Справа № 509/4784/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, холостого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого і в останній раз : 20.05.2011 р. Овідіопольським райсудом Одеської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 р. 7 м. п/в, був звільнений 20.12.2013 р. по відбуттю строку покарання - у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

На початку серпня 2015 року, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_5 , умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом проникнення через огорожу, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки таємно викрав електричний насос (помпу) для подачу води марки «БЦМ», вартістю 1500 грн., після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму.

Вину свою ОСОБА_5 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_5 , таємно, з проникненням у сховище викрав майно потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 1500 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 185 ч. 3 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його вік, особу винного, щире каяття, а також відсутність матеріальної шкоди, що підтверджується особистою письмовою заявою потерпілого ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі, однак його виправлення, на думку суду, можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації, повідомляти інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити колишньою у вигляді особисто зобов`язання до набрання вироком законної сили, а після набранням вироку законної сили скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1