АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-кп/781/665/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , поданою на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясинуватка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, такого, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
08.10.2007 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років,
звільнено від кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження стосовно нього за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілої з обвинуваченим.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто, - у вчиненні легкого тілесного ушкодження.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, як їх встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , 29 січня 2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи на вулиці Чкалова селища міського типу Олександрівка Кіровоградської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , наніс останній удару рукою та ногою в область живота, після чого, схопивши лівою рукою за волосся, почав правою рукою наносити потерпілій удари в область лівого ока, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця лівої навколо очної ділянки, забою м`яких тканин в епігастральній області, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито, у зв`язку із примиренням потерпілої ОСОБА_9 із обвинуваченим, про що свідчить подана до суду відповідна заява потерпілої.

При закритті даного кримінального провадження суд першої інстанції керувався ст. 46 КК України та п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судове рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку прокурором у кримінальному провадженні, який в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Апеляційні вимоги обґрунтовані наступними доводами.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції одночасно послався на дві норми закону, що регламентують різні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності, мають різні наслідки їх застосування.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України має більш сприятливі наслідки для особи, яка звільняється від кримінальної відповідальності, ніж у разі застосування положень ст. 46 КК України.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про звернення до суду учасників судового провадження із належно оформленим клопотанням або поданням про застосування ст. 46 КК України, що є обов`язковим для такого застосування.

До того ж, у мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції безпідставно зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, проте, відповідно до пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, останньому інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - вчинення легкого тілесного ушкодження.

Також, неправильно зазначено в оскаржуваній ухвалі дату вчинення кримінального правопорушення, - як 24 січня 2015 року, тоді як обвинувачення ОСОБА_8 пред`явлено за вчинення кримінального правопорушення, події якого відбувалися 29 січня 2015 року.

Вказане, за переконанням особи, яка подала апеляційну скаргу, є підставою скасування судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи та думку у дебатах прокурора, який повністю підтримав подану апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, а саме наявна заява від потерпілої ОСОБА_9 , - остання із обвинуваченим ОСОБА_8 примирилися, а тому вона не має претензій до обвинуваченого (том 2 аркуш провадження 11).

У зв`язку із чим, суд першої інстанції зазначив в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 підлягає закриттю у зв`язку із примиренням потерпілого з обвинуваченим, а обвинувачений ОСОБА_8 , відповідно, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, проти чого, до речі, не заперечував державний обвинувач.

Вказане зазначення в ухвалі суду колегією суддів визнається правильним.

Однак, разом із тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження, а саме оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд, у мотивувальній частині ухвали також зазначив мотиви прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, при цьому пославшись на положення п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідно до положень якої кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вказане посилання суду першої інстанції є помилковим, оскільки п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України регульовано закриття кримінального провадження з причин відмови потерпілого від обвинувачення, що у даному випадку не мало місце.

За цих обставин, з резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду першої інстанції підлягає виключенню посилання суду на п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, як на підставу закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .

Також, судом першої інстанції у резолютивній частині ухвали зазначено про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України у відповідності зі ст. 46 КК України.

Вказане зазначення є помилковим, оскільки даною нормою закону України про кримінальну відповідальність регламентується виключно звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Тому, суд першої інстанції мав зазначити у резолютивній частині ухвали про закриття кримінального провадження, а, звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності послатися на ст. 46 КК України.

Тож, суд першої інстанції, неправильно зазначив про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України, - тобто неправильно застосував дану норму закону, зазначивши її в резолютивній частині ухвали.

Відтак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.

Також, є слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції, при викладенні обставин кримінального правопорушення, як його встановлено органом досудового розслідування, неправильно вказано дату вчинення кримінального правопорушення, - як 24 січня 2015 року, замість 29 січня 2015 року, а також вказано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тоді як ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні легкого тілесного ушкодження, що передбачає ч. 1 ст. 125 КК України.

Тож, описова частина ухвали суду щодо наведених обставин підлягає зміні.

При цьому, слід зауважити вказана помилка суду першої інстанції жодним чином не впливає на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , тим більше, що обставини кримінального провадження не були предметом дослідження та оцінювання у суді.

Доводи апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали суду першої інстанції з наведених підстав - є необґрунтованими, оскільки це не є, згідно із положеннями ч. 1 ст. 412 КПК України та ч. 2 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і не є тими обставинами, за яких судове рішення підлягає безумовному скасуванню.

З огляду на викладене вище, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги прокурора частково знайшли своє підтвердження, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України змінити.

Виключити із мотивувальної частини ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року посилання на закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У резолютивній частині ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року зазначити: Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити. Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Виключити із описової частини ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року, при викладенні обставин кримінального правопорушення про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто, у вчиненні легкого тілесного ушкодження, зазначення: що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Вважати правильним зазначення в описовій частині ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року, при викладенні обставин кримінального правопорушення про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України, дати вчинення інкримінованого кримінального правопорушення як: 29 січня 2015 року.

В іншій частині ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4