ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5661/14-к
Провадження № 1-кс/362/614/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2014 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 погодженого із старшим прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
Слідчий СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області лейтенант міліції ОСОБА_4 , за погодженням старшого прокурора Васильківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2014 року, в обідній час (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Василькові Київської області, у парку «Героїв Афганців», маючи намір на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, реалізуючи свій намір, у невстановленої в ході досудового розслідування особи чоловічої статі, за 70 гривень незаконно придбав разовий медичний шприц ємністю 20 мл, у якому знаходився наркотичний засіб опій ацетильований, ємністю 1 мл.
Після цього, ОСОБА_6 вказаний медичний шприц з наркотичною речовиною поклав до правої кишені своєї курточки, та пішов до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
18.11.2014 року, близько 00 год. 15 хв., ОСОБА_6 перебував вдома, в цей час до нього прийшли працівники Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області, які за його письмовою згодою почали оглядати будинок. У ході проведення огляду ОСОБА_6 витяг з правої зовнішній кишені куртки та добровільно видав разовий медичний шприц ємністю 20 мл, в середині якого знаходилася наркотична речовина опій ацетильований, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав для власних потреб, без мети збуту, при вищеописаних обставинах.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1739СВЕ від 26.11.14 року представлена на експертизу рідина коричневого кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, опій ацетильований. Маса наркотичного засобу опію ацетильованого, в рідині в перерахунку на суху речовину становить 0, 0317 г.
27.11.2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Васильків, Київської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 17.06.1993 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до позбавлення волі терміном на 2 роки 6 місяців, із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року виконання вироку відстрочена на 2 роки; 07.07.1994 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 215-3, ст. 198, ст. 42 та ст. 43 КК України 1960 року до позбавлення волі терміном на 4 роки, 30.07.1994 року умовно достроково звільнений з місця позбавлення волі, невідбутний термін покарання 1 рік 6 місяців 4 дні; 15.12.1994 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до позбавлення волі терміном на 3 роки, на основі ст. 45 КК України 1960 року умовно засуджений з іспитовим терміном 2 роки; 27.04.1998 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 215-3, та ст. 43 КК України 1960 року до позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, 19.06.2001 року звільнений з місця позбавлення волі; 03.10.2001 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року до позбавлення волі терміном на 2 роки 6 місяців, 06.12.2001 року вирок переглянуто Ірпінським міським судом та винесено новий вирок по ч.1 ст. 296 КК України 2001 року про позбавлення волі терміном на 1 рік 6 місяців, 27.12.2002 року звільнений з місця позбавлення волі; 17.10.2005 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України 2001 року до позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, 17.04.2009 року звільнений з місця позбавлення волі; 09.02.2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України 2001 року до позбавлення волі терміном на 3 роки, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки; 07.09.2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 та ст. 71 КК України 2001 року до позбавлення волі терміном на 4 роки 3 місяці, 09.04.2014 року умовно достроково звільнений з місця позбавлення волі, не відбутий термін покарання 9 місяців 18 днів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Вина ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України повністю доведена зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, а саме протоколом огляду від 18.11.2014 року, протоколами допиту свідків, висновком судово-хімічної експертизи № 1739СВЕ від 26.11.2014 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_6 раніше не одноразово судимий за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотиків та інші злочини, перебуваючи на умовно достроковому звільненні з місця позбавлення волі, повторно вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років.
Слідчий, зазначаючи, що підозрюваний, перебуваючи на умовно достроковому звільненні з місця позбавлення волі, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення, і такий запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт будуть не ефективні, тому що не будуть стримувати останнього від вчинення злочинів та переховуватися від органів досудового розслідування. До того ж, ОСОБА_6 офіційно не працює, тому не зможе внести заставу. Приймаючи до уваги вищевикладене, орган досудового розслідування вважає, що єдиним можливим запобіжним заходом, який може припинити злочинну діяльність та уникнути переховування підозрюваного від органів досудового розслідування є тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перебуваючи на умовно достроковому звільненні знов вчинив кримінальне правопорушення. Також зазначив, що відповідно до ч.2 п. 5 ст. 183 КПК України до раніше судимої особи може бути застосовано тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області лейтенант міліції ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також зазначив, що поки підозрюваний на його виклики завжди з`являється, характеризується по місцю проживання позитивно.
Захисник ОСОБА_7 вимоги клопотання не визнав, просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризиків передбачених ст.. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено. Також зазначив, що підозрюваний завжди з`являється за викликом слідчого, дає послідовні покази, вину визнає, сприяє досудовому розслідуванні, характеризується по місцю проживання позитивно. На думку захисника підозрюваний ні є суспільно небезпечною особою, а лише є хворою людиною, яка зловживає наркотичними засобами, крім того на його утриманні перебуває старенька хвора бабуся, яка потребує від нього допомоги та догляду. У зв`язку з цим просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а само домашній арешт.
Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що він дійсно зловживає наркотичними засобами, віну визнає, сприяє досудовому розслідуванню, з`являється завжди на виклики слідчого, що і буде робити в подальшому. Крім того зазначив, що на його утриманні перебуває старенька хвора бабуся, яка потребує його допомоги. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно ґрунтується, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Разом з тим, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надано доказів про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні.
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , згідно встановлених в ході розгляду клопотання обставин, є такий фактор, що перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь - яким чином перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати більш м"який запобіжний захід ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт, що може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого із старшим прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого - відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:
- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;
- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Такі обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, як це передбачено ч. 6 ст. 194 КПК України.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_8