Справа № 461/6320/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/408/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2015 року,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя і здоров`я особи СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 по 14 липня 2015 року включно.
ОСОБА_9 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000226 12 лютого 2015 року).
Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 12 лютого 2015 року близько 18 год., перебуваючи на ділянці території поля, що прилегле до хутора Щасливе, Стрийського району, Львівської області, та маючи з собою мисливську рушницю марки "WERK HAENEL SUHI", № НОМЕР_1 , калібру 16мм, умисно здійснив постріл з вказаної рушниці в напрямок життєво важливого органу голови потерпілого ОСОБА_11 , спричинивши останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №26 від 16 березня 2015 року, тілесне ушкодження у вигляді вогнепального, дробового поранення голови з ушкодженням кісток черепа та тканин головного мозку, що призвело до смерті останнього.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 покликається на те, що ухвала суду є незаконною, постановленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що в клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою зазначена підозра, є необґрунтованою та не зазначено жодного з ризиків, які б виправдовували тримання його підзахисного ОСОБА_9 під вартою.
Звертає увагу, що посилання у клопотанні слідчого, як на ризики на те, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, потерпілих, не підтверджені жодними доказами, та є припущеннями, оскільки свідки та потерпілі у вказаному провадженні всі допитані, і слідчий в клопотанні вказує, що виконані всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.
Вважає, що посилання слідчого, як на ризик, на те що ОСОБА_9 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, теж не підтверджено жодним доказом.
Наголошує, що слідчим при розгляді провадження системно допускається порушення норм КПК, які виразились в тому, що слідчий не роз`яснив стороні захисту право подавати заперечення на клопотання слідчого про продовження строків досудового розслідування, а подане захистом заперечення у вказаний термін не розглянув, та воно не враховане прокурором при прийнятті рішення про продовження строків досудового слідства. Крім цього, слідчий не послався в клопотанні на докази, якими обґрунтовується підозра.
Акцентує, що на клопотання сторони захисту, як доказ необґрунтованої підозри, оголошеної ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, в судовому засіданні було переглянуто відеозапис з телефону потерпілого, де явно видно факт переслідування ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_11 , чути постріл, та слова ОСОБА_9 , як реакцію на вчинене, що безперечно доводять відсутність умислу на позбавлення життя потерпілого, а отже і неправильну кваліфікацію, тим самим необґрунтованість підозри, однак слідчий суддя не дав цьому доказу оцінку та не спростував його.
Також апелянт наголошує, що при винесенні ухвали слідчий суддя самостійно та незаконно, оскільки цього не було відображено в клопотанні та не висловлювалося ні слідчим, ні прокурором в судовому засіданні, придумав як додаткові ризики, що дають підстави для застосування вказаного запобіжного заходу те, що ОСОБА_9 , будучи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а тому вважає, що слідчий суддя прийняв необґрунтоване та незаконне рішення, оскільки не дотримався вимог закону, які визначають засади можливості продовження строку тримання під вартою.
Крім цього зазначає, що суддя в ухвалі, так і слідчий у клопотанні, вказуючи, що запобігти наявним у справі ризикам може лише найбільш суворий запобіжний захід, не проаналізували свої висновки в контексті кримінального провадження та в співставленні з даними про особу підозрюваного, а також не послалися на жодний доказ, який би підтверджував вказані твердження.
Вказує на те, що на момент подання клопотання про продовження строку тримання під вартою, підозрюваний не заперечує факту вчинення ним пострілу, внаслідок якого загинув потерпілий, однак вважає необгрунтованою підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, так як не мав наміру і умислу на позбавлення життя потерпілого, постріл відбувся внаслідок неправомірних дій самого потерпілого, який переслідував його та хотів заволодіти рушницею, ОСОБА_9 сприяє слідству, всі слідчі дії пов`язані зі встановленням обставин вчинення злочину виконані, а отже, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про суттєве зменшення ризиків на сьогоднішній день.
Водночас, слідчий суддя належним чином не оцінив і даних про особу підозрюваного, які жодним чином не характеризують його з негативної сторони, а навпаки, також свідчать на користь зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки, так як підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, негативної репутації не має, проживає у сім`ї разом з дружиною та дітьми, має постійне місце роботи.
А тому вважає, що наведені дані свідчать про те, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою не має належного обґрунтування в доцільності продовження строків тримання під вартою в контексті обставин зазначеної кримінальної справи, як цього вимагає національне та міжнародне законодавство.
Водночас вважає, що враховуючи те, що підзахисний ОСОБА_9 має постійне місце проживання та роботи, хворів туберкульозом легень, має діагноз хронічний бронхіт, емфізему легень І-ІІ ст., метатуберкульозний пневмосклероз, а тому потребує лікування,то до останнього слід застосувати, на думку захисту, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби з метою надання можливості підозрюваному лікуватися, працювати і утримувати сім`ю .
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати запобіжний захід ОСОБА_9 , не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 лютого 2015 року застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2015 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 14 червня 2015 року включно.

03 червня 2015 року заступником прокурора Львівської області ОСОБА_12 винесена постанова про продовження досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 5-ти місяців.

Старший слідчий, за погодженням із прокурором прокуратури Львівської області, звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 до 30-ти діб, тобто до 14 липня 2015 року, яке мотивував тим, що по даному кримінальному провадженню виконано всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів. Разом з тим, закінчити розслідування у 4-ох місячний строк, до 14 червня 2015 року, немає можливості, оскільки необхідно закінчити проведення судово-хімічної експертизи, ознайомити підозрюваного ОСОБА_9 , а також його захисника з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. А враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_9 вчинив умисне вбивство, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

З журналу судового засідання вбачається, що при розгляді клопотання старшого слідчого, в судовому засіданні дав пояснення підозрюваний ОСОБА_9 , заслухана думка захисника, прокурора, слідчого, досліджені матеріали справи, які в подальшому були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім, про що доведено слідчим та прокурором.

Також, обґрунтованими є викладені в клопотанні слідчого доводи щодо неможливості завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 .

Отже, слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, врахувавши тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_9 , дані про його особу, конкретні обставини кримінального провадження, доводи клопотання слідчого, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Також, не заслуговує уваги колегії суддів покликання захисника в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею невірно оцінено наявні у кримінальному провадженні докази, оскільки оцінка таким повинна даватись судом першої інстанції при розгляді справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, як підставно зазначає захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, слідчий суддя в ухвалі вказав на ризики, які не зазначені в клопотанні старшого слідчого, зокрема, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, однак, на думку колегії суддів, це не вплинуло на законність постановленого судового рішення, а такі покликання підлягають виключенню з мотивувальної частини ухвали як помилково зазначені.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 по 14 липня 2015 року включно без зміни.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді виключити покликання на те, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4