Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

6 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000512 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Чорнобай Черкаської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженки смт. Чорнобай Черкаської області, громадянки України,

що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

не судимої,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.369, ч.2 ст.190 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.08.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000512 щодо

_______________________________________

Справа № 11-кп/796/1710/2015
Категорія: ч.4 ст.27, ч.3 ст.369, ч.2 ст.190 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.369, ч.2 ст.190 КК України, повернуто прокурору.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_7 , продовжено до 12.09.2015 року, а застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави залишено без змін.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечливі дані та неповні відомості про окремі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування. До обвинувального акта не долучено документи на підтвердження повноважень слідчих та прокурорів, витягу з кримінального провадження, де б зазначалися відомості про слідчого у даному кримінальному провадженні та прокурорів, які уповноважені здійснювати процесуальне керівництво.

Крім того, в ухвалі зазначено, що прокурор у підготовчому судовому засіданні не надав доказів про сповіщення ОСОБА_7 під час досудового розслідування про проведення процесуальних дій, надання їй допомоги у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, чи використати засоби зв`язку для його запрошення. З розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що вона не містить підпису обвинуваченої, і в ній наявні нечитабельні анкетні дані двох понятих, їх підписи та підпис прокурора ОСОБА_10 . До того ж, на момент звернення до суду з обвинувальним актом не встановлено місце проживання ОСОБА_8 , у зв`язку з чим суд, зауваживши про візуальну відмінність підпису ОСОБА_7 в матеріалах кримінального провадження, поставив під сумнів належність ОСОБА_8 і ОСОБА_7 підписів у розписках про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення. Що стосується реєстру матеріалів досудового розслідування, то він відповідає вимогам ст.110 КПК України, а відображення в ньому додаткових даних, зокрема, адреси, де проводився огляд місця події, детальної інформації про речові докази, висновки експертиз, обставини надання доступу до матеріалів кримінального провадження та залучення захисників, законом не передбачено.

Вказує, що закон не покладає на прокурора обов`язок надавати докази на підтвердження сповіщення захисника про проведення процесуальних дій з обвинуваченим, встановлення з ним зв`язку. До того ж, відомості про залучення захисника містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування і до обвинувального акта долучена розписка захисника ОСОБА_7 ОСОБА_11 про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Аналогічна розписка ОСОБА_8 , місце проживання якого було встановлено, долучена до обвинувального акта, і його ж підпис міститься в розписці від імені ОСОБА_7 , яка відмовилася отримувати копії відповідних процесуальних документів. Також прокурор звертає увагу на те, що долучення до обвинувального акта інших документів заборонено законом.

Обвинувачена ОСОБА_7 в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін і зазначає про порушення її права на захист під час досудового розслідування, оскільки вона має психічне захворювання, однак адекватна медична допомога надана їй не була, і не була забезпечена можливість залучити захисника, участь якого є обов`язковою. Крім того, вказує на підробку підписів від її імені в матеріалах кримінального провадження і на те, що місце знаходження її батька ОСОБА_8 не встановлено, він зник без вісті, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. З огляду на необґрунтованість апеляційної скарги просить залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи обвинуваченої ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_6 про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання до суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
В ухвалі суд першої інстанції поставив під сумнів належність підписів ОСОБА_8 і ОСОБА_7 вказаним особам у розписках про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, а також вдався до їх візуального порівняння, не маючи на те спеціальних знань, що є неприпустимим.

До того ж, посилання на те, що розписка не містить підпису обвинуваченого, в ній наявні анкетні дані понятих, їх підписи та підпис слідчого ОСОБА_10 , не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться три розписки, підписані від імені підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_7 ОСОБА_12 (т.1 а.с.34, 35, 36).

Між тим, прокурор в апеляційній скарзі не заперечує, що розписку від імені ОСОБА_7 підписав її батько ОСОБА_8 , оскільки підозрювана відмовилася від отримання копії обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.2971 КПК України), його захиснику, законному представнику.

Колегія суддів вважає, що цих вимог закону прокурором не дотримано, оскільки копія обвинувального акта та реєстр мали вручатися особисто ОСОБА_7 під розписку, а в разі її відмови отримати процесуальні документи, це мало бути відповідним чином засвідчено.

Наявність підпису ОСОБА_8 в розписці від імені ОСОБА_7 не підтверджує ні факт отримання нею відповідних документів, ні відмови від їх отримання.

А тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акта з підстав ненадання належних даних про отримання ОСОБА_7 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Що стосується розписки ОСОБА_8 від 06.01.2015 року, то жодних сумнівів у її дійсності не виникає. В обвинувальному акті, який надійшов до суду 15.01.2015 року, зазначено місце проживання ОСОБА_8 .

Враховуючи вказані обставини і те, що із заявою про зникнення батька ОСОБА_7 звернулася до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві лише 03.02.2015 року, колегія суддів вважає вказівки суду першої інстанції про необхідність встановлення місця проживання ОСОБА_8 та долучення розписки про вручення йому копії обвинувального акта та реєстру безпідставними.

Крім того, перелік додатків до обвинувального акта, зазначений у ч.4 ст.291 КПК України, є вичерпним. А тому посилання в ухвалі на те, що серед додатків до обвинувального акта мають бути відповідні документи на підтвердження повноважень слідчих і прокурорів, витяг з кримінального провадження, прямо суперечать вимогам закону, на що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі прокурор. Оскільки під час підготовчого судового засідання оцінка доказів не здійснюється, твердження суду про неможливість перевірити легітимність досудового розслідування є передчасними.

Не погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні містить вказані відомості, а зазначення правової кваліфікації кримінальних правопорушень після формулювання обвинувачення не може бути підставою для повернення обвинувального акта. Також суд допустив суперечливість у своїх висновках, одночасно вказуючи в ухвалі про те, що акт не містить і викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, і формулювання обвинувачення.

Згідно з ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Цим вимогам кримінального процесуального закону реєстр матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відповідає.

Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як це передбачено ч.3 ст.283 КПК України, а не до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Висновки суду про відсутність в реєстрі відомостей про заходи забезпечення кримінального провадження, доручення прокурором здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні, інформації про те, кого повідомлено про підозру, не відповідають дійсності.

Зазначення ж в реєстрі детальної інформації про обставини роз`яснення процесуальних прав та обов`язків підозрюваним, вручення повідомлення про підозру та пам`яток про процесуальні права та обов`язки, доступу до матеріалів досудового розслідування, залучення захисника, а так само даних про адресу, за якою проведено огляд місця події, які речі оглядалися і що визнано речовими доказами, їх перелік, інформацію про місце зберігання, а так само викладення інформації в хронологічному порядку, розкриття змісту висновків експертів законом не передбачено і не є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Таким чином висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтуються на вимогах закону, що є підставою для зміни ухвали згідно з положеннями ст.ст.409, 411, 412 КПК України шляхом виключення з ухвали вказівок про необхідність викладення обвинувального акта та реєстру певним чином, долучення до обвинувального акта додаткових документів, встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Оскільки про вказані обставини обґрунтовано зазначив прокурор, його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000512 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.369, ч.2 ст.190 КК України, повернуто прокурору, змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали вказівку суду першої інстанції про необхідність:

- викладення обвинувального акта відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України;

- долучення до обвинувального акта додаткових документів ніж ті, що передбачені ч.4 ст.291 КПК України;

- включення додаткових відомостей до реєстру матеріалів досудового розслідування, викладення їх у певному порядку;

- встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3