Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10
суддів:ОСОБА_11., ОСОБА_12,
розглянула в судовому засіданні 07 вересня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року.

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

такого, що судимості не мав,

засуджено за:

- ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією Ѕ частини майна;

- ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією Ѕ частини майна.

Цим вироком засуджено також ОСОБА_6, судові рішення щодо якого не оскаржуються.

За вироком суду, ОСОБА_5 22 лютого 2014 року приблизно о 13.30 год. незаконно збув ОСОБА_7 за 120 грн. поруч з будинком АДРЕСА_1 медичний шприц з рідиною коричневого кольору об'ємом 3,6 см3 , яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,1033 г.

У листопаді 2013 року ОСОБА_5, виявивши та обірвавши на узбіччі по вул. Українській у м. Краснограді Харківської області частини коноплі, приніс їх за місцем тимчасового проживання у будинок АДРЕСА_1 у м. Краснограді Харківської області, де незаконно виготовив та зберігав особливо-небезпечні наркотичні засоби канабіс та екстракт канабісу. Крім цього ОСОБА_5 за вищевказаною адресою зберігав особливо-небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи.

26 березня 2014 року під час обшуку працівниками міліції було вилучено в будинку за вищевказаною адресою 3 газетних згортка та 4 полімерних пакета з речовиною рослинного походження в подрібненому стані - канабісом, який є особливо-небезпечним наркотичним засобом, загальною масою в перерахунку на суху речовину - 663,4 г, полімерну пляшку з нашаруваннями на внутрішній поверхні - екстрактом канабісу, який є особливо-небезпечним наркотичним засобом, масою в перерахунку на суху речовину - 0,7644 г., та полімерну пляшку з рідиною коричневого кольору - концентрат з макової соломи, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом, масою в перерахунку на суху речовину - 5,4317 г.

Крім того, 26 березня 2014 року ОСОБА_5 за місцем проживання бабусі ОСОБА_8 у будинку АДРЕСА_1 незаконно виготовив, зберігав та приблизно о 12.15 год., перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, збув за 100 грн ОСОБА_7 медичний шприц з рідиною коричневого кольору об'ємом 4 см3 , яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,2283 грам.

02 травня 2014 року, ОСОБА_5 приблизно о 10.30 год. за попередньою змовою з ОСОБА_6, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли до підсобного приміщення, розташованого поруч з гаражами на АДРЕСА_2, в м. Краснограді Харківської області, яке належало ОСОБА_9, звідки таємно викрали 100 кг брухту чорного металу, за ціною 1,75 грн./кг, завдавши таким чином останньому матеріальної шкоди на загальну суму 175 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року зазначений вирок в частині визнання винуватості і засудження ОСОБА_5 за ч. 2 с. 307 КК скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Цей же вирок в частині призначеного ОСОБА_5 покарання змінено та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Врешті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про зміну ухвали апеляційного суду шляхом застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК. Вказує на безпідставне незастосування апеляційним судом до ОСОБА_5 положень зазначеної статті, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи захисника про безпідставне незастосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі суд першої інстанції послався у вироку на характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу ОСОБА_5, відсутність пом'якшуючих покарання обставин та обставини, що обтяжують покарання.

Апеляційний суд, перевіряючи вирок в частині правильності призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК, взяв до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії тяжких та середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_5, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, задовільно характеризується за місцем проживання, направлявся лікарем наркологом на лікування від опійної наркоманії, заочно навчався, а також відсутність обтяжуючих чи пом'якшуючих покарання обставин за даним обвинуваченням.

На підставі цих даних, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що покарання за ч. 2 ст. 309 КК у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 3 ст. 185 КК у виді 3 років позбавлення волі, районний суд призначив ОСОБА_5 із урахуванням положень ст. 65 КК, тому вбачав за можливе призначити остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, суд апеляційної інстанції, зваживши на можливість застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК, обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Своє рішення апеляційний суд у відповідності до ст. 419 КПК України належним чином мотивував, тому підстав вважати його незаконним чи необґрунтованим, як на цьому наполягає захисник, колегія суддів не вбачає.

Наведені у касаційній скарзі доводи захисника, попри їх сукупність та зміст, не спростовують правильність визначення судами форми відбування покарання, оскільки не применшують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень настільки, щоб можна було прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, а тому колегія суддів не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК.

Покарання, призначене ОСОБА_5, відповідає загальним засадам призначення покарання, є достатнім і справедливим, а тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, наведених у касаційній скарзі захисника, відсутні.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_5.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12