень , адже, як достовірно встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_2, реалізовуючи свої наміри на заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень за відсутності будь-якого конфлікту з ними, умисно заготовив предмет для нанесення таких тілесних ушкоджень, перебуваючи на досить значній відстані від ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за межами передбачаємого місця події, після чого повернувся на місце перебування потерпілих та несподівано для них умисно наніс їм заздалегідь заготовленими уламками дошки тілесні ушкодження.

Враховуючи невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 296 КК України , суд правильно зазначив це за змістом мотивувальної частини вироку, а тому посилання засудженого за змістом апеляції про неприйняття судом до уваги факту визнання ним вини по справі є необгрунтованими.

Доводи апеляції засудженого про неправдивість, суперечливість і фальсифікацію показів потерпілих щодо причин і обставин заподіяння їм тілесних ушкоджень є безпідставними, оскільки покази ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про безпричинність нападу на них з боку ОСОБА_2 та щодо наслідків такого нападу є послідовними та підтверджуються іншими доказами у справі і не мають ознак їх фальсифікації .

Разом з цим, наявна різниця у показах потерпілих щодо черговості нанесення ОСОБА_2 кожному з них тілесних ушкоджень в умовах доведеності факту заподіяння всіх цих ушкоджень саме засудженим, не вплинула на законність і обгрунтованість постановленого судом вироку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кваліфікація судом дій ОСОБА_2 за ч.4 ст. 296 КК України є правильною.

Що стосується призначеного засудженому покарання, то воно відповідає вимогам ст.65 КК України.

Як убачається з вироку, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину, обставину, що пом"якшує покарання винного, дані, що характеризують його особу, і призначив йому покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів.

Призначене засудженому покарання є самим м"яким за строком виду покарання, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, а тому доводи апеляції ОСОБА_2 про призначення йому занадто суворого покарання без урахування всіх пом"якшуючих обставин є безпідставними.

З огляду на дані про особу ОСОБА_2, який неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів , доводи захисника ОСОБА_1 про наявність передбачених ст. 69 КК України підстав для пом"якшення призначеного засудженому покарання є необґрунтованими.

За таких обставин, вирок суду відносно ОСОБА_2 є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню чи зміні за поданою засудженим апеляцією не підлягає.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2011 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7