У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2015 рокуСправа № 624/748/15-к Провадження № 1-кп/634/159/15

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Сахновщина обвинувальний акт у кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000499 за підозрою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кегичівка Харківської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , освіта середня, тимчасово непрацюючого, не одруженого, раніше судимий 02.09.2010 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання зі встановленням іспитового строку на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, -
встановив:
До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за № 0000499 відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 119 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Вказана думка була підтримана потерпілою.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Але направлений до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обставинами кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню є час, місце, спосіб, форма вини, мотив, мета та інші обставини вчинення кримінального правопорушення передбачені ст. 91 КПК України.
При цьому обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленомуКПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.
Аналіз змісту обвинувального акту вказує на те, що викладене формулювання обвинувачення не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.

Так в акті зазначено, що «09.07.2015 року близько 19 год. на території подвір`я домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 » тобто при викладенні обвинувачення не конкретизоване місце скоєння злочину.
Також в обвинувальному акті не зазначено якою речовиною облив обвинувачений потерпілу ОСОБА_7 , а лише вказано, що «з пляшки облив її легкозаймистою речовиною».
В обвинувальному акті зазначено, що «не передбачаючи можливості настання смерті своєї матері ОСОБА_7 від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг передбачати, діючи з більшою обачністю» але не зазначено яку необхідно було проявити більшу обачність для запобігання настання смерті потерпілій.
Крім того, в акті зазначено, що « ОСОБА_4 невідкладно прийняв міри по відверненню наслідків свого злочинного діяння» але не вказано, які саме ним були прийняті міри по запобіганню наслідків злочину.
Більш того, правова кваліфікація злочину, зазначена в обвинувальному акті, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 119 КК України.

Тому суд приходить до висновку, що вказані вище недоліки, які допущені при складанні обвинувального акту є істотними та такими, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 369, ст. 372, 395 КПК України, суд -
постановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за
№ 0000499 відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 119 КК України - повернути прокурору Кегічивського відділу Первомайскої місцевої прокуратури Харківської області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Копія вірна. Суддя