Справа № 148/2592/14-к
Провадження №11-кп/772/50/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (з доповненнями) прокурора прокуратури Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000525 від 11.09.2014 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вінницької області, Тульчинського району, с. Дранка, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня-спеціальна, не працюючої, заміжньої, не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
прокурора: ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :
Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.191 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виборчим процесом строком на 2 роки; за ч.1 ст.366 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати просади пов`язані з виборчим процесом строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виборчим процесом строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
ОСОБА_7 , будучи призначеною відповідно до додатку №99 до постанови окружної виборчої комісії №30 від 23.10.2012 головою Дранської дільничної виборчої комісії №051180 Тульчинського району, під час організації та проведення у вересні - жовтні 2012 року, виборів народних депутатів України, що розташована в с.Дранка, Тульчинського району, Вінницької області, будучи наділеною на період проведення виборчої компанії, відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України», організаційно-розпорядчими повноваженнями, зокрема щодо організації підготовки, проведення відповідних виборів, підрахунку голосів виборців, а також забезпечення додержання та однакового застосування законодавства, являючись службовою особою, яка на період проведення виборів була уповноваженою на виконання функцій держави та отримувала грошові кошти за рахунок державного бюджету, діючи умисно, шляхом службового підроблення документів привласнила та розтратила на свою користь та користь третіх осіб бюджетні грошові кошти, виділені з Державного бюджету України для виконання положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» та Постанови Центральної виборчої комісії №110 від 12 липня 2012 року, на загальну суму 2 595 грн., тобто здійснила незаконне одержання особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у зв`язку з виконанням таких функцій, матеріальних благ, вчинивши злочини за наступних обставин.
Так, голова Дранської ДВК №051180 ОСОБА_7 , маючи на меті нарахування премії за активну участь у роботі комісії, діючи навмисно, в порушення постанови КМУ «Про умови оплати праці членів виборчих комісій» від 28 липня 2004 року №966, якою передбачено, що нарахування і виплата одноразової грошової винагороди членам окружних, територіальних та дільничних: виборчих комісій провадиться у встановленому законодавством порядку, а також п. 1 розділу ІІ Порядку нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії №108 від 12.07.2012, яким встановлено, що одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій нараховується та виплачується згідно з прийнятим виборчою комісією рішенням, яке приймається на засіданні цієї комісії в залежності від особистого внеску кожного і члена комісії у її діяльність та оформляється у вигляді постанови комісії, 09.11.2012 склала завідомо неправдиві офіційні документи, а саме особисто написавши винесла постанову №7 від 09.11.2012 «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» по ДВК ВД №051180 ОВК виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15 с. Дранка, Тульчинського району, після чого затвердила її своїм підписом та підписом секретаря Дранської ДВК №051180 ОСОБА_10 , який підробила власноручно і затвердила печаткою «Звичайна виборча дільниця №051180», стосовно надання Дранською ДВК премій членам комісії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їй, як голові виборчої комісії.
Окрім того з даних питань ОСОБА_7 , як голова Дранської ДВК, діючи як службова особа, також умисно підробила протокол засідання Дранської ДВК № 9, щодо преміювання її членів, який заповнивши власноручно затвердила своїм підписом та підписом секретаря Дранської ДВК №051180 ОСОБА_10 , який також особисто підробила, і затвердила печаткою «Звичайна виборча дільниця №051180».
Однак, дільнична виборча комісія с.Дранка №051180 з цих приводів не збиралась і питання про нарахування премій та матеріальної допомоги членам комісії не вирішувала. Голова Дранської ДВК №051180, ОСОБА_7 , про ці обставини була обізнаною.
Складену та підписану фіктивну постанову №7 від 09.11.2012 «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» по ДВК ВД №051180 ОВК виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15 с. Дранка та протокол №9 щодо преміювання членів Дранської ДВК №051180 ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та фактичне підроблення нею офіційних документів, діючи з метою привласнення та розтрати бюджетних коштів, передала бухгалтеру окружної виборчої комісії, внаслідок чого в порушення вимог вищезазначеного законодавства, за рахунок коштів Державного бюджету України, виділених на підготовку та проведення виборів депутатів, згідно із затвердженим Центральною виборчою комісією єдиним кошторисом видатків відповідної окружної виборчої комісії для підготовки та проведення відповідних виборів народних депутатів України, не маючи права на отримання і виплату премій членам і працівникам виборчої комісії, з метою неповернення залишку коштів до бюджету, безпідставно і незаконно нараховано та в подальшому перераховано на банківську картку бюджетні кошти на виплату премії голові та членам ДВК с. Дранка Тульчинського району №051180, а саме: голові ДВК ОСОБА_7 в сумі 865,00 гривень, з відрахуванням 156,22 гривень та фактичним отриманням на руки 708,78 гривень, членам дільничної виборчої комісії ОСОБА_12 в сумі 865,00 гривень, відрахуванням 156,22 гривень та отриманням на руки 708,78 гривень та ОСОБА_11 в сумі 865,00 гривень, з відрахуванням 156,22 гривень та отриманням на руки 708,78 гривен, а всього ОСОБА_7 , як службовою особою, здійснено заволодіння та розтрата бюджетних коштів на загальну суму 2 595,00 гривень, з відрахуванням 468,66 гривень, чим спричинено Державному бюджету матеріального збитку на вказану суму.
Загалом ОСОБА_7 незаконно, шляхом зловживання службовим становищем привласнено бюджетні кошти в сумі 865,00 гривень, з відрахуванням 156,22 гривень та здійснено розтрату бюджетних коштів в сумі 1730,00 грн., з відрахуванням 312,44 гривень, чим заподіяно матеріальну шкоду державі на загальну суму 2 595 грн., з відрахуванням 468,66 гривень.
Крім цього, при вчиненні вищезазначеного злочину ОСОБА_7 , будучи призначеною в жовтні 2012 року головою Дранської дільничної виборчої комісії №051180 Тульчинського району під час організації та проведення у вересні - жовтні 2012 року виборів народних депутатів України, що розташована в с. Дранка, Тульчинського району Вінницької області, будучи наділеною на період проведення виборчої компанії відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України», організаційно-розпорядчими повноваженнями, зокрема щодо організації підготовки, проведення відповідних виборів, підрахунку голосів виборців, а також забезпечення додержання та однакового застосування законодавства, являючись службовою особою, маючи на меті нарахування премії за активну участь у роботі комісії, діючи умисно з корисливих мотивів, 09.11.2012 року шляхом підробки, склала завідомо неправдиві офіційні документи, а саме особисто написавши, без проведення зборів членів ДВК, винесла недостовірний документ постанову №7 від 09.11.2012 «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» по ДВК ВД №051180 ОВК виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15 с.Дранка. Тульчинського району, після чого затвердила її своїм підписом та підписом секретаря Дранської ДВК №051180 ОСОБА_10 , який підробила власноручно і затвердила печаткою «Звичайна виборча дільниця №051180», стосовно надання Дранською ДВК премій членам комісії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їй, як голові виборчої комісії.
Окрім того з даних питань ОСОБА_7 , як голова Дранської ДВК, діючи як службова особа, також умисно підробила протокол засідання Дранської ДВК №9, щодо примірювання її членів, який заповнивши власноручно також затвердила своїм підписом та підписом секретаря Дранської ДВК №051180 ОСОБА_10 , який особисто підробила, і затвердила печаткою «Звичайна виборча дільниця № 051180».
Складенні та підписані ОСОБА_7 фіктивні документи, а саме постанову №7 від 09.11.2014 та протокол №9 про нарахування та виплату премій членам Дранської ДВК №051180 ОСОБА_7 передала бухгалтеру окружної виборчої комісії, внаслідок чого незаконно перераховано, з подальшою розтратою та привласненням бюджетних коштів на загальну суму 2 595,00 грн., з відрахуванням 468,66 гривень.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №191-п від 30.04.2015 року проведеного експертами НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області, рукописний та цифровий текст (рукописні записи), які містяться у постанові №7 від 09.11.2012 року «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» по ДВК ВД №051180 ОВК виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15, с. Дранка Тульчинського району, а також підпис у графі «Голова ДВК №051180» виконані, однією особою - ОСОБА_7 . Підпис від імені ОСОБА_10 у графі «Секретар ДВК №051180» постанови №7 від 09.11.2012 року, - виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою.
Не погоджуючись із вироком суду, прокурор прокуратури Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу (з доповненнями), в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.191 КК України покарання у виді 3-х років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виборчим процесом строком на 3 роки; за ч.1 ст.366 КК України у виді 2-х років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виборчим процесом строком на 2 роки. У відповідності до ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного їй за ч.1 ст.366 КК України покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України. Застосоване судом першої інстанції положення, передбачене ч.1 ст.70 КК України виключити. Стверджує, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду незаконним, просить його скасувати і закрити кримінальне провадження. Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неповнота судового слідства. Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу вироку такі докази як матеріали проведеної виїмки, на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.09.2014 року, документів в архівному відділі Шаргородської РДА, відповідно до якої було вилучено в копіях: додаток №99 до постанови ОВК №30 від 23.10.2012 року; постанову №7 від 09.11.2012 року Про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги; постанову ОВК №71 від 14.11.2012 року; відомість про нарахування заробітної плати (винагороди) за листопад 2012 року, оскільки виїмку даних документів проводив ст. о/у СДБЕЗ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_13 , однак, на думку сторони захисту, проводити таку слідчу дію його ніхто не уповноважував. Крім цього, зазначає, що докази отримані в ході виконання ухвали суду від 02.03.2015 року про застосування заходів кримінального провадження та проведення слідчих дій під час судового провадження є недопустимими, оскільки зазначена ухвала винесена з порушенням вимог ст.333 КПК України, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, суд першої інстанції перебрав на себе функції сторони обвинувачення, чим порушив вимоги ст.ст.7, 22 КПК України. Посилається також на те, що свідок ОСОБА_14 незаконно допитувалась в суді.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу (з доповненнями) прокурора, виступ захисника ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги (з доповненнями) прокурора, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу свого адвоката та заперечила проти апеляційної скарги (з доповненнями) прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга (з доповненнями) прокурора підлягає задоволенню часткового, а апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ґрунтується на перевірених у судовому засіданні доказах, які суд з дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідив та дав їм належну оцінку. Доводи ж апеляційної скарги сторони захисту про неповноту судового провадження апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки із матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для кримінального провадження.
Зокрема, винність ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які її засуджено, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені судом першої інстанції у судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона була членом Дранської ДВК № 051180 виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15. Головою комісії була ОСОБА_7 , секретарем ОСОБА_10 . Про засідання комісії щодо розподілу преміальних коштів між членами комісії, їй нічого невідомо. Присутня на такому засіданні вона не була, так як їй ніхто не повідомляв.
Свідок ОСОБА_16 суду показала, що вона була членом Дранської ДВК № 051180 виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15. Головою комісії була ОСОБА_7 , секретарем ОСОБА_10 . Вона була присутня на всіх засіданнях комісії, коли її повідомляли. До дня голосування, відбувалось двічі засідання комісії, на яких вона була присутня. Після виборів, її особисто ніхто не повідомляв про будь-які засідання. Про преміювання членів комісії та проведення з цього приводу будь-якого засідання їй нічого невідомо, голова комісії ОСОБА_7 її особисто не повідомляла.
Аналогічні свідчення в суді дали свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .
Свідок ОСОБА_25 суду показав, що він також являвся членом Дранської ДВК в 2012 році. Після проведення виборів, він точно пам`ятає, що було одне засідання комісії, але що там вирішувалось не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_26 суду показав, що він був присутнім на засіданні комісії Дранської ДВК, членом якої він був. Дане засідання проводилось приблизно через тиждень, після дня голосування. На засіданні були також присутні ОСОБА_27 і ОСОБА_28 . При цьому також вівся протокол. Хто був присутній із інших членів комісії, та які питання вирішувались, він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що по виборах в 2012 році, вона не була членом ДВК, а була спостерігачем на дільничній комісії. Щодо питання преміювання членів ДВК нічого невідомо.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України підтверджується також іншими доказами, які були досліджені судом першої інстанції, зокрема: квитанцією про добровільну сплату Євстафієвою 1.В коштів в сумі 2595 грн. та її заявою; постановою №7 ДВК №051180 від 09.11.2012 року «Про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги»; додатком №99 до постанови ОВК №30 від 23.10.2012 року (склад дільничної виборчої комісії №051180 одномандатного виборчого округу №15); протоколом №71 від 14.11.2012 року Про затвердження рішень дільничних виборчих комісій про виплату одноразової грошової винагороди членам дільничних виборчих комісій; протоколом №9 засідання ДВК №180 виборчого округу №15; відомістю про нарахування заробітної плати (винагороди) членам ДВК №051180 за листопад місяць 2012 року.
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.09.2014 року, відповідно до якого були проведено виїмку документів в архівному відділі Шаргородської РДА (т.1, а.с.180-181).
Висновком судово-криміналістичної експертизи №191-п від 30.04.2015 року, відповідної до якої встановлено, що рукописні записи та цифрові записи у постанові №7 від 09.11.2012 року «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» по ДВК ВД №051180 ОВК виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15, виконанні однією особою - гр. ОСОБА_7 .. Підпис від імені ОСОБА_7 , у графі «Голова ДВК №_» біля прізвища « ОСОБА_7 » у постанові №7 від 09.11.2012 року «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» по ДВК ВД №051180 ОВК виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15, виконаний гр. ОСОБА_7 .. Підпис від імені ОСОБА_10 у графі «Секретар ДВК №_», біля прізвища « ОСОБА_10 » у постанові №7 від 09.11.2012 року «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» по ДВК ВД №051180 ОВК виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №15, виконаний гр. не ОСОБА_10 , а іншою особою.
Враховуючи наведене суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним у справі та дослідженим у судовому засіданні доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що суд першої інстанції необґрунтовано поклав в основу вироку такі докази як: матеріали проведеної виїмки, на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.09.2014 року, документів в архівному відділі Шаргородської РДА, відповідно до якої було вилучено в копіях: додаток №99 до постанови ОВК №30 від 23.10.2012 року, постанову №7 від 09.11.2012 року Про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, постанову ОВК №71 від 14.11.2012 року, відомість про нарахування заробітної плати (винагороди) за листопад 2012 року, оскільки, на думку захисту, виїмку даних документів проводив ст. о/у СДСБЕЗ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_13 , якого на проведення такої слідчої дії ніхто не уповноважував, апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження. Зокрема, із матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15.09.2014 року (т.1 а.с.180) вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів був проведений на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.09.2014 року, якою було надано тимчасовий доступ старшому слідчому СВ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_30 до документів, які є носіями інформації і знаходяться в архівному відділі Шаргородської районної державної адміністрації (т.1, а.с.168). Крім цього, тимчасовий доступ до речей і документів був проведений ст. о/у СДСБЕЗ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_13 на підставі доручення у порядку ст.40 КПК України виданого старшим слідчим СВ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_31 від 15.09.2014 року (т.1 а.с.179), а тому ст. о/у ОСОБА_13 здійснюючи виїмку документів 15.09.2014 року діяв відповідно до вимог закону, зокрема ст.41 КПК України, згідно якої під час виконання доручень слідчого співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Доручення слідчого щодо проведення слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом. Із матеріалів кримінального провадження також видно, що саме за рапортами ст. о/у СДБЕЗ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_13 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення посадовими особами Дранської сільської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України (т.1, а.с.146,148, 169, 171).
Необґрунтованими є також посилання сторони захисту на те, що суд першої інстанції незаконно допитав свідка ОСОБА_14 , оскільки при допиті свідка ОСОБА_14 судом першої інстанції були дотриманні вимоги закону.
Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що доказ отриманий в ході виконання ухвали суду від 02.03.2015 року про застосування заходів кримінального провадження та проведення слідчих дій під час судового провадження (висновок судово-криміналістичної експертизи №191-П від 30.04.2015 року) є недопустимим, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки як видно з матеріалів справи та звукозапису судового засідання, судово-криміналістична експертиза була проведена згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.03.2015 року за клопотанням прокурора, який в судовому засіданні в повній мірі довів обставини, передбачені ст.333 КПК України. Крім цього, із висновку судово-криміналістичної експертизи №191-П від 30.04.2015 року вбачається, що вона проведена належною особою, яка попереджалась про кримінальну відповідальність, самі результати експертизи в сторін сумнівів не виникали (т.2, а.с.133-135). Що стосується способу призначення експертизи, то, на думку апеляційного суду, він відповідає вимогам закону. Відтак доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції призначаючи експертизу по справі перебрав на себе функції сторони обвинувачення та порушив вимоги ст.ст.7, 22 КПК України є хибними. Окрім того, суд бере до уваги, що після призначення і проведення експертизи сторона захисту не ставила питання про упередженість суду і не заявляла у зв`язку з цим відводів.
Отже, за встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 як основне так і додаткове покарання за кожен злочин окремо суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, є умисними, дані про її особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують її покарання: - добровільне відшкодування завданих збитків, та те, що вона за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (т.1, а.с.206, 209), відсутність обставин, що обтяжують її покарання. Крім цього, судом першої інстанції було враховано позицію сторони обвинувачення, а тому доводи апеляційної скарги (з доповненнями) прокурора про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 більш суворого розміру основного покарання за ч.1 ст.366 КК України та додаткового покарання за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України апеляційний суд вважає необґрунтованими.
В той же час, апеляційний суду вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання із ухваленням нового вироку в цій частині, виходячи із наступного.
Як видно із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції всупереч вимогам закону звільнив обвинувачену ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування як основного так і додаткового покарання, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.
Крім цього, суд першої інстанції звільняючи обвинувачену ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України у порушення вимог ч.4 ст.374 КПК України не поклав на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, залишивши поза увагою роз`яснення, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду про звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України не відповідає вимогам ст.ст.65, 75 КК України та ст.414 КПК України.
Згідно п.4 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Отже, враховуючи наведене вище, вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання із ухваленням в цій частині нового вироку відповідно до положень п.3 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст.420 КПК України.
Ухвалюючи новий вирок в частині призначеного покарання, апеляційний суд враховую, що на момент розгляду кримінального провадження в апеляційному суді сплинув встановлений п.2 ч.1 ст.49 КК України трьохрічний строк з дня вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а тому до ОСОБА_7 слід застосувати положення ч.5 ст.74 КК України та звільнити її від покарання за злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України.
Також, апеляційний суд вважає, що, зважаючи на всі обставини кримінального провадження, до обвинуваченої ОСОБА_7 слід застосувати ст.75 КК України і звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність встановлення відносно обвинуваченої ОСОБА_7 іспитового строку терміном 3 роки апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.49, 74 ч.5 КК України, ст.ст. 370, 374, 404, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд
з а с у д и в :
Апеляційну скаргу (з доповненнями) прокурора прокуратури Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
-за ч.1 ст.366 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати просади пов`язані з виборчим процесом строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, звільнивши на підставі ст.ст.49, 74 ч.5 КК України ОСОБА_7 від призначеного їй за ч.1 ст.366 КК України покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
-за ч.2 ст.191 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виборчим процесом строком на 2 (два) роки
Керуючись ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
У решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня його проголошення.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: