Справа №11а-69/2010 Головуючий у І інстанції: Ванівський О.М.
Категорія ст.ст.186 ч.2, 309 ч.1КК України Доповідач: Пайонкевич Т.Т.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Пайонкевича Т.Т.

суддів: Урдюк Т.М., Михайлишин Г.Я.

з участю прокурора: Клісовського Й.Т.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2009 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, безпартійного, раніше судимого: 30.01.2003 року Залізничним районним судом м. Львова за ст.ст. 187 ч.1,186 ч.2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, без визначеного місця реєстрації, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджено за:

-ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

-ч.1 ст.309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України при сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, щодо засудженого ОСОБА_1 залишено раніше обраний, взяття під варту.

Строк покарання визначено рахувати з 25.09.2009 року, тобто з часу фактичного затримання.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області 187,80 грн. вартість за проведення експертизи наркотичних засобів.

Вирішено питання речових доказів згідно вимог закону.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 17.08. 2009 року о 16.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з потерпілим ОСОБА_2, його братом ОСОБА_3 та іншими двома невстановленими слідством особами чоловічої статті знаходились у скверику, що по вул. Городоцька, 85-83 м. Львова, де до цього розпивали спиртні напої. У цей час двоє невстановлених осіб почали безпричинно висловлювати претензії до потерпілого ОСОБА_2. ОСОБА_1, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднане з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, переслідуючи корисливі мотиви, вступив у попередню змову з зазначеними раніше невстановленими особами, після чого одна з невстановлених осіб нанесла удар кулаком ОСОБА_2 в область обличчя, а ОСОБА_1 наніс удар кулаком ОСОБА_2 в область грудей, від чого останній впав на землю, та зазначена невстановлена особа підійшла до потерпілого й нанесла йому удар кулаком в область горла, а друга невстановлена особа, підійшовши, притиснула потерпілого до землі, поставивши ногу на плече, та аналогічні дії вчинив ОСОБА_1, поставивши ногу на інше плече. У цей час один з невстановлених осіб почав перевіряти вміст кишень та з правої передньої кишені джинсових штанів ОСОБА_2 викрав мобільний телефон марки Нокіа-5130, вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім картка оператора «Білайн», на рахунку якої знаходились гроші в сумі 3 грн. Невстановлена особа, заволодівши мобільним телефоном, нанесла потерпілому удар кулаком в область віска, після чого ОСОБА_1 разом з двома невстановленими особами та викраденим майном втекли з місця вчинення злочину, заволодівши майном потерпілого на загальну суму 803 гривні, яке згодом продали, а отримані гроші разом потратили на власні потреби.

Крім цього, приблизно в середині вересня 2009 року в першій половні дня ОСОБА_1, проходячи повз продовольчий ринок, що у м. Червоноград Львівської області, поблизу смітника помітив поліетиленовий пакет, який з цікавості підняв та заглянув у середину, де побачив подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору. ОСОБА_1, зрозумівши, що у пакеті знаходиться наркотична речовина - марихуана, та маючи умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вирішив залишити її собі для подальшого вживання шляхом куріння та заховав у праву передню кишеню своїх джинсових штанів. Після цього, він, зберігаючи при собі знайдений наркотичний засіб, на маршрутному таксі перевіз його до м. Сокаль Львівської області, де в той час проживав ІНФОРМАЦІЯ_5. 25 вересня 2009 року ОСОБА_1, перебуваючи у смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, був затриманий працівниками міліції по підозрі у вчиненні пограбування ОСОБА_2 та доставлений у чергову частину Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, де у нього при проведенні поверхневого огляду в правій передній кишені штанів було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (марихуаною), маса канабісу (марихуани) в перерахунку на суху речовину становить 6,07 грам.

Засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить пом'якшити обране йому покарання, врахувавши те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, а також має на утриманні дружину і малолітню дитину.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_1 на підтримання поданої ним апеляції, міркування прокурора із запереченнями на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винуватість засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при вказаних у вироку обставинах доведена повністю та в апеляції не оспорюється, а його діям дана правильна кримінально-правова оцінка.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд належним чином врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких а інший середньої тяжкості, попередню судимість, те що, він на обліку в психіатра та нарколога не перебував, має на утриманні малолітню дитину. З урахуванням пом'якшуючих обставин щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика з місця ІТТ, міра покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст.186 КК України обгрунтовано визначена судом ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією даної статті, а за ч.1 ст.309 КК України в межах, встановлених законом. При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів місцевий суд вірно обрав принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Що стосується доводів апелянта про його намір утримувати дружину та малолітню дитину, то істинність таких ставиться під сумнів його попередньою поведінкою.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що покарання засудженому ОСОБА_1 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, а тому підстав для задоволення апеляції засудженого немає.

Керуючись ст.ст.366, 377, 379 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2009 року відносно нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі 6 місяців з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: