Апеляційний суд Житомирської області
Справа №45/2010 Головуючий у 1-й інст. Котік
Категорія ст. 164 ч.1 КК України Доповідач Михайловський В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Романова О.В.

суддів Михайловського В.І.,

ОСОБА_1

з участю прокурора Селюченко І.І..

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 26 листопада 2009 року,

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, буд36, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.164 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Згідно матеріалів справи та змісту вироку суду, ОСОБА_2 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12.02.2002 р. зобовязно сплачувати аліменти ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з 04.02.2002 року до повноліття дитини. З травня 2008 р. по 31 травня 2009 р. ОСОБА_2 злісно ухилився від сплати аліментів, чим допустив заборгованість 4296,89 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок Богунського районного суду від 26.11.2009 р., а кримінальну справу щодо нього закрити. Обгрунтовуючи подану апеляцію, засуджений посилається на

ті обставини, що він ніколи злісно від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) не ухилявся, що підтверджується квитанціями про поштові перекази, які він надавав державному виконавцю. ОСОБА_2 вважає, що кримінальну справу щодо нього було сфальсифіковано державним виконавцем. Засуджений зазначає, що викликів до ДВС він ніколи не отримував, а державний виконавець не володіє інформацією з приводу сплати ним аліментів.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, засудженого ОСОБА_2, який підтримав подану апеляцію з наведених мотивів, обговоривши її доводи, та вивчивши справу, суд вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вина засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст.264 ч.1 КК України підтверджена зібраними і дослідженими у судовому засіданні доказами: копією рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12.02.2002 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_2, починаючи з 4.02.2002 року, довідкою державного виконавця щодо розміру заборгованості та терміну ухилення від сплати аліментів ОСОБА_2, визнавальними показами самого ОСОБА_2, наданими під час судового слідства.

Посилання засудженого на ті обставини, що він від сплати аліментів не ухилявся, а справа порушена з надуманих мотивів є необгрунтованими, оскільки спростовується зібраними та дослідженими по справі доказами.

А тому, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для скасування вироку Богунського районного суду м.Житомира від 26 листопада 2009 року щодо засудженого за ст.164 ч.1 КК України ОСОБА_2 та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок богунського районного суду м.Житомира від 26 листопада 2009 року щодо нього без зміни.

Судді: