Номер провадження: 11-кп/785/967/15
Номер справи місцевого суду: 520/6522/13-к
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

виправданого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м.Одеси від 6.04.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Росії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

виправданий за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 190 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_7 виправданий за обвинуваченням за ст.ст. 357 ч.1, 190 ч.3 КК України в тому, що в кінці листопада 2012 року він викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автобусу БАЗ 079.14 НОМЕР_1 , шляхом оману одержав від ОСОБА_10 довіреність на вказаний автобус з правом повного розпорядження ним. В подальшому ОСОБА_7 зареєстрував автобус в ДАЇ на ім`я своєї дружини ОСОБА_12 і, заволодівши автобусом, спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 158 009, 62 грн. - вартість автобусу, а також спричинив шкоду ОСОБА_9 у розмірі 300 451, 04 грн. в сумі кредиту, який за договором поруки ОСОБА_9 виплатив замість ОСОБА_10 за вказаний автобус за умови передачі йому цього автобусу після сплати всієї суми кредиту.

Суд виправдав ОСОБА_7 , т.я. дійшов до висновку про недоведеність слідством його вини.

В апеляційних скаргах:

Прокурор просить виправдувальний вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, невідповідністю висновку суду матеріалам справи, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.357 ч.1, 190 ч.3 КК України, за якими призначити йому покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_11 просить скасувати вирок Київського районного суду м.Одеси від 6.04.2015 року, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.357 ч.1, 190 ч.3 КК України,

призначити йому відповідне покарання, задовольнити цивільний позов ОСОБА_9 і стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 матеріальну шкоду 300 452, 04 грн. і моральну шкоду - 100 000 грн.

Потерпілий ОСОБА_10 просить скасувати вирок Київського районного суду м.Одеси від 6.04.2015 року, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.357 ч.1, 190 ч.3 КК України,визнати за ним право власності на автобус, стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

На апеляційні скарги захисником ОСОБА_7 ОСОБА_8 надані письмові заперечення, в яких він просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а виправдувальний вирок Київського районного суду м.Одеси від 6.04.2015 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні скарги свою і потерпілих, потерпілого ОСОБА_9 і його представника ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_10 , які підтримали всі апеляційні скарги, просили їх задовольнити, виправданого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційних скарг і просили залишити вирок без змін, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_9 і його представника ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_10 підлягають задоволенню частково.

Згідно ст.374 КПК України виправдувальний вирок, як і вирок обвинувальний, повинен бути мотивованим.

Ці вимоги закону судом 1 інстанції не виконані.

В вироку суду викладені покази всіх допитаних в судовому засіданні осіб обвинуваченого, потерпілих, свідків, перелічені матеріали провадження, які були оголошені в судовому засіданні без будь - якої їх оцінки і перевірки відповідності показів допитаних осіб і досліджених судом документів.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за обвинуваченням за ст.ст.357 ч.1, 190 ч.3 КК України, суд оцінив дії обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , посилаючись на цивільний кодекс України, після чого викладає власні припущення і сумніви щодо показів потерпілих і свідків.

В судовому засіданні суду 1 інстанції потерпілий ОСОБА_9 наполягав на тому, що він зобов`язався виплатити за ОСОБА_10 банківський кредит за автобус БАЗ за умови передачі йому вказаного автобусу у власність. За період сплати їм кредиту автобус знаходився у його, ОСОБА_9 , користуванні, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходилось в автобусі. Він виплатив кредит, але автобусом, шляхом обману і викрадення свідоцтва про реєстрацію, заволодів ОСОБА_7 .

Ці обставини сплату кредиту ОСОБА_9 , користування ним автобусом і місцезнаходження свідоцтва про реєстрацію автобусу, підтвердили ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що в його присутності наприкінці листопада 2012 року ОСОБА_7 забрав з автобусу БАЗ свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу.

Обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що за автобус в банк сплатив 78055 грн. власних коштів, потім доплатив ОСОБА_10 10 000 доларів США, після чого отримав автобус і техпаспорт. Свідоцтво про реєстрацію не викрадав, отримав його законно.

Свідок ОСОБА_16 , на якого посилався ОСОБА_7 , як на посередника в передачі грошей ОСОБА_10 , його покази не підтвердив.

ОСОБА_10 також заперечував факт отримання грошей від ОСОБА_7 за вказаний автобус.

Будь-яких документів, які підтверджували наявність у ОСОБА_7 вказаних коштів і їх сплату ОСОБА_10 , обвинувачений суду не надав.

Крім того, покази ОСОБА_7 про те, що він придбав автобус законним шляхом не відповідають фактичним обставинам подій: вже маючи свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу і отримавши довіреність у ОСОБА_10 , ОСОБА_7 не одержав автобус, нікому не повідомив про права на нього навіть після перереєстрації його в ДАЇ. Автобус ОСОБА_7 був переданий працівниками ДАЇ, які затримали його за відсутність у водія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

При таких обставинах, суд, без будь-яких конкретних доводів і підстав, відкинув покази потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і керувався при прийнятті рішення показами обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирок суду не містить належного аналізу доказів, які надані обвинуваченням, висновок суду о невинуватості ОСОБА_7 також належним чином не мотивований.

Суд виправдав ОСОБА_7 за відсутністю складу кримінального правопорушення, що повинно свідчити про законність отримання ним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і самого автобусу, але ці обставини судом не з`ясовані і у вироку не викладені.

Таким чином, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що відповідно до ст.ст.409, 411 КПК України є підставою для скасування вироку.

Що стосується апеляційних скарг в частині ухвалення нового вироку, то в цій частині вони не підлягають задоволенню у зв`язку з суперечністю зміненого прокурором у суді 1 інстанції обвинувачення, неможливістю його зміни в судовому засіданні апеляційного суду.

При таких обставинах, вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 411,415 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Одеси від 6.04.2015 року відносно , ОСОБА_7 , скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 направити на новий судовий розгляд до Київського районного суду м.Одеси в іншому складі суду.

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4