печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410 КК України за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001122 від 10.06.2015р.,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця окремого батальйону охорони та забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 - військової частини НОМЕР_1 , начальника сховища речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії, -
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001122 від 10.06.2015.
Досудовим розслідуванням встановлено що ОСОБА_5 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України від 27.02.2015 № 3 з 27 лютого 2015 року по теперішній час проходив військову службу у зазначеній військовій частині на посаді начальника сховища речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України від 27.02.2015 № 3 ОСОБА_8 з 27 лютого 2015 року по теперішній час проходить військову службу у зазначеній військовій частині на посаді начальника речового сховища (для забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 ) складів господарчого взводу роти бойового та матеріально технічного забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України від 27.02.2015 № 3 ОСОБА_9 з 27 лютого 2015 року по теперішній час проходить військову службу у зазначеній військовій частині на посаді офіцером відділу закупівлі матеріально-технічних засобів Національної гвардії.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України від 27.02.2015 № 3 ОСОБА_10 з 27 лютого 2015 року по 6 серпня 2015 року проходив військову службу у зазначеній військовій частині на посаді начальника речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії.
У зв`язку з займаною посадою, пов`язаною з виконанням адміністративно-господарських функцій, сержант ОСОБА_5 , у вказаний період був матеріально-відповідальною особою, виконував адміністративно-господарські обов`язки та відповідно до пункту 1 Примітки до статті 425 КК України є військовою службовою особою.
Однак, перебуваючи на вищезазначеній посаді, ОСОБА_5 у 2015 році почав діяти не в інтересах служби, а у власних корисливих інтересах з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави.
У невстановлений час, в 2015 році начальник сховища речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_5 , начальник речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_10 , офіцер відділу закупівлі матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_9 та начальник речового сховища (для забезпечення ГУ НГУ) складів господарчого взводу роти бойового та матеріально технічного забезпечення ОСОБА_8 , в умовах особливого періоду, з корисливих мотивів, увійшли у злочинну змову та розробили злочинний задум, об`єднаний єдиним умислом на незаконне збагачення за рахунок держави, а саме на привласнення та послідуючий продаж і збут привласненого ними військового майна, яке у зв`язку із займаними ними посадами перебувало у їх віданні, невизначеному колу осіб упродовж усього періоду перебування на займаних ними посадах.
З цією метою, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи усупереч вимог законодавства, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок держави, в умовах особливого періоду, будучи військовими службовими особами, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, організувались та узгодили план, що полягав у попередньому виокремленні частини військового майна, яке обліковане та зберігається у складських приміщеннях військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України, незаконному знятті його з обліку, вчиненні інших дій, направлених на приховування фактів нестачі, його переміщенні за межі території цієї ж військової частини із залученням інших осіб, та подальшого збуту вказаного привласненого військового майна ОСОБА_10 невизначеному колу осіб упродовж 2015 року в межах періоду перебування на займаних ними посадах. При цьому ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , домовились отримані у такий спосіб грошові кошти розподіляти між собою відповідно до відведених ролей та значимості участі кожного учасника, які у подальшому планували використати особисто на власний розсуд.
З цією метою ОСОБА_10 було запропоновано ОСОБА_11 придбати у нього військове майно, а саме камуфльований формений одяг НГ України, натільну білизну, термобілизну, шкарпетки, постільну білизну, бронежилети, жилети «розгрузки», тактичні ліхтарі, формені армійські черевики з високими берцями та інше речове майно.
Згодом, ОСОБА_11 усвідомивши факт того, що ОСОБА_10 вищевказане майно привласнив шляхом зловживання своїм службовим становищем, як військова службова особа, в умовах особливого періоду, як наслідок вказане військове майно незаконно здобуто, та наявність у останнього стійкого злочинного умислу на незаконне збагачення за рахунок держави, який полягає, у тому числі, в збуті раніше привласненого військового майна невизначеному колу осіб упродовж усього періоду перебування на займаній посаді, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та почав діяти з метою викриття злочинної діяльності службових осіб військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України за умовами конфіденційного співробітництва.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що своїми вищевказаними протиправними діями, будучи військовою службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, усупереч інтересів служби, у продовж червня-жовтня 2015 року, в умовах особливого періоду, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , привласнив шляхом зловживання своїм службовим становищем інше військове майно загальною вартістю 25 124,14 грн, в результаті чого державі в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України спричинені збитки на вказану суму, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
Окрім цього, вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення завдало нематеріальних збитків у вигляді підриву авторитету Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 НГ України, а також підриву боєготовності та боєздатності військових підрозділів Національної гвардії України, призводить до формування негативної суспільної думки щодо підрозділів забезпечення військових формувань України, підриву обороноздатності держави.
11.10.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
Посилаючись на викладене, слідчий та прокурора просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК:
- прибувати з періодичністю раз в тиждень та за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з підозрюваними у цьому провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватись від спілкування в службовий та позаслужбовий час з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 та військовослужбовцями строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 .
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому підстави.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні даного клопотання підлягають врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні №0001122 від 10.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
11.10.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, та доведеним наявність таких ризиків як можливість з боку підозрюваного перешкоджати слідству шляхом переховування від слідства.
Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки, майновий стан, його постійне місце проживання та служби.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як найбільш м`який з передбачених законом запобіжних заходів і який, виходячи з встановлених обставин, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зобов`язавши останнього прибувати за першим викликом слідчого, прокурора та суду у визначений час та місце у даному кримінальному провадженні.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному правопорушення.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати з періодичністю раз в тиждень та за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з підозрюваними у цьому провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватись від спілкування в службовий та позаслужбовий час з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 та військовослужбовцями строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 .
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179,194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з підозрюваними у цьому провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватись від спілкування в службовий та позаслужбовий час з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 та військовослужбовцями строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 .
Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного визначити до 15 грудня 2015 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1