В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2233/15-к

Провадження № 1-кп/126/137/2015

"14" липня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого, не одруженого, не судимого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289КК України,

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що в кінці травня 2015 року ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 залишив на зберігання власний мотоцикл МТ-10 д/н НОМЕР_1 , якого він після того як мотоцикл заглох не міг завести, на вулиці поряд з домогосподарством ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 .

27 травня 2015 року біля 14 год. ОСОБА_4 знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, всупереч волі власника ОСОБА_5 , з метою збагачення, таємно, умисно, з корисливих спонукань, незаконно заволодів належним ОСОБА_5 мотоциклом МТ-10 д.н. НОМЕР_1 , робочий об"єм двигуна якого 650 см. кубічних, який завантажив, використовуючи допомогу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які про злочинні наміри ОСОБА_4 не знали і в попередню змову щодо незаконного заволодіння транспортним засобом з ним не вступали, в мікроавтобус Фіат Дукато під управлінням ОСОБА_11 , який придбав його в ОСОБА_4 , вважаючи мотоцикл його власністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом.

25 червня 2015 року під час досудового слідства в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 , його законним представником ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України за умовами якої потерпілий ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст. 289 КК України, щодо узгодженого покарання у виді чотирьох років позбавлення волі , на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на два роки, сторони дійшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснила, що вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про примирення від 25.06.2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладена сторонами угода про примирення є добровільною, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги підозрюваний ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому складі злочину є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 25 червня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , його законним представником ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи ;

2) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1