Справа №1-46/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю:

секретаря Ткач Н.М.,

прокурора Ряднини В.В.,

цивільного позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючого в незареєстрованому шлюбі, офіційно не працюючого, не військовозобовязаного, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 11.04.2000 року Машівським райсудом за ст.94 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений 26.06.2007 року за постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 19.06.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 5 днів,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, -

в с т а н о в и в :

27 лютого 2010 року ОСОБА_2 під час спільного розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі останнього, взяв в ОСОБА_3 підроблену грошову купюру номіналом 200 гривень, з метою подальшого її збуту. В цей же день, близько 19 години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи з прямим умислом, з метою збуту підроблених грошей, придбав в кафе-барі «Еней», що по вулиці Леніна, 123 в смт. Машівка Полтавської області, алкогольні напої та продукти харчування, за що розрахувався з реалізатором ОСОБА_5 фальшивою грошовою купюрою номіналом 200 гривень, серії ВГ 1445233.

Підсудній ОСОБА_2 вину визнав та пояснив, що 27.02.2010 року разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі останнього розпивав спиртні напої. ОСОБА_3 показав їм 200гр-ву купюру та пояснив, що вона несправжня. Оскільки випивка закінчилася, а грошей не було, то вирішив збути підроблену купюру. Взявши зі столу купюру, він пішов в центр селища, де зустрів ОСОБА_6 Єдуарда, з яким в барі «Еней» придбали горілку та продукти харчування. За товар розрахувався підробленою грошовою купюрою номіналом 200 гривень. Цивільний позов визнає та відшкодував в повному обсязі, в скоєному щиро розкаюється.

Крім показань самого ОСОБА_2, його винність в скоєнні описаного злочину підтверджується і іншими, перевіреними судом доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинений злочин, з якого вбачається, що 28.02.2010р. ОСОБА_5 повідомила про факт збуту фальшивої купюри номіналом 200 грн. 27.02.2010р. в барі «Еней» (а.с.5).

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що в січні 2010 року на центральному ринку м.Полтава він знайшов грошову купюру номіналом 200 гривень, яка була несправжня. Вказану купюру він залишив собі як сувенір. 27.02.2010 року під час спільного розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_4 та ОСОБА_2, він показав їм вказану купюру та пояснив, що вона підроблена. В послідуючому вони з ОСОБА_4 виявили, що ОСОБА_2 зник. Повернувся він через деякий час в стані сильного алкогольного спяніння та сказав що гроші пропив.

При допиті в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що вони дійсно скуплялись з ОСОБА_2 в січні 2010 року в барі «Еней». ОСОБА_2 розраховувався купюрою номіналом 200 грн., про те, що банкнота несправжня, ОСОБА_6 не знав.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 27.02.2010р. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 скупились в барі «Еней», розрахувавшись при цьому купюрою номіналом 200 грн. Через деякий час оглянувши купюру, вона помітила, що вона несправжня, про що повідомила правоохоронні органи.

Факт розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердив свідок ОСОБА_4

Згідно протоколу огляду від 28.02.2010 року грошова купюра номіналом 200 гривень серії ВГ 1445233 має стандартний розмір 145 на 75 мм., папір, на якому відпечатана вказана купюра мякий, схожий на ксероксний. Водяні знаки та захисна стрічка при огляді купюри відсутні (а.с.7).

Як зясувала технічна експертиза № 149 від 18.03.2010 р., вказана грошову купюра не відповідає аналогічним банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу. Зображення нанесені струменевим способом за допомогою друкарського пристрою з відтворенням кольорового зображення струменеві-краплинною технологією. Імітація елементів захисту відсутня (а.с. 18).

Як свідчить заява представника цивільного позивача ОСОБА_1 цивільний позов на суму 200 грн. відшкодовано в повному обсязі (а.с. 88).

Показання ОСОБА_2 стверджуються обєктивно наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.

Суд вважає, що дії ОСОБА_2, які виразились в придбанні та зберіганні з метою збуту, а також збуті підробленої національної валюти України у виді банкноти слід кваліфікувати за ч.1 ст. 199 КК України.

При призначенні покарання, суд, виходячи з вимог ст. 65-67 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані що характеризують особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_2 згідно висновку лікарів являється здоровим, працездатним, потребує примусового протиалкогольного лікування, за місцем проживання компрометуючих матеріалів на нього немає, раніше судимий (а.с. 52-63).

Суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_2 примусового протиалкогольного лікування немає, оскільки відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» - примусовому лікуванню на підставі ст.96 КК України підлягають … лише ті особи, які вчинили злочини та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоровя інших осіб. Алкоголізм та наркоманія до цих хвороб не належать.

Обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання скоєння злочину у стані алкогольного спяніння, рецидив злочину.

Взявши до уваги всі обставини по справі та позитивні характеристики підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті зі встановленням іспитового строку згідно ст.75 КК України з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК УКраїни.

В задоволенні цивільного позову слід відмовити, оскільки ОСОБА_2 відшкодував його в повному обсязі (а.с.88).

У відповідності з вимогами ст.81 КПК України суд вважає, що речові докази грошову купюру номіналом 200 грн. серії ВГ 1445233, яка зберігається в кімнаті речових доказів Машівського РВ ГУМВС України в Полтавській області, потрібно знищити, як таку що не являє собою цінності (а.с.22).

Згідно ст.92 КПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області вартість проведеної технічної експертизи документу в розмірі 405 (чотириста пять) грн. 65 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично зявлятись в ці органи для реєстрації.

В задоволенні цивільного позову відмовити.

Речові докази грошову купюру номіналом 200 грн. серії ВГ 1445233(а.с.22), яка зберігається в кімнаті речових доказів Машівського РВ ГУМВС України в Полтавській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області вартість проведеної технічної експертизи документу в розмірі 405 (чотириста пять) грн. 65 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Машівського районного суду С.М.Косик