Справа № 379/523/13-к
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2013 м.Тараща
Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області Потеряйко С.А

за участю прокурора: Саламашенка А.Л.

при секретарі Іванченко Т.Б.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення ст.слідчого Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 від 01.02.2013 року про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою старшого дільничного Таращанського РВ ОСОБА_3 від 19.11.2012 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом нанесення ОСОБА_1 17.11.2012 року з хуліганських спонукань ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

22.11.2012 року ОСОБА_1 було отримано копію даної постанови.

26.11.2012 року ОСОБА_1 оскаржив постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.11.2012 року до прокуратури Таращанського району.

05.03.2013 року він отримав копію постанови від 01.02.2013 року про закриття кримінального провадження за його скаргою від 26.11.2012 року в прокуратурі Таращанського району.

Не погодившись із постановою слідчого від 01.02.2013 року, заявник звернувся до суду із скаргою на постанову ст.слідчого Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події правопорушення, не оглянув місце вчинення правопорушення, не допитав свідка ОСОБА_5, а допитав як свідків сусідів, з якими він перебуває в неприязних відносинах.

Ухвалю слідчого судді від 20 березня 2013 року поновлено строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою скаргу та пояснив, що 17.11.2012 року ОСОБА_4 та її син ОСОБА_6 нанесли йому тілесні ушкодження з хуліганських мотивів. Просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 01.02.2013 року та направити матеріали для додаткового розслідування, так як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України.

Заслухавши заявника, думку прокурора, який просить суд відмовити в задоволенні даної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження не має.

Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що 17.11.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Таращанського РВ ГУ МВС України із заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4, ОСОБА_6

19.11.2012 року постановою старшого дільничного Таращанського РВ ОСОБА_3 було відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях ОСОБА_4, ОСОБА_6 складу злочину передбаченого ч.1 ст.296, ст.194 КК України та рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду в порядку приватного обвинувачення про порушення кримінальної справи за ст.125 КК України.

26.11.2012 року ОСОБА_1 оскаржив постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.11.2012 року до прокуратури Таращанського району та просив провести повторну перевірку, порушивши стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_6 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

05.03.2013 року йому стало відомо, що 01.02.2013 року ст.слідчим СВ Таращанського РВ ОСОБА_2 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за його скаргою від 26.11.2012 року.

19.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 01.02.2013 року та зобовязати слідчого повести повторну перевірку, при цьому порушивши стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_6 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Під час проведення досудового розслідування ст.слідчим Гарбаром О.М. було встановлено, що між ОСОБА_1 та сімєю ОСОБА_6 виникли неприязні стосунки на грунті встановлення ОСОБА_4 без погодження з ОСОБА_1 паркану.

Згідно судово-медичного обстеження №142 від 17.11.2012 року та судово-медичних експертиз №183/д від 12.12.2012 року, №14/д від 23.01.2013 року у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження: поверхнева забійна рана на спинці носа, крововилив на віці лівого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, забійна рана пальця правої кисті відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли розлад здоровя більше 6-ти днів. Вище описані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів, дії рук, голови людини, в термін і при обставинах, викладених в постанові. Область, де знаходяться тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_1, являються доступними для спричинення власною рукою.

Опитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 слідчим встановлено, що під час сварки між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка відбулася 17.11.2012 року, в діях останніх грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом ( ч.1 ст.296 КК України) не було, насильство та побої не застосовувались, матеріальної та моральної шкоди фізичним та юридичним особам не завдано.

Відповідно до ст.477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 КК України, якщо вони вчинені чоловіком ( дружиною) потерпілого.

Отже, суд не знаходить підстав для задоволення скарги потерпілого.

Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його скарги на постанову ст.слідчого Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 від 01.02.2013 року про закриття кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд на протязі 7 днів із дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_8