Справа № 136/310/15-к
Провадження №11-кп/772/462/2015
Категорія: кримінальна
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 11 березня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз Липовецьким районним судом Вінницької області 21.05.2009 року за ст.ст. 185 ч.3, 304, 395 КК України,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців позбавлення волі
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Росоша Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз Липовецьким районним судом Вінницької області 13.08.2015 року за ст.ст. 395, 71 КК України до 6 місяців арешту,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців позбавлення волі.
Вирішено долю речових та процесуальних витрат.

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у тому, що 30 січня 2015 року близько 16 години 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою, повторно, переслідуючи корисливу мету особисте збагачення, знаходячись в будинку ОСОБА_10 , що розташований по АДРЕСА_1 домовились про вчинення крадіжки з території сусіднього домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 переліз через дерев`яний паркан, який розділяє суміжні домогосподарства та проник на територію домогосподарства ОСОБА_11 , після чого, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, знайшов неподалік від підсобного приміщення металеве ковадло, яке лежало на землі. ОСОБА_7 підняв металеве ковадло з землі та перекинув його через дерев`яний паркан до місця, де його чекав ОСОБА_8 , після чого переліз через паркан на територію домогосподарства ОСОБА_10 і разом із ОСОБА_8 винесли металеве ковадло за межі домогосподарства та в подальшому розпорядились ним як власним, завдавши потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 1007 грн. 48 коп.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та правильності кваліфікації їх дій, просить скасувати ухвалений щодо них вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст. 185 ч.2 КК України та призначити їм покарання у виді 2 років позбавлення волі кожному.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, подану заступником прокурора Вінницької області ОСОБА_9 і просив її задовольнити, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Провадження розглянуто судом в порядку ст. 349 КПК України, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини й кваліфікація дій обвинувачених ніким не оспорюються та в апеляційному порядку відповідно ст. 404 КПК України не перевіряються.
Розглядаючи справу у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного обвинуваченим покарання.
Так, згідно вимог ст. 65 КК України, яка регламентує загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що п6редбпачає відповідальність за вчинений злочин, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Частиною другою статті 63 КК України передбачено, що позбавлення волі встановлюється на строк від 1 до 15 років, тобто у разі, якщо санкцією статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, не визначено нижню межу такого виду покарання як позбавлення волі, воно не може бути меншим ніж один рік.
Як вбачається з вироку суду, призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , суд не врахував положень ст. 63 КК України та призначив кожному з обвинувачених покарання у виді позбавлення волі строком на 6 місяців, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 занадто м`якого покарання.
Згідно з п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 420 КК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
В той же час, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, про що просить прокурор у своїй апеляційній скарзі, оскільки таке прохання прокурора нічим не мотивоване.
Таким чином, враховуючи одну обставину, що обтяжує покарання обвинувачених, наявність ряду пом`якшуючих щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та усунення заподіяної шкоди, а також враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення та особи винних, які раніше судимі та посередньо характеризуються за місцем проживання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік кожному.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420 КПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 11 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст. 185 ч.2 КК України - скасувати в частині призначеного обвинуваченим покарання.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_8 вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року за ст.ст. 395, 71 КК України у виді 6 місяців арешту, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Строк відбування покарання рахувати: ОСОБА_7 з 14 липня 2015 року, ОСОБА_8 з 28 травня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у той же строк з дня вручення їм копій вироку.
Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: