1 Справа № 335/829/15-к 1-кс/335/422/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя ОСОБА_2 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 29.01.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , казаха, уродженця м. Новочеркаська Російської Федерації, громадянина України, має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.11.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки; 30.10.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік; 06.10.2010 року Вільнянським районним судом за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.02.2014 року по відбуттю строку покарання, 22.12.2014 року засуджений Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, на теперішній час вирок суду не набрав законної сили, оскільки прокурором подано апеляційну скаргу щодо м`якості покарання засудженого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 29.01.2015 року, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 14.01.2015 року, приблизно о 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , 1988 року народження, перебуваючи на території гімназії № 25 у м. Запоріжжя, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична 76, побачив раніше незнайомих неповнолітніх осіб, а саме учнів даної гімназії. Далі, перебуваючи в зазначеному місці та в зазначений час, діючи умисно, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 наблизившись ззаду до неповнолітнього ОСОБА_7 , при цьому застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тримаючи його за одяг, підслонив до нижньої частини спини невідомий для слідства предмет, при цьому продовжував реалізовувати свій злочинний умисел погрожуючи нанести тілесні ушкодження у вигляді нанесення ріжучих ран. Після чого, скориставшись безпорадністю неповнолітнього ОСОБА_7 , придушив його волю до опору, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, заволодів мобільним телефоном фірми «Samsung Galaxy star», у корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень, що належить ОСОБА_8 . Після чого з місця вчинення злочину втік і розпорядився викраденим на власний розсуд.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що 29.01.2015 року, приблизно у період часу 13 години 15 хвилин до 13 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , 1988 року народження, перебуваючи на території гімназії № 28 у м. Запоріжжя, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова 16, побачив раніше незнайому малолітню особу. Далі, перебуваючи в зазначеному місці та в зазначений час, діючи умисно, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 наблизившись до малолітнього ОСОБА_9 , при цьому застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тримаючи його за обидві руки, при цьому своєю лівою рукою дістав предмет схожий на розкладний ніж та оголив лезо, при цьому продовжував реалізовувати свій злочинний умисел погрожуючи нанести тілесні ушкодження у вигляді нанесення ріжучих ран, при цьому постійно махаючи вищевказаним предметом перед малолітнім ОСОБА_9 . Після чого, скориставшись безпорадністю малолітнього ОСОБА_9 , придушив його волю до опору, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, почав діставати речі з кишень малолітнього, при цьому заволодів мобільним телефоном фірми «Lenovo F 516», у корпусі, білого кольору вартістю 1360 гривень, що належить його батькові ОСОБА_10 . Після чого, з місця вчинення злочину втік і розпорядився викраденим на власний розсуд.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому дій.

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може не законно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий просить суд задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та посилалися на наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доданих до нього документів, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2015 року кримінальне провадження № 0000470 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

30.01.2015 року кримінальне провадження № 0000491 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

30 січня 2015 року о 16-30 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

31 січня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може не законно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема поданими матеріалами підтверджується, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може не законно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотність покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, або вчинить інший злочин, адже у минулому підозрюваний був судимий за вчинення грабежу. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2014 року, ОСОБА_4 було призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, що свідчить про те, що підозрюваний належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказане також свідчить про можливість вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень з огляду на попередню його судимість.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотності призначення йому покарання лише у виді позбавлення волі, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, чим перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім обставин, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховує тяжкість покарання, що загрожує особі, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, місце проживання, наявність судимостей.
Так, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, вчиняв в минулому злочини проти власності громадян, з приводу чого притягався до кримінальної відповідальності, тобто факт проживання його з матір`ю та дівчиною не перешкоджав йому займатись злочинною діяльністю в минулому, тому ці соціальні зв`язки не можуть бути запорукою не вчинення ним кримінальних правопорушень в майбутньому.
Враховуючи викладене, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на те, що судове провадження по справі ще не розпочато, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може не законно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 30 березня 2015 року, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_4 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого слідчого відділу Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 29.01.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 березня 2015 року, які обчислювати з дня затримання 30.01.2015 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1