Справа №701/1350/15-к
Провадження №1-кп/701/7/16
В И Р О К
І М Я М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
за участі секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - потерпілого-ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , 12.10.2015 року незаконно зайшов на території домоволодіння ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу з незамкненого господарського приміщення умисно, таємно викрав велосипед «Україна», який згідно товарного чеку виданого 28.10.2015 ПП " ОСОБА_6 "., коштує 1600 грн, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, внаслідок чого завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.
Вина обвинуваченого в скоєному ним кримінальному правопорушенні доведена в судовому засіданні такими доказами:
- показами обвинуваченого який свою вину в скоєному злочині визнав повністю і суду показав, що 12.10.2015 року, вранці він пішки прийшов в с. Вікторівка, Маньківського району, щоб провідати свою бабусю. Провідавши бабусю, він вирішив повернутися назад в с. Поташ, але оскільки не хотів йти пішки, то вирішив попросити у свого знайомого ОСОБА_7 , жителя с. Вікторівка Черкаської області велосипед. Так зателефонувавши з мобільного телефону бабусі до ОСОБА_8 , він попросив його дати йому велосипед, котрий згодом він мав повернути. В розмові з ОСОБА_9 , останній сказав йому, що його немає вдома і велосипеда він не дасть. Після цього, він вийшов від бабусі та пішов в напрямку с. Поташ, а коли проходив повз домоволодіння ОСОБА_8 , було це близько 14 год., то вирішив зайти до нього, і оскільки йому було відомо, де ОСОБА_9 залишає велосипед, перед чим він неодноразово брав велосипед у ОСОБА_8 , щоб взяти (викрасти) вказаний велосипед. Так підійшовши до хвіртки домоволодіння ОСОБА_8 , він відчинив її та зайшов в подвір`я, підійшов до будинку та покликав дружину ОСОБА_8 ОСОБА_10 , але з будинку ніхто не вийшов. Після цього, він розуміючи, що нікого немає вдома, підійшов до господарського приміщення, вхідні двері в яке були закриті, але не замкненні, відкрив двері та побачив всередині велосипед, схожий на велосипед марки «Україна», червоно-сірого кольору. Переконавшись, що його ніхто не бачить, він взяв велосипед, вийшов з ним на вулицю, сів на нього та поїхав в напрямку с. Поташ. Приїхавши велосипедом в с. Поташ, він проїхав ним через центр, а потім поїхав додому. Проїжджаючи повз домоволодіння свого знайомого ОСОБА_11 , він побачив останнього, тому зупинився та кілька хвилин поговорив з ним. Після цього, він приїхав додому, де перебував до вечора, а потім на велосипеді, який він взяв у ОСОБА_8 поїхав в центр с. Поташ, щоб випити пива. В центрі він перебував сам аж до ранку наступного дня, тобто 13.10.2015 року. Під ранок, він залишив велосипед поруч з одним із домоволодінь по АДРЕСА_3 та перейшовши залізничні колії. Вернувшись він допив пиво яке в нього було з собою, викурив сигарету та повернувся до місця де залишив велосипед, приблизно через 30 хв., але велосипеда там вже не було, куди він міг подітися йому не відомо. На вулиці в цей час він нікого не бачив. Після цього, повернувся додому та ліг відпочивати. Через кілька днів, коли саме він не пам`ятає, до нього додому приїхав ОСОБА_9 , котрий сказав йому повернути велосипед, він пояснив йому що трапилось та пообіцяв відкупити велосипеда, якого він в нього викрав. Потім ОСОБА_9 приїздив до нього ще раз або два, але він йому пояснював, що грошей на велосипед ще не зібрав. Проте, що він вчинив крадіжку велосипеда з господарського приміщення домоволодіння ОСОБА_8 , він нікому нічого не говорив.
Вина обвинуваченого підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було роз`яснено всім, під час судового слідства і сумнівів в добровільності їх позицій у суді не виникло.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, і вважає, що вина обвинуваченого у кримінальному правопорушенні повністю доведена в суді.
Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання - це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують його покарання судом не встановлено і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавленням волі, застосувавши до нього ст. ст. 75, 76 КК України, так як на думку суду його можливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживаня, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1