Провадження №11-кп/772/794/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

та житель АДРЕСА_1 ,

громадянин України, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з призначення йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Затверджено угоду про примирення, укладену 28.05.2015 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з призначенням узгодженого сторонами угоди покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 369 грн.

Згідно вироку ОСОБА_7 , працюючи реалізатором мобільних телефонів у торговій точці № 026, що знаходиться на 2-му поверсі «М`ясного павільйону» на Центральному ринку у м. Вінниці, 31.10.2014 року, перебуваючи на робочому місці, за вищевказаною адресою, прийняв від ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Lenovo S898» для здійснення ремонтних робіт вартість якого, відповідно судово-товарознавчої експертизи від 17.03.2015 року, складала 3144,38 грн. в результаті чого у останнього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном.

Цього ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , керуючись жагою наживи та незаконного збагачення, заздалегідь не маючи наміру виконати свої обіцянки по ремонту мобільного телефону, розпорядився ним на власний розсуд, реалізувавши викрадене майно до ломбарду «Комод» за адресою м. Вінниця, вул. Некрасова, 44, за що отримав грошові кошти у сумі 1300 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

28.05.2015 року між потерпілою ОСОБА_9 , яка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_2 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_7 , зареєстрованим і проживаючим у АДРЕСА_1 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Відповідно до цієї угоди, враховуючи, що підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і повністю відшкодував матеріальну шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_9 , сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 , не оспорюючи правильності юридичної кваліфікації та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вважає вирок суду першої інстанції незаконним і просить його змінити на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що при ухвалені вироку, всупереч ст. 124 КПК України, суд неправильно стягнув судові витрати за проведення судово-товарозначвої експертизи на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, оскільки вони підлягають стягненню на користь держави (до державного бюджету). Тому, прокурор просить у резолютивній частині вироку зазначити про стягнення 369 грн. судових витрат за проведення експертизи на користь держави; в іншій частині - вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступи в дебатах: прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора області, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини ОСОБА_7 та юридична кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 190 КК України прокурором в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При ухвалені обвинувального вироку суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку про наявність судових витрат та їх розміру, однак всупереч наведених вимог закону, стягнув з обвинуваченого витрати за проведення експертизи в сумі 369 грн. не на користь держави (до державного бюджету), а на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону і тягне за собою зміну вироку в цій частині.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , в частині стягнення судових витрат, змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 369 (триста шістдесят дев`ять) грн. на користь держави.

В решті - вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: