Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_29,

суддів: ОСОБА_30, ОСОБА_31,

з участю прокурора ОСОБА_32,

представника потерпілого ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_33, ОСОБА_7,

розглянула в судовому засіданні 29 жовтня 2015 року в м. Києві кримінальну справу відносно ОСОБА_8 та ін. за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_9, захисників: ОСОБА_2 в інтересах засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_8, ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах засудженого ОСОБА_15 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2013 року

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_11 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_12 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_15 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_13 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_17 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_17 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням передбачених ст. 76 КК обов'язків.

ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_18 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_18 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням передбачених ст. 76 КК обов'язків.

Вироком вирішено питання щодо цивільних позовів.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року зазначений вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 визнані винними та засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин.

01 січня 2011 року близько 05 год. 15 хв., перебуваючи в ресторані «Хутір», що в м.Тернополі по вул. Чумацькій, 81, в стані алкогольного сп'яніння, у ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 виник злочинний намір, направлений на вчинення хуліганських дій стосовно ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21

З цією метою ОСОБА_8, знаходячись у приміщенні фойє вищевказаного ресторану, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки та моральності, з метою самоствердження в очах сторонніх осіб - ОСОБА_22, ОСОБА_23 та ОСОБА_24, за рахунок приниження ОСОБА_19, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, безпричинно наніс удар кулаком в ліву ділянку обличчя ОСОБА_19 ОСОБА_20, побачивши, що ОСОБА_8 наносить удари ОСОБА_19, став між ними, намагаючись заспокоїти ОСОБА_8, проте, до ОСОБА_20 підбіг ОСОБА_9, який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, безпричинно почав наносити ОСОБА_20 удари кулаками по обличчю. Тоді ж до хуліганських дій засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приєднались ОСОБА_18, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_17, які перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, виражаючись нецензурною лайкою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки та моральності, безпричинно, в присутності сторонніх осіб ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27, яких обурила їхня поведінка, почали наносити ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 удари руками та ногами в різні частини тіла. При цьому, ОСОБА_15 також металевою попільничкою, наносив удари ОСОБА_20, ОСОБА_21 та ОСОБА_19 в різні частини тіла.

Під час вказаного конфлікту з вулиці у фойє зазначеного ресторану забігло декілька невстановлених досудовим слідством осіб, які приєднались до хуліганських дій, та виражаючись нецензурною лайкою, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, в присутності сторонніх осіб ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27, яких обурила їхня поведінка, разом із засудженими ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_18 та ОСОБА_17, безпричинно наносили ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 удари руками та ногами в різні частини тіла.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_17 та невстановлених слідством осіб, потерпілому ОСОБА_19 було завдано легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; потерпілому ОСОБА_21 - легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; потерпілому ОСОБА_20 - середньої тяжкості тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати судові рішення у зв'язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, які на його думку полягали у тому, що судом апеляційної інстанції порушено право засудженого на захист, а також безпідставно не застосовано відносно засудженого положення Закону України «Про амністію у 2014 році». Крім того зазначає про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості вчинених ним злочинів та його особі внаслідок суворості, оскільки судами не враховано, що засуджений вину визнав повністю, частково відшкодував спричинені моральні збитки, раніше не судимий, позитивно характеризується, працевлаштований, має на утриманні двох немовлят.

У доповненнях до зазначеної касаційної скарги захисник ОСОБА_4 просить судові рішення відносно ОСОБА_8 скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого внаслідок суворості.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_14 в інтересах засудженого ОСОБА_15 просить судові рішення скасувати, провадження відносно ОСОБА_15 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. При цьому посилається на те, що під час розгляду кримінальної справи в судах як першої, так і апеляційної інстанції не здобуто доказів його вини,судове слідство проведено неповно, необ'єктивно та упереджено з порушенням норм матеріального та процесуального права, обвинувачення ОСОБА_15 побудовано на суперечливих показаннях потерпілих, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування кримінального закону. Так, на думку захисника, досудовим та судовим слідством не встановлені конкретні дії та їх послідовність у нанесенні тілесних ушкоджень з боку засудженого; судами не взято до уваги, що саме потерпілий ОСОБА_19 спровокував бійку, і що інші потерпілі приймали активну участь у бійці. Також зазначає, що судами не враховано особу засудженого ОСОБА_15, а саме, що він раніше не притягався до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності, має молодий вік, постійне місце проживання, позитивно характеризується.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_12 просить судові рішення змінити, застосувати відносно ОСОБА_12 положення ст. 75 КК та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Посилається на те, що судами належним чином не враховано, що ОСОБА_12 вперше притягується до кримінальної відповідальності, працевлаштований, частково відшкодував шкоду потерпілим, позитивно характеризується, визнав вину та щиро розкаявся. Також зазначає, що суди безпідставно вказали на наявність обтяжуючої покарання обставини, оскільки в матеріалах відсутні докази про те, що ОСОБА_12 під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп'яніння. Крім того вказує, що органом досудового слідства засудженим пред'явлено обвинувачення без конкретизації, в матеріалах справи відсутні докази щодо порушення громадського порядку, судами залишено поза увагою поведінку потерпілих.

У касаційній скарзі в інтересах засудженого ОСОБА_11 захисник ОСОБА_2 просить судові рішення змінити, застосувати відносно ОСОБА_11 положення ст. 75 КК та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Посилається на те, що судами належним чином не враховано, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції засуджений одружився, на його утриманні перебуває малолітній син та дружина, яка знаходилась на 11-му місяці вагітності, що засудженим частково відшкодовано потерпілим шкоду. Також зазначає, що суди безпідставно вказали на наявність обтяжуючої покарання обставини, оскільки в матеріалах відсутні докази про те, що ОСОБА_11 під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп'яніння. Крім того вказує, що апеляційним судом порушено право засудженого на захист, яке полягало у тому, що засудженому за наявності у нього захисника по договору, судом безпідставно призначено захисника із центру вторинної правової допомоги.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_13 просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_13, скасувати, у разі, якщо суд касаційної інстанції дійде висновку про винність ОСОБА_13 у вчиненні злочинів - судові рішення змінити, застосувати положення ст. 75 КК та звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням. При цьому зазначає, що судами, на його думку, неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, оскільки не здобуто конкретних доказів наявності в діях засудженого об'єктивної сторони складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК, що показання потерпілих є не конкретні, належним чином судом першої інстанції не перевірені, що судами не встановлено, що ОСОБА_13 наносив будь-які удари потерпілому ОСОБА_20 Крім того посилається на невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості вчинених ним злочинів та його особі, зокрема, зазначає, що судами не враховано, що засуджений є особою молодого віку, характеризується позитивно, раніше не судимий,що активної участі у бійці не приймав, здійснює догляд за особою похилого віку.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить судові рішення змінити і призначити йому покарання, не пов'язане з позбавленням волі. При цьому зазначає, що судами належним чином не враховано його щире каяття, практично повне відшкодування завданої шкоди, що йому в ході бійки також було завдано тілесних ушкоджень. Зазначає, що судами не були враховані порушення кримінально-процесуального закону, допущені під час проведення досудового та судового розгляду. Крім того вказує, що судове засідання суд апеляційної інстанції проводив без участі його захисника - адвоката ОСОБА_33

Судові рішення відносно засуджених ОСОБА_18 та ОСОБА_17 у касаційному порядку не оскаржуються.

Заслухавши доповідь судді, пояснення:

- захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_8, який підтримав свою касаційну скаргу і просив застосувати відносно засудженого ОСОБА_8 положення ст. 75 КК;

- захисника ОСОБА_4, яка підтримала касаційну скаргу захисника ОСОБА_3 та свої доповнення до зазначеної касаційної скарги, та, разом з цим, зазначала, що судові рішення постановлені з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону та підлягають скасуванню. Вважає, що справу слід направити на новий апеляційний розгляд;

- захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_15, який підтримав касаційну скаргу захисника ОСОБА_14 та зазначав про неконкретність пред'явленого засудженому ОСОБА_15 обвинувачення, а також відсутність у судових рішеннях формулювання обвинувачення за ст. 122 КК і просив скасувати судові рішення з направленням справи на нове розслідування чи новий судовий розгляд,

- захисника ОСОБА_2 в інтересах засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12, яка підтримала свої касаційні скарги, зазначала про порушення права засуджених на захист, вказувала, що у судових рішеннях не зазначено, у чому полягає особлива зухвалість вчинених засудженими дій, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону і, разом з цим, просила застосувати до призначеного засудженим покарання положення ст. 75 КК;

- захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_13, який підтримав свою касаційну скаргу, зазначав про неконкретність пред'явленого ОСОБА_13 обвинувачення та недоведеність вини засудженого у вчиненні вказаних злочинів, просив скасувати судові рішення або звільнити ОСОБА_13 на підставі ст. 75 КК від призначеного покарання;

- захисника ОСОБА_33 в інтересах засудженого ОСОБА_9, який підтримав касаційну скаргу засудженого;

- представника потерпілого ОСОБА_1, який вважав судові рішення законними, а подані касаційні скарги - безпідставними;

думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг захисників та засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг з доповненнями, колегія суддів вважає, що касаційні скарги захисників та засудженого підлягають до часткового задоволення, ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням кримінальної справи на новий апеляційний розгляд з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року в суді касаційної інстанції підставою для скасування ухвали є істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 377 КПК 1960 року в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції, докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Вказаних вимог кримінально-процесуального закону суд апеляційної інстанції не виконав.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінальної справи, визнав ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК, та призначив кожному з них покарання, з подальшим звільненням ОСОБА_18 та ОСОБА_17 на підставі ст. 75 КК від цього покарання з випробуванням.

На вказаний вирок суду захисниками засуджених ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_8, а також засудженим ОСОБА_9 подані апеляції, доводи яких, в основному, аналогічні доводам поданих касаційних скарг, а також захисниками ОСОБА_28 в інтересах засудженого ОСОБА_15 та ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_8 були подані доповнення до апеляцій.

Так, зокрема, у доповненнях до апеляції захисник ОСОБА_4 (т. 13 а.с. 342-354) порушувала питання про скасування вироку суду першої інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд та зазначала про:

- однобічність та неповноту досудового та судового слідства, зокрема, що органом досудового слідства та судом не були перевірені доводи засуджених щодо провокативної поведінки потерпілих, не проводилось належних процесуальних дій щодо встановлення невідомих осіб, які наносили тілесні ушкодження;

- невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зокрема, що докази по справі мають істотні суперечності;

- істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, а саме, неконкретність та неправильність пред'явленого ОСОБА_8 обвинувачення, порушення права засудженого на захист, неналежність доказів по справі.

- неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі ОСОБА_8

Разом з цим, апеляційний суд, залишаючи зазначені апеляції без задоволення, докладних мотивів прийнятого рішення, у тому числі і щодо можливості застосування щодо кожного з засуджених положень ст. 75 КК, по кожній із переглянутих апеляцій не навів, а лише вибірково і узагальнено навів формальні мотиви на спростування лише деяких доводів зазначених апеляцій. Зі змісту ухвали апеляційного суду є неможливим зрозуміти, які мотиви та на спростування яких саме доводів та чиїх апеляцій, наведені в ухвалі.

Поряд з наведеним апеляційний суд взагалі не виклав доводи, наведені у доповненнях до апеляції захисника ОСОБА_4, не перевірив їх і відповідних мотивів на їх спростування не навів.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК 1960 року підставами для скасування або зміни вироку, ухвали чи постанови судом касаційної інстанції є: істотне порушення кримінально-процесуального закону; неправильне застосування кримінального закону; невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Виходячи з наведеної норми, висновки апеляційного суду, які наведені в ухвалі апеляційного суду, щодо підтвердження судом касаційної інстанції правильності висновків суду першої інстанції про доведеність вини засуджених за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону.

Суд касаційної інстанції не перевіряє судові рішення щодо неповноти й однобічності слідства, а також невідповідності висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

За таких обставин ухвала апеляційного суду є незаконною, а висновки суду апеляційної інстанції про законність вироку суду першої інстанції, доведеність вини засуджених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК та про безпідставність поданих апеляцій є передчасними.

Наведені порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі в апеляційній інстанції, а тому касаційні скарги засудженого ОСОБА_9, захисників: ОСОБА_2 в інтересах засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_8, ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах засудженого ОСОБА_15 підлягають частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню, а кримінальна справа- направленню на новий апеляційний розгляд.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно, з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, викладених в ухвалі від 27 січня 2015 року, постановленої за результатами перегляду касаційних скарг представника потерпілого ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_21, усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданих апеляцій захисників та засудженого та доводи, наведені у касаційних скаргах, які подані в інтересах засуджених, і постановити законне та обґрунтоване рішення.

У зв'язку з тим, що доводи, які підлягають перевірці судом апеляційної інстанції при новому апеляційному розгляді, стосуються, також, і інтересів засуджених ОСОБА_18 та ОСОБА_17, а тому, в порядку ст.395 КПК 1960 року, підлягає скасуванню і ухвала апеляційного суду відносно них.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396, 400-2 КПК 1960 року, п. п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_9, захисників: ОСОБА_2 в інтересах засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_8, ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах засудженого ОСОБА_15 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року відносно ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_15 та ОСОБА_13 та, в порядку ст. 395 КПК 1960 року, відносно ОСОБА_18 та ОСОБА_17 - скасувати, кримінальну справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_30 ОСОБА_29 ОСОБА_31