В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009099 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 22.06.2015 року приблизно о 16 годині 52 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, пройшов до будинку АДРЕСА_2 та піднявся на 4 поверх де побачив дитячий велосипед «Лексус» синього кольору, який знаходився в коридорі загального користування. В цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих перебуваючи на 4-му поверсі, таємно викрав дитячий велосипед «Лексус», синього кольору, який в руках виніс з будинку. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1 000 (одна тисяча) гривень.
Крім того, ОСОБА_5 , 02 серпня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Шалетт Міста, поруч з будинком №7, де побачив автомобіль марки «Сеат Леон» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, в цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих розбив праве пасажирське скло вказаного автомобіля, звідки дістав відеореєстратор в корпусі чорного кольору, з зарядним пристроєм до нього та МП3-плеєр «Київстар», в корпусі чорного кольору, пластикове кріплення до нього та зарядний пристрій. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 22.06.2015 року приблизно о 16 годині 52 хвилин, він перебуваючи на четвертому поверсі, будинку АДРЕСА_2 , помітив велосипед темного кольору. Після того, він переконався, що поруч нікого немає та таємно викрав вказаний велосипед. Крім цього, 02 серпня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, він перебуваючи біля будинку №7, по вулиці Шалетт Міста, в місті Києві, де побачив автомобіль марки «Сеат Леон» д.н.з. НОМЕР_1 , переконався, що поруч нікого немає, розбив праве пасажирське скло у вказаному автомобілі та повторно таємно викрав відеореєстратор з зарядним пристроєм до нього, МП3-плеєр «Київстар», пластикове кріплення до нього, зарядний пристрій. Також додав, що щиро кається в скоєному.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

за ч.1 ст.185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка);

за ч.2 ст.185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 11.10.2004 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, діагноз: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, проте з урахуванням обставин провадження, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: CD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження, відеореєстратор з тримачем та підзарядним пристроєм, МП3-плеєр «Київстар»- залишити у володінні ОСОБА_8 .

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: