ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1849/15-к
Провадження 1-кп/483/185/2015
ВИРОК
Іменем України
05 жовтня 2015 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002257 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, є громадянином України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого марсового боцманської команди морського буксиру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у військовому званні старший матрос, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин за наступних обставин.

12 листопада 2012 року ОСОБА_5 . Чернігівським ОМВК був призваний для проходження строкової військової служби.
18 березня 2013 року матрос ОСОБА_5 прийнятий на військову службу за контрактом.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19 березня 2013 року № 28-КС матросу ОСОБА_5 присвоєно чергове військове звання старший матрос.

Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 17 жовтня 2014 року №126-ПМ старший матрос ОСОБА_5 призначений на посаду старшого марсового боцманської команди морського буксиру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_3 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 30 червня 2015 року №122 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення на посаді старшого марсового боцманської команди морського буксиру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його де виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання Виконувачем обов`язків Президента України, Головою Верховної Ради України ОСОБА_6 . Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що ОСОБА_5 було відомо.
03 серпня 2015 року за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 серпня 2015 року №146 старший матрос ОСОБА_5 вибув до військово-медичного клінічного центру Південного регіону України в м. Одеса для проходження військово-лікарської комісії.
07 серпня 2015 року старший матрос ОСОБА_7 завершив проходження військово-лікарської комісії та цього ж дня, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, не з`явився вчасно з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , та вибув до місця проживання в с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, де проводив час на власний розсуд.
28 серпня 2015 року о 10 год. 00 хв. старший матрос ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
15 вересня 2015 року, до підготовчого судового засідання, між ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а також щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_5 , а саме: призначення більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяці, з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він повністю погоджується з підписаною угодою, розуміє наслідки укладення угоди, яка була добровільною, без будь-якого примусу, та просить затвердити укладену угоду.
Прокурор та захисник також просили затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для визнання винуватості наявні та правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом встановлено наявність таких обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як щире каяття у вчиненому та з`явлення з зізнанням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення обвинувального вироку з призначенням ОСОБА_5 міри покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, визначеної сторонами в угоді, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяці, з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 15 вересня 2015 року, укладену між ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002257 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, у виді арешту строком на три місяці, з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Головуючий: