Справа №212/9796/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 04.06.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не судимого, працюючого провідним науковим співробітником по розділу наук «Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини» , мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді завідувача 2-го неврологічного відділення «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини» та за сумісництвом будучи членом голови ЛЕК, маючи умисел на збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, систематично створюючи умови для отримання такої неправомірної вигоди за здійснення комплексу дій, пов`язаних з прямим виконанням покладених на нього функціональних обов`язків та наданих йому повноважень, а саме: за підготовку документів для подання на засідання ЛЕК, та гарантоване відображення, у висновках та протоколах засідання ЛЕК, наявності негативних факторів умов праці, що призвели до втрати працездатності на виробництві та підтвердження діагнозу професійного захворювання пацієнта та не перебування пацієнта, який знаходиться на стаціонарному лікуванні, в відділені в нічний час, систематично отримував неправомірну вигоду від осіб-пацієнтів за виконання вищевказаних покладених на нього повноважень.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наказу №233 -к від 28.12.2012 року перебуває на посаді завідувача неврологічного відділення «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини».

ОСОБА_3 діючи на підставі посадової інструкції затвердженої директором «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини» від 10.01.2014 року, крім іншого має такі обов`язки та завдання та права: згідно п. 2.1. Здійснює керівництво неврологічним відділенням відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність відділень, установ охорони здоров`я.

2.2.Організовує надання висококваліфікованої, спеціалізованої, стаціонарної, консультативно-діагностичної та лікувально-реабілітаційної допомоги хворим з профзахворюваннями, включаючи осіб з початковими, клінічно мало вираженими формами професійних захворювань, а також особам диспансерних груп, що мають високі фактори розвитку захворювань професійної етіології.

2.3 Розробляє та впроваджує профілактичні заходи, що забезпечують раннє виявлення, диспансерне спостереження, лікування і реабілітацію професійним хворим.2.4 Визначає роль праці в розвитку професійних захворювань та встановлення професійної етіології захворювання (зв`язок захворювання з умовами праці).2.5 Організовує підготовку необхідної медичної документації та представлення хворого на лікарсько-експертну комісію лікарями відділення з обґрунтованою пропозицією для вирішення питання зв`язку захворювання з умовами праці.2.6 Проводить експертизу тимчасової непрацездатності з лікарями відділення та систематичний контроль за її якістю, згідно з діючим положенням про експертизу тимчасової непрацездатності. 2.8 Направляє осіб, які згідно з рішенням професійної лікарсько-експертної комісії Українського НДІ промислової медицини потребують до обстеження або при спірних питаннях щодо встановлення професійного захворювання у відповідності до наказу МОЗ України від 25.03.2003 р. за №133 «Про затвердження Переліку спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань», до клініки Інституту медицини праці (м. Київ), клініки інституту медичної радіології АМН України (м. Харків), клініки державного підприємства «Інститут екогігієни та токсикології імені Л.І.Медведя» (м. Київ), клініки державного підприємства « Український НДІ медицини транспорту» (м. Одеса).2.9 Надає допомогу з організаційно-методичних питань проф. патологам м. Кривого Рогу, Дніпропетровської, Запорізької та Кіровоградської областей. 2.12. Раціонально використовує ліжковий фонд, медичну техніку і оснащення підрозділу. 2.20. Організовує лікувально - профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацювати з іншими підрозділами закладу.3.2 Приймати рішення про госпіталізацію пацієнтів.3.3 Вносити корективи в дослідження та лікуванні хворих, призначених лікарями відділення.3.4 Брати участь у роботі лікарсько-експертних комісій.3.5Видавати лікарські довідки тільки відповідно до чинних законодавчих, нормативно-методичних та інструктивних документів.3.6 Надавати кваліфіковані відповіді на звернення громадян.3.7 Віддавати розпорядження та контролювати роботу старшої медичної сестри відділення та середнього медичного персоналу.

Таким чином, ОСОБА_3 постійно виконував обов`язки організаційної розпорядчого характеру, являючись службовою особою.

В ході розгляду кримінального провадження встановлено що, на підставі Закону України «Про охорону праці», Постанови Кабінету Міністрів України № 64 від 27.01.1993 року «Про заходи щодо виконання Закону України «Про охорону праці», Переліку професійних захворювань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 року № 1662, Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», наказу МОЗ України від 21.05.2007 року № 246 «Про затвердження порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», наказу МОЗ України «Про затвердження переліку спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз, щодо професійних захворювань» від 25.03.2003 року № 133 на Український науково-дослідний інститут промислової медицини, розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Виноградова, 40, покладено обов`язок по встановленню зв`язку захворювання пацієнтів з умовами праці на виробництві.

В зв`язку з цим, на підставі наказу № 110/1 від 22.09.2009 року, на базі Українського науково-дослідного інституту промислової медицини створено лікарсько-експертну комісію (ЛEK) по встановленню наявності захворювань професійного характеру, пов`язаного з важкими умовами праці, яка проводить розгляд медичної документації хворого на підставі поглибленого обстеження в умовах клініки та особистого огляду пацієнта.

Лікарсько-експертна комісія - є постійно діючим органом, який створює питання первинної діагностики професійних захворювань для колегіального розгляду. ЛEK формується з висококваліфікованих фахівців - профпатологів науково дослідного інституту.

Хворий на засіданні ЛEK представляється лікуючим лікарем за узгодженням із завідуючим відділенням та у їх присутності.

Рішення ЛEK оформлюється документально у вигляді протоколу та медичного висновку хворого, які згідно наказу міністерства охорони здоров`я України, № 110 від 14.02.2012 року, реєструються в спеціальному журналі реєстрації висновків ЛEK, передбаченого формою первинної облікової документації № 035/о, та підписуються головою та членами комісії, лікуючим лікарем, секретарем, закріплюється печаткою клініки.

На підставі медичного висновку ЛЕК, згідно п. 2 «Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о», затвердженої Наказом МОЗ № 110 від 14.02.2012 року та постанови Кабінету Міністрів України № 221 від 04.04.1994 року «Про порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності», хворому видається направлення на проходження медико-соціальної експертної комісії (МСЕК).

Згідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці хворого та отриманого в лікувально-профілактичних закладах направлення до «Українського науково-дослідного інституту промислової медицини» для проходження стаціонарного або амбулаторного лікування, хворий звертається до члена лікарсько-експертної комісії, завідувача неврологічного відділення ОСОБА_3 який призначає лікаря або веде пацієнта самостійно.

В ході лікування в умовах стаціонару, ОСОБА_3 за умови попереднього отримання неправомірної вигоди, або попередньо досягнувши згоди в наданні пацієнтом такої вигоди, отримавши гарантії в її виплаті, перевіряв зміст та вносив свої корективи щодо опису історії захворювання, в якому відображав власну думку, як завідуючого неврологічного відділення, яка не відповідала дійсності зазначаючи при цьому що захворювання пацієнта є результатом впливу негативних факторів умов праці, що призвели до втрати працездатності саме на виробництві, що в подальшому надавало можливість пацієнту отримати регрес.

Таким чином ОСОБА_3 як завідуючий неврологічним відділенням, затверджував виписки про наявність хронічного захворювання у пацієнта та виписував направлення на засідання лікарсько-експертної комісії. На засіданні ЛЕК пацієнта представляв лікуючий лікар який є підлеглим останнього, проект рішення ЛЕК готував ОСОБА_3 . Під час прийняття рішення ОСОБА_3 як член комісії, хворому який надав останньому неправомірну вигоду, констатував, що факт захворювання пацієнта є результатом впливу негативних факторів умов праці та призвели до втрати працездатності саме на виробництві, про що вносився запис до протоколу засідання ЛЕК. На підставі протоколу засідання ЛЕК оформлювалось рішення - «Медичний висновок лікарської експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувальної профілактичного характеру захворювання» або медичний висновок лікарської експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання, який підписував ОСОБА_3 та інші члени комісії.

10 січня 2014 року в денний час доби, ОСОБА_3 , діючи в супереч своїм посадовим обов`язкам та інтересам служби, грубо порушуючи вимоги своєї посадової інструкції, маючи умисел направлений на збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, створюючи умови для її одержання будучи членом комісії, знаходячись в приміщені неврологічного відділення адміністративної будівлі «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Виноградова 40 отримав від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 грошові кошти в сумі 2000 доларів США в якості неправомірної вигоди за отримання позитивного висновку ЛЕК, щодо наявності професійного захворювання.

Після чого 21.01.2014 року ОСОБА_10 отримав висновок ЛЕК, який підтверджував професійне захворювання.

Так 20.03.2014 року в 08.16 годин, ОСОБА_3 , діючи в супереч своїм посадовим обов`язкам та інтересам служби, грубо порушуючи вимоги своєї посадової інструкції, маючи умисел направлений на збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, створюючи умови для її одержання, знаходячись в службовому кабінеті завідувача 2-го неврологічного відділення адміністративної будівлі «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Виноградова 40 отримав від гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 200 гривень в якості неправомірної вигоди за не перебування пацієнта який знаходиться на стаціонарному лікуванні в відділені в нічний час.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 368 КК України за ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду , чи в інтересах третьої особи будь- якої дії, з використанням наданої їй влади чи службового становища , вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнав, просив його виправдати та пояснив, що свої функціональні обов`язки, як завідувача неврологічним відділенням та члена лікарської експертної комісії (ЛЕК) він завжди виконував сумлінно, відповідно до вимог чинного законодавства. За все життя він не скоював жодних злочинів, у тому числі, ніколи не отримував неправомірну вигоду і не створював умов для її отримання.

Стосовно вказаного в обвинувальному акті комплексу дій, за які він нібито отримував неправомірну вигоду, пояснив, що професійне захворювання встановлюється на лікарській експертній комісії після колективного обговорення більшістю голосів. Він не мав можливості встановлювати профзахворювання самостійно чи гарантувати встановлення професійного захворювання. Процедура встановлення зв`язку захворювання з умовами праці регламентована в Додатку 14 до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».
Рішення ЛЕК ґрунтується на відомостях, які представлені в документах, наданих відповідними установами.
Копія трудової книжки для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів надається за місцем роботи, виписка з амбулаторної картки та направлення хворого на комісію з медичним висновком лікаря - профпатолога медичним закладом - за місцем проживання чи роботи хворого; санітарно-гігієнічна характеристика умов праці чи інформаційна довідка надавались Держсанепідслужбою. Ці медичні документи не знаходились у його розпорядженні , історії хвороби готували безпосередньо лікуючі лікарі, які вносили туди відомості із зазначених документів, але він на час розглядуваних подій не був лікуючим лікарем.

Негативні фактори умов праці при рішенні ЛЕК оцінювались згідно представлених Держсанепідслужбою документів: санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці, доповненнях до неї та листах. В залежності від цих документів і відображаються у висновках ЛЕК фактори умов праці. Ні лікуючі лікарі, ні завідувачі відділення, ні члени ЛЕК не мають ніякого відношення до складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці. З огляду на це, «відображення наявності негативних факторів умов праці», як це описано в обвинуваченні, ніяк не може бути «гарантованим» будь-ким одноособово, в тому числі, ним.

В обвинувальному акті також неправильно вказаний порядок направлення хворих у клініку науково-дослідного інституту. В дійсності, спочатку хворий звертається до поліклініки інституту, а потім, при необхідності, направляється на стаціонарне лікування у відділення за профілем захворювання. В обвинувальному акті сказано: «Згідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці хворого та отриманого в лікувально-профілактичних закладах направлення до «Українського науково-дослідного інституту промислової медицини» для проходження стаціонарного або амбулаторного лікування, хворий звертається до члена лікарсько-експертної комісії, завідувача неврологічного відділення ОСОБА_3 який призначає лікаря або веде пацієнта самостійно».

Тут дії хворого зазначені неправильно. В дійсності, спочатку хворий звертається до реєстратури консультативно-діагностичного поліклінічного відділення, проходить обстеження у цьому відділенні, а потім, при необхідності, направляється лікарем на стаціонарне лікування у відділення за профілем захворювання. Це також підтверджується Стандартами надання консультативної допомоги у консультативно-діагностичному поліклінічному відділенні, які затверджені наказом Українського НДІ промислової медицини № 9 від 02.01.2014 року, де вказані висновки щодо тактики подальшого ведення хворого.
Далі в обвинуваченні зазначено: «В ході лікування в умовах стаціонару, ОСОБА_3 за умови попереднього отримання неправомірної вигоди, або попередньо досягнувши згоди в наданні пацієнтом такої вигоди, отримавши гарантії в її виплаті, перевіряв зміст та вносив свої корективи щодо опису історії захворювання, в якому відображав власну думку, як завідуючого неврологічного відділення, яка не відповідала дійсності зазначаючи при цьому що захворювання пацієнта є результатом впливу негативних факторів умов праці, що призвели до втрати працездатності саме на виробництві, що в подальшому надавало можливість пацієнту отримати регрес». Разом з тим, пояснив суду, що він ніколи не мав намірів викривляти і не викривляв дійсні симптоми хвороби, завжди намагався об`єктивно проводити діагностику захворювання, звісно, в межах свого досвіду та знань. Тим більше, що достовірна та своєчасна діагностика є запорукою ефективного лікування хворого та поліпшення стану його здоров`я.

Щодо конкретного опису хвороби ОСОБА_10 , то він, ніколи не вносив корективи в цей опис. Це видно при порівнянні опису хвороби за 08.01.2014 р., коли хворого описував лікар самостійно, та опису хвороби при сумісному огляді хворого на лікарській комісії неврологічного відділення за 20.01.2014 р., описи хвороби ідентичні в обох випадках.
Щодо опису впливу негативних факторів умов праці, то згідно вищевказаної процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці відомості про них зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці. Так, шкідливі виробничі фактори вносяться в історію хвороби згідно наданим санітарно-гігієнічним документам, тож ніяк не можуть бути гарантовані ні ним , ані лікуючим лікарем.
У даному випадку, у ОСОБА_10 в історії хвороби зазначені такі виробничі фактори: «Згідно СГХ умов праці Криворізького міського управління головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області № 2/2-11-3-1099 від 27.03.2013 р. наражався на дію комплексу виробничих шкідливостей: фізичне перевантаження, вимушена робоча поза, виробничий пил та шум з перевищенням гранично допустимих величин, несприятливий виробничий мікроклімат».

Вказані шкідливості перевищують норму і в санітарно-гігієнічній характеристиці, і в історії хвороби. Отже, версія про те, що відображені лікарем в опису історії хвороби умови праці не відповідають дійсності, і є помилкою слідчих органів. Йому не відомі випадки, коли до вирішення на ЛЕК питання зв`язку захворювання з умовами праці якийсь лікар із співробітників інституту зазначав про те, що захворювання пацієнта є професійним та розвилося в результаті впливу негативних факторів умов праці.
В обвинувальному акті перемішані його функціональні обов`язки з хибними версіями слідства. При зазначенні його функціональних обов`язків перекручено факти: так, насправді, він спочатку затверджував обґрунтування направлення на засідання лікарсько-експертної комісії, а виписки затверджував тільки після прийняття рішення комісією.

Відносно підготовки проекту рішення ЛЕК, то це відноситься до функціональних обов`язків лікуючих лікарів, вони готують для хворих обґрунтування направлення на ЛЕК. Це підтверджується Положенням про ЛЕК, яке є в матеріалах провадження та Положенням про ЛЕК від 25.05.2012 р. (розділ ІІІ, п. 6), яке саме діяло на час інкримінованих йому і діє на теперішній час; посадовою інструкцією лікаря-невропатолога (розділ 2, п. 2.5).

На ЛЕК направляються всі без винятку хворі, які були направлені в клініку інституту на обстеження з підозрою на професійне захворювання. Тому, ні лікар, ні завідувач відділенням не розглядають питання направляти чи не направляти такого хворого на ЛЕК, і не можуть впливати на вирішення цього питання. До винесення рішення ЛЕК щодо характеру захворювання ні лікуючий лікар, ні завідувач відділення не можуть зазначати, що захворювання є результатом впливу негативних факторів виробництва.

Відносно констатації факту зв`язку захворювання пацієнта з умовами праці, то рішення приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у копії трудової книжки для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря - профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці чи інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); при спільному обговоренні всіма членами ЛЕК. На це також вказує положення про ЛЕК від 25.12.2012 р. (розділ ІІ, п. 10,11).

На засіданні ЛЕК обґрунтування готує лікуючий лікар, який там представляє відповідні медичні документи, хворого оглядають, у ході обговорення члени ЛЕК висловлюють свою думку. ЛЕК складається не менше з 8 чи 9 членів, рішення приймається більшістю, члени ЛЕК мають право висловити особисту думку.

Наскільки він пам`ятає, при вирішенні питання про захворювання ОСОБА_10 ніхто із членів ЛЕК не висловлював особливої думки. Що стосується описаних в обвинувальному акті подій стосовно ОСОБА_10 , зазначив, що вони повністю не відповідають дійсності та є вимислом.

Самого ОСОБА_10 в обличчя не пам`ятає, але, ймовірно, міг його бачити та оглядати на спільному обході серед інших хворих, але не в розглядуваний період часу. 8-10 січня 2014 року його, ОСОБА_3 , на роботі не було, так як він у ці дні брав відгули та ще й хворів, тож не міг в ці три дні ні розмовляти з ОСОБА_10 , ні тим більше щось від нього отримувати.

Стосовно ОСОБА_11 , то хворі самі вирішили в якості благодійної допомоги придбати новий водонагрівач для відділення, тому що старий водонагрівач вийшов з ладу, не підлягав ремонту та був непридатний для експлуатації. ОСОБА_11 з цією метою підійшов до нього та вони пішли до сестри-господарки, де ОСОБА_11 підтвердив свої наміри. До певної суми, яку зібрали хворі на водонагрівач, він додав свої гроші. Після чого водонагрівач було придбано без безпосередньої його участі. Як потім дізнався зі слів сестри-господарки ОСОБА_12 , водонагрівач був придбаний нею разом із ОСОБА_11 , який і доставив його в інститут на своєму автомобілі. Водонагрівач був встановлений та поставлений на облік відділення. Водонагрівач необхідний для роботи відділення з урахуванням вимог санітарного законодавства для забезпечення постачання гарячої води. Деякі пацієнти чи то за сімейними обставинами, чи з інших причин не перебувають у відділенні в нічний час, якщо це не заважає лікувальному процесу та не несе загрози життю хворого, але ні про які гроші за це не може бути й мови. Написання такої заяви - це тільки практика, що склалася. Робота без водонагрівача у відділенні заборонена і через припис санітарно-епідеміологічної служби могла бути зупинена. Централізоване постачання гарячої води у лікарні відсутнє на протязі багатьох років.

Вилучені кошти при обшуку 7 квітня 2014 р. за адресою АДРЕСА_1 , частково належать його батькові ОСОБА_13 , який надав йому для зберігання 150000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, тому що в нього не було умов для зберігання цих коштів, батьки збиралися робити ремонт у квартирі.

Те, що гроші належать батькові підтверджується оригіналами довідок про його доходи, розпискою ОСОБА_3 про надання йому грошей на зберігання. Ніяких відеозаписів в ході досудового розслідування йому ніхто не пред`являв.

Так, в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_14 головний лікар « Українського науково дослідницького інституту промислової медицини» суду пояснила, що на теперішній час , а саме з квітня 2014 року очолює ЛЕК закладу, в березні 2014 року була головним лікарем клініки та членом ЛЕК. Вказала , що ЛЕК працює відповідно до Положення про ЛЕК. У перший день перебування у закладі хворого оглядає лікар, ставить попередній діагноз, призначає обстеження відповідно до виявленого захворювання. На третій день перебування у закладі лікарем встановлюється клінічний діагноз хворого, та лікуючий лікар виносить питання на ЛЕК, пише обґрунтування і передає на погодження завідуючому відділенням. Перед засіданням ЛЕК хворих оглядає завідуючий відділенням, і хворий представляється лікуючим лікарем на ЛЕК, оглядається хворий і уся документація.Комісія приймає рішення чи є встановлене захворювання професійним, ступінь втрати професійної працездатності, при цьому рішення приймається колегіально , більшістю голосів , тобто 50 та більше відсоткв.Усі хворі перебувають на стаціонарному лікуванні, проте за їхніми особистими заявами можуть бути відпущені додому. У випадку самовільного залишення закладу хворий виписується за порушення режиму. Заклад фінансується дуже погано, гроші надходять лише на їжу хворих та зарплату працівникам. У разі поломки якогось агрегату лікарі купують необхідне за власні кошти, у поточному році на ремонт виділено 3000 грн. У фізкабінеті обов`язково повинен бути водонагрівач , для проведення маніпуляційних процедур , за вказівкою санстанції. Водонагрівачі встановлені у зв`язку з відсутністю централізованого постачання. При виході із ладу водонагрівача робота маніпуляційної блокується, необхідно повністю перенести усе обладнання до іншого відділення.
До вирішення питання на ЛЕК неможливо встановити професійне захворювання, лікар самостійно та один член ЛЕК не може встановити професійне захворювання. Хворих на прізвище ОСОБА_11 та ОСОБА_15 не знає. ОСОБА_3 знає понад 20 років, характеризує його лише з позитивної сторони, відповідальний, скрупульозний, виважений, добрий, завжди надає колегам необхідну допомогу, фактів зловживань з боку ОСОБА_3 ніколи не було, скарги будь- якого характеру відсутні.
Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_16 завідуюча консультативно діагностичним поліклінічним відділенням « Українського наукового дослідницького інституту промислової медицини» суду пояснила, що працює лікарем терапевтом, являється членом ЛЕК. Для того , щоб хворий був представлений на засідання ЛЕК спочатку його необхідно госпіталізувати у відділення , лікуючий лікар його обстежує ,лише після цього готує на засідання ЛЕК. Весь цей час хворий перебуває у стаціонарному відділенні. Після цього лікар представляє хворого та усі документи щодо його стану здоров`я на засіданні ЛЕК і шляхом голосування, більшістю голосів виноситься рішення. До рішення ЛЕК будь- якого висновку про наявність чи відсутність професійного захворювання встановити неможливо. Що стосується технічного забезпечення пояснила, що фінансування дуже низьке, у разі поломки якогось приладу при наявності коштів ремонтує за власний рахунок. Табель обліку робочого часу веде старша медична сестра, за раніше відпрацьований час передбачено відгул, при цьому зацікавленою особою пишеться відповідна заява. ОСОБА_3 знає з 2008 року, характеризує як хорошого лікаря, ввічливу , інтелігентну , виховану людину.
Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_17 суду пояснив, що працює заступником директора « Українського наукового дослідницького інституту промислової медицини» , в березні 2014 року виконував обов`язки завдіючого першим відділенням , при цьому є членом ЛЕК закладу понад десять років. ЛЕК керується відповідним Положенням у своїй роботі, засідання проводяться двічі на тиждень. Під час засідання ЛЕК хворого представляє лікуючий лікар цього ж закладу. За результатами представлення хворого, вивчення документів , колегіально, більшістю голосів, шляхом голосування приймається відповідне рішення, один член ЛЕК ніякого рішення прийняти не може, хворих на прізвище ОСОБА_15 та ОСОБА_11 не пам`ятає, оскільки в одне засідання проводиться огляд від 20 до 40 осіб, хто був їхнім лікуючим лікарем не пам`ятає. Щодо прийняття спонсорської чи меценатської допомоги працівниками закладу йому нічого не відомо. Були непоодинокі випадки придбання необхідних препаратів та ремонт за власні кошти , оскільки фінансування дуже низьке. У разі виходу із ладу якогось пристрою невідкладно подається заявка на ім`я керівництва про необхідність придбання. Щодо придбання весною 2014 року у 2 відділення водонагрівача йому особисто нічого не відомо. Вказав, що за особистою заявою , хворий стаціонарного відділення може бути відпущений додому. ОСОБА_3 характеризує лише з позитивної сторони, як досвідченого спеціаліста, дуже хорошу людину, спокійний, врівноважений, займається наукою, скарги на нього взагалі ні від хворих, ні від працівників закладу не надходили.
Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_18 суду пояснив, що він працює старшим науковим працівником «Українського наукового дослідницького інституту». З ОСОБА_3 знайомий з 1991 року, працюють в різних адміністративних корпусах, чи була в приміщенні гаряча вода йому нічого невідомо, факти отримання спонсорської допомоги йому не відомі. У разі виходу з ладу якогось пристрою, необхідного для функціонування закладу , негайно повідомляється адміністрація. У необхідності хворих відпускають додому за особистою заявою, проте безкоштовно. До питань фінансування закладу відношення не має. ОСОБА_3 характеризує як кваліфікованого професіонала, хорошу людину.
Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_19 суду пояснила, що працює лікарем терапевтом першого терапевтичного відділення « Українського науково дослідницького інституту промислової медицини». Відділення, де був завідуючим ОСОБА_3 знаходиться у іншому корпусі, щодо отримання ОСОБА_3 неправомірної вигоди їй нічого не відомо. Установа фінансується з державного бюджету , фінансування не належне. Якщо щось виходить з ладу , то заміна та ремонт здійснюється тривалий час. Хворі постійно перебувають на стаціонарному лікуванні, проте за заявою можуть бути відпущені додому , з суб`єктивних обставин, рішення про це приймається завідуючим відділенням, безкоштовно. Періодично у закладі проводяться наради з приводу недопущення вчинення корупційних діянь. У закладі відсутнє гаряче водопостачання понад п`ять років, наявність гарячої води необхідна для хворих. ОСОБА_3 характеризує лише з позитивної сторони, як професіонала, хорошу людину.
Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_20 суду пояснила, що з травня 2012 року обіймає посаду директора «Українського наукового дослідницького інституту промислової медицини», в її обов`язки входить керування усією діяльністю інституту, обвинувачений ОСОБА_3 підлеглий. Заклад фінансується з бюджету, з яких виділяються кошти на заробітну плату працівників, лікування та харчування хворих. На ремонт агрегатів та техніки, які виходять з ладу кошти не виділяються. Про усі поломки інформують директора, для вирішення питань. Були випадки надання закладу добровільної допомоги у виді техніки , то все оформлюється через бухгалтерію і ставиться на облік, після резолюції на відповідній заяві, іншої процедури не існує. Гарячого водопостачання у закладі взагалі не було.Хворий, який перебуває на стаціонарному лікуванні за особистою заявою , може бути відпущений на ніч додому , за що плата не передбачена. До квітня 2014 року вона очолювала ЛЕК, якій надано право діагностувати професійне захворювання, згідно Наказу МОЗ №133. Перш ніж ЛЕК отримує документи на розгляд, хворий госпіталізується до стаціонарного відділення, де він оглядається , і лише при наявності направлення обласного лікаря профпатолога, санітарної гігієнічної характеристики умов праці СЕС, виписок з історії хвороб та амбулаторних карток, копії трудової книжки документи передаються секретарю ЛЕК на розгляд. Рішення виноситься колегіально більшістю голосів. Встановити наявність професійного захворювання до засідання ЛЕК , або ж одним членом ЛЕК взагалі не можливо. З ОСОБА_3 взагалі ніяких розмов щодо конкретних хворих не було, всі ці питання обговорюються під час засідання комісії. Пам`ятає, що у 2013 році підписувала заяву ОСОБА_3 щодо надання вихідних за раніше відпрацьовані дні, але на які саме не пам`ятає. За заявою хворого , якого саме не пам`ятає, у 2014 році на облік було постановлено водонагрівач у неврологічне відділення. Хворих на прізвище ОСОБА_11 та ОСОБА_15 взагалі не пам`ятає. ОСОБА_3 характеризує лише з позитивної сторони , як хорошого фахівця та добру людину.
Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_21 суду пояснила, що працює завідувачем терапевтичного відділення «Українського наукового дослідницького інституту промислової медицини» , з ОСОБА_3 знайома з 1991 року. Перше та друге відділення , знаходяться у різних корпусах. Періодично у закладі проводяться семінари щодо попередження вчинення корупційних діянь. Усі питання надання закладу допомоги вирішуються директором. У необхідних випадках стаціонарного хворого за його заявою відпускаємо додому, за його особистою заявою. Гаряче водопостачання у закладі взагалі відсутнє, у відділенні встановлений водонагрівач. Осіб на прізвище ОСОБА_15 та ОСОБА_11 не знає. ОСОБА_3 характеризує лише з позитивної сторони, як працівника та як людину.
Допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_10 суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_3 , оскільки перебував на лікуванні у квітні 2013 року та з 3 по 21 чи 23 січня 2014 року. Під час роботи на посаді прохідника близько 20 років захворів, неодноразово скаржився при профілактичних оглядах, і тому перша міська лікарня надала направила до Інституту професійних захворювань. Спочатку у 2003 році лікуючим лікарем була ОСОБА_22 , а у 2014 році лікар ОСОБА_23 . ОСОБА_24 приходив лише на огляди хворих приблизно один раз на тиждень. Під час перебування у лікарні він проходив процедури та повертався додому, оскільки усі палати були зайняті хворими. Лікар ОСОБА_23 сказав, що необхідно підійти до ОСОБА_3 . Коли він підійшов у коридорі до ОСОБА_3 , то останній сказав, що необхідно йому дати 2000 тисячі доларів, щоб були нормальні відсотки втрати працездатності та відповідно нормальна сума регресних виплат, він це сприйняв як ультиматум та погрозу. Крім іншого ОСОБА_3 сказав, щоб це не розповсюджувалось. Він зрозумів , що необхідно заплатити , оскільки не буде встановлено професійне захворювання. До правоохоронних органів не звертався, оскільки боявся, що все буде знято. 800 доларів у нього було особисто , а 1200 доларів узяв у своїх батьків. Передача грошей 2000 доларів по 100 купюрах відбулась, коли точно , не пам`ятає, можливо 9 чи 10 січня 2014 року біля кабінету ОСОБА_3 .Після засідання ЛЕК йому дали висновок. Рішення ЛЕК про профзахворювання він отримав за свої реальні захворювання, які були встановлені іншими лікарями , а не ОСОБА_3 . Він не бачив, щоб ОСОБА_3 підходив до лікарів , які входять до складу комісії і про щось їх просив. Хто був головою ЛЕК він не знає. З заявами до голови , чи членів ЛЕК , правоохоронних органів не звертався. Станом на 10 січня 2014 року працював прохідником, отримував заробітну плату. Раніше він свідком не був, до дачі показів його ніхто не готував. Ніяких заяв він до правоохоронних органів не писав, улітку його викликали за повісткою до УВС м. Кривого Рогу і запитали , чи давав гроші конкретно ОСОБА_3 за висновок ЛЕК , і він повідомив , що дійсно давав і розповів те саме, що у судовому засіданні. За власною ініціативою написав якийсь документ , можливо це заява чи допит, нотатками та медичними документами не користувався, він розповідав, а писав слідчий з його слів, після чого він прочитав.Слідчий запропонував викласти усі факти , і він вирішив написати, оскільки зараз йде боротьба з корупцією. Він розповідав про бронхіт, радикулопатію, глухоту, термін підтвердження професійного захворювання у найкоротший термін не розуміє, йому встановлено 55 відсотків втрати професійної працездатності, регрес він отримує, що таке розслідування професійного захворювання не розуміє. Про будь- яку відповідальність його не попереджували. Ніякого документу з правоохоронного органу щодо розслідування не отримував. ОСОБА_25 на прізвище ОСОБА_11 не знає. У слідчого на ім`я ОСОБА_26 був близько 1,5- 2 години, було складено три чи чотири документи, які саме не пам`ятає, про що не пам`ятає. Він щось писав, а потім слідчий передруковував, ознайомився, за змістом було те саме і все правильно. Він підписував якісь документи, чи підписував слідчий не пам`ятає. Слідчий задавав питання щодо завдання матеріальної шкоди йому, щодо спричинення насильства не запитував. Він відмовився у цей день від одночасного допиту з ОСОБА_3 , оскільки не хотів хвилюватись, ця людина йому неприємна. Після другого виклику цим слідчим приблизно через два тижні повідомлено , що можуть викликати в суд, а він написав, що не хоче зустрічатись з ОСОБА_3 .
Окрім того , в ході судового розгляду були досліджені документи , на які прокурор послався як на докази у справі.

Так, том 1 кп: витяг з кримінального провадження № 0000443; постанова про виділення матеріалів;копія витягу з кримінального провадження №0000152; копія витягу з кримінального провадження №0000152; копія постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 24 травня 2013 року з ч.3 ст. 368 КК України на ч.4 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000152;копія Положення про лікарську експертну комісію Українського НДІ промислової медицини по встановленню наявності ( відсутності) професійного захворювання ( зв`язку захворювання з умовами праці) , затвердженої 22 вересня 2009 року, яке на час інкримінованих ОСОБА_3 діянь не було чинним.

Копії протоколів про результати оперативної технічних заходів з роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань де зафіксовано переговори ОСОБА_27 з пацієнтами «Українського наукової дослідницького інституту промислової медицини» , по вирішенню питань про надання листків непрацездатності та видачі висновку; копія протоколу про результати негласних слідчих розшукових дій від 07.10.2013 року, де зафіксовано при спостереженні за адресою: АДРЕСА_2 приїзд громадянина ОСОБА_27 ; копії протоколів про результатами оперативної технічних заходів, де зафіксовано переговори громадянина ОСОБА_27 з пацієнтами «Українського науково дослідницького інституту промислової медицини» ; копія рапорту оперуповноваженого ВДСБЕЗ ОСОБА_28 про вичерпання усіх способів отримати гласним шляхом відомостей про злочинну діяльність ОСОБА_27 та інших , у тому числі ОСОБА_3 ; копія протоколу про результати проведення негласних слідчих розшукових дій від 11.03.2014 року стосовно спостереження за ОСОБА_27 .

Копія протоколу про результати негласних слідчих дій стосовно громадянина ОСОБА_27 з пацієнтами «Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини» .

Ухвала слідчого судді Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу про проведення обшуку в автомобілі Дачія Логан д/н НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_3 ; протокол обшуку від 07.04.2014 року, легкового автомобіля марки «Дачія Логан» , державний номер НОМЕР_1 , за результатами якого нічого не виявлено; ухвала слідчого судді Центрально- Міського суду м. Кривого Рогу від 28.03.2014 року на проведення обшуку в автомобілі марки Тойота- Корола , який зареєстрований на сина ОСОБА_3 ОСОБА_29 ; протокол обшуку від 07.04.2014 року автомобіля марки Тойота- Корола , який зареєстрований на сина ОСОБА_3 ОСОБА_29 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучено; ухвала Центрально- Міського суду м. Кривого Рогу від 28.03.2014 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_3 - адміністративна будівля поліклініки за адресою: м. Кривий Ріг , вул. Виноградова будинок 40; протокол обшуку від 07.04.2014 року кабінету завідуючого неврологічним відділенням ОСОБА_3 .

Постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 04.06.2014 року без підпису прокурора ; постанова про залучення захисника від 30.04.2014 року адвоката ОСОБА_30 ; постанова про визнання від 30.04.2014 року ОСОБА_3 підозрюваним ; повідомлення від 29.04.2014 року про підозру за ч. 4 ст. 368 КК України; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 30.04.2014 року, де обвинувачений відмовився від дачі показів у зв`язку з станом здоров`я; довідка про відсутність судимостей; довідка про відсутність обліку ОСОБА_3 у лікарів нарколога та психіатра; копія особової справи ОСОБА_3 , розпочата 01.08.1989 року; характеристика ОСОБА_3 , за якою характеризується позитивно; виписний епікриз про наявність у ОСОБА_3 захворювань зору; серцево - судинної системи, внутрішніх органів.

Том 2кп: ксерокопія газети « червоний гірник» ; копія трудової книжки ОСОБА_3 ; копія протоколу від 15.04.2014 року про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій ; копія протоколу про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 14.04.2014 року , за яким громадянин ОСОБА_27 здійснював переговори з посередниками та пацієнтами «Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини» ; копія протоколу про результати проведення негласних слідчих ( розшукових) дій від 14.04.2014 року , де ОСОБА_3 спілкується по мобільному телефону з пацієнтами « Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини»; клопотання про застосування запобіжного заходу; клопотання слідчого про відсторонення від посади; ухвала слідчого судді про повернення клопотання; копія наказу № 75 від 28.02.2013 року про внесення змін до Наказу від 25.05.2012 року № 97 « Про затвердження нового Положення про ЛЕК Українського НДІ промислової медицини»; ухвала Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2014 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_3 , з метою відшукання грошових коштів отриманих злочинним шляхом та інших документів, які мають відношення до вчинення ОСОБА_27 кримінального правопорушення; клопотання слідчого ОСОБА_31 від 27.03.2014 року про проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_2 ; Ухвала слідчого судді Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2014 року про надання дозволу слідчому ОСОБА_32 на проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол обшуку від 07.04.2014 року, у ході якого вилучено документи щодо діяльності інституту; протокол обшуку від 07.04.2014 року , в ході якого у ОСОБА_20 вилучено документи та системний блок; Ухвала слідчого судді Центрально- Міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2014 року про надання дозволу слідчому ОСОБА_32 на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_20 ; протокол обшуку від 07.04.2014 року , в ході якого у ОСОБА_20 виявлено та вилучено 28600 доларів США, 650 євро, 32200 грн; копія клопотання від 27.03.2014 року на проведення обшуку в автомобілі Шкода Октавія, що належить ОСОБА_20 ; копія клопотання від 27.03.2014 року про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у віданні « Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини»; копія ухвали Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2014 року про надання дозволу слідчому ОСОБА_32 до документів, які перебувають у віданні « Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини»; клопотання про арешт майна ОСОБА_20 ; ухвала Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2014 року про арешт майна; клопотання про арешт майна ОСОБА_20 , копія Статуту Українського науково- дослідного інституту промислової медицини , затвердженого 18.10.2007 року.

Копія витягу з кримінального провадження № 0000256 про внесення відомостей за заявою ОСОБА_33 до ЄРДР від 17.04.2014 року; копія довідки про прийняття заяви про злочин , копія протоколу допиту свідка ОСОБА_33 ;копія витягу з кримінального провадження № 0000255 про внесення відомостей за заявою ОСОБА_34 до ЄРДР від 17.04.2014 року; копія довідки про прийняття заяви про злочин , копія протоколу допиту свідка ОСОБА_34 ;копія витягу з кримінального провадження № 0000254 про внесення відомостей за заявою ОСОБА_35 до ЄРДР від 17.04.2014 року; копія довідки про прийняття заяви про злочин , копія протоколу про прийняття заяви, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_35 ;копія витягу з кримінального провадження № 0000253 про внесення відомостей за заявою ОСОБА_36 до ЄРДР від 17.04.2014 року; копія довідки про прийняття заяви про злочин , копія протоколу про прийняття заяви, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_37 .

Копія постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 29.04.2014 року; копія витягу з кримінального провадження № 0000152; копія ухвали слідчого судді Центрально- Міського суду м. Кривого Рогу від 28.03.2014 року про надання слідчому ОСОБА_32 тимчасового доступу до документів , які перебувають у віданні «Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини»; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.04.2014 року, складений оперуповноваженим ст. лейтенантом міліції ОСОБА_28 , за яким вилучено з Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини медичні картки амбулаторних хворих; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.04.2014 року, складений оперуповноваженим майором міліції ОСОБА_38 за дорученням слідчого ОСОБА_31 , за яким отримав копії особових справ лікарів, накази про призначення складу ЛЕК Українського НДІ промислової медицини , функціональні обов`язки учасників ЛЕК; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.04.2014 року , складений оперуповноваженим ст. лейтенантом міліції ОСОБА_28 , за яким вилучено журнали обліку , журнал реєстрації , журнали листків непрацездатності; копія Наказу Українського науково- дослідного інституту промислової медицини №97 від 25.05.2012 року «Про затвердження нового Положення про лікарсько експертну комісію Українського НДІ промислової медицини»; копія Статуту Українського НДІ промислової медицини», затвердженого Наказом МОЗ 18.10.2007 року; рапорти слідчого ОСОБА_31 від 26.07.2014 року про отримання виділених матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_3 ; постанова від 27.06.2014 року прокурора м. Кривого Рогу про продовження досудового розслідування кримінального провадження № 0000443, яка не містить підпису .
Ухвала слідчого судді від 29.05.2014 року про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу особисте зобов`язання; клопотання слідчої ОСОБА_39 від 25.06.2014 року про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 00004543 ; постанова слідчого ОСОБА_31 про приєднання речових доказів по кримінальному провадженню № 0000443 за ч.2 ст. 368 КК України; квитанція № 002677 від 09.07.2014 року про прийняття вилучених 150587 доларів США , 300 євро, 14 559 грн; квитанція №000010 від 17.07.2014 року про отримання на зберігання системного блоку , ноутбуку «АСЕR», флеш накопичувача, банківські картки у кількості 10 штук; мобільний телефон « Pnilips», «Nokia», чотири медичні картки , кредитні картки, системний блок ASUS, флеш накопичувачі два, карта пам`яті та дискета; постанова від 25.07.2014 року про зміну кваліфікації кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0000596 , внесеного до ЄРДР 14.07.2014 року за ознаками ч.1 ст. 368 КК України на ч.3 ст. 368 КК України; постанова від 25.07.2014 року про зміну кваліфікації кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0000443, внесеного до ЄРДР 04.06.2014 року за ознаками ч.2 ст. 368 КК України на ч.3 ст. 368 КК України; протокол від 25.07.2014 року про роз`яснення права на захист підозрюваному ОСОБА_3 ; повідомлення від 25.07.2014 року про зміну раніше повідомленої підозри ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 25.07.2014 року; протокол допиту свідка ОСОБА_40 від 28.07.2014 року; постанова про уточнення дати та часу вчинення кримінального правопорушення; постанова від 28.07.2014 року про зупинення досудового розслідування № 0000443; договір на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_30 ; ухвала слідчого судді від 11.08.2014 року про скасування арешту вилученого майна у ОСОБА_20 ; постанова від 12.09.2014 року про відновлення досудового розслідування; постанова від 12.09.2014 року про залучення адвоката ОСОБА_9 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 12.09.2014 року; клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу домашній арешт; ухвала слідчого судді від 12.09.2014 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 особисте зобов`язання; клопотання слідчого про відсторонення від посади ОСОБА_3 , ухвала слідчого судді від 12.09.2014 року про відсторонення ОСОБА_3 від займаної посади; постанова від 12.09.2014 року про уточнення анкетних даних підозрюваного ОСОБА_3 ; копія наказу №83 від 09.04.2014 року «Про внесення змін до наказу від 28.02.2013 року №75 щодо складу ЛЕК Українського НДІ промислової медицини»; протокол від 12.09.2014 року про надання доступу підозрюваному ОСОБА_3 до матеріалів кримінального провадження.
Однак суд не знаходить підстав для визнання даних документів доказами з точки зору вимог статті 84 КПК України , оскільки вони не містять відомостей щодо наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , відповідно до ст. 91 КПК України, а здебільшого є процесуальними документами та копіями документів , що не мають відношення до пред`явленого обвинувачення.

У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Документом, як доказом, стаття 99 КПК визнає спеціально створений матеріальний об`єкт, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Допитаний свідок захисту ОСОБА_41 суду пояснила, що працює медичною сестрою другого неврологічного відділення « Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини» вказала, що пацієнтам стаціонарного відділення у виключних випадках, при наявності необхідності, надається дозвіл бути відсутніми у нічний час у відділенні. Для цього хворий пише заяву , у якій вказує час та причини відсутності, після цього лікуючий лікар вирішує заяву. Вказала, що з 08 січня 2014 року включно по 10 січня 2014 року ОСОБА_3 на роботі не було , оскільки він перебував у відгулах за раніше відпрацьований час, при цьому вказала, що вона веде зошит обліку працівників відділення , формує табель виходу працівників на роботу. Хворих на прізвище ОСОБА_15 та ОСОБА_11 не знає. У 2014 році у маніпуляційному відділенні неврологічного відділення вийшов з ладу водонагрівач, з часу її роботи з 2006 року у відділенні не було гарячого водопостачання. ОСОБА_3 характеризує лише з позитивної сторони як працівника та людину.
Допитаний свідок захисту ОСОБА_42 суду пояснила, що на теперішній час виконує обов`язки завідуючої неврологічним відділенням « Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини», у 2014 році працювала лікарем першого неврологічного відділення. Пояснила , що за заявою стаціонарного хворого його може бути відпущено додому , за сімейними обставинами. Крім цього, потреба гарячої води у відділенні є постійною за вимогами СЕС. Пам`ятає, що у 2014 році до Різдвяних свят ОСОБА_3 був на роботі , а після цих свят не було. Характеризує позитивно як добру, чуйну людину, відповідального працівника та науковця.
Допитаний свідок захисту ОСОБА_12 сестра господарка « Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини» , суду пояснила, що в березні 2014 р. у відділенні вийшов з ладу бойлер. Запрошений нею електрик після огляду зламаного бойлеру заявив, що той не підлягає ремонту. В інституті вже, як мінімум, 11 років немає централізованої гарячої води, але СЕС може закрити маніпуляційний кабінет. Завгосп інституту заявив, що можливості придбати новий бойлер немає. Пацієнт ОСОБА_11 запропонував свою допомогу в придбанні бойлеру і дав для цього 200 грн. При цьому, ним були написані відповідні заяви. Гроші для придбання бойлеру дав ще один пацієнт, прізвище якого вона вже не пам`ятає. Цей хворий віком до 55-ти років, з вусами, який також писав заяви, як і ОСОБА_11 . ОСОБА_3 для придбання нового бойлеру дав свої 350 грн., так як для цього не вистачало грошей. Вона разом з ОСОБА_11 їздила в магазин вибирати бойлер. В інституті недостатнє матеріальне забезпечення, бувають випадки, коли на миючі засоби працівники збирають по 10 грн.

Допитаний свідок захисту ОСОБА_43 суду пояснив, що є інвалідом 2 групи та лікується у НДІ з 1997 року, у 2014 році перебував на лікуванні у другому неврологічному відділенні , лікуючим лікарем був ОСОБА_44 . З ОСОБА_11 особисто не знайомий. У відділенні гарячої води не було. Він випадково почувши розмову сестри-господарки на ім`я ОСОБА_45 з якимось чоловіком про те, що в маніпуляційному кабінеті зламався бойлер, запропонував цій сестрі-господарці свою допомогу у придбанні нового бойлеру, після чого він дав їй 400 грн. При цьому, ОСОБА_43 за пропозицією сестри-господарки написав 2 заяви про своє бажання допомогти в придбанні водонагрівача для відділення в якості подарунка та про прийняття від нього грошей, дати на заявах відповідали дійсності. Раніше відпрошувався додому у свого лікуючого лікаря, так як у нього народився онук. Коштів у нього за це ніхто не вимагав і він не чув, щоб за це вимагали у когось гроші.

Допитаний свідок захисту ОСОБА_46 суду пояснила, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 7 квітня 2014 року у їхній квартирі був обшук, після якого були вилучені кошти 150000 тисяч доларів США , які належати свекру ОСОБА_13 , які він передав сину на зберігання у березні 2014 року, решта 10500 грн, 700 євро, 80 доларів їхніх особистих грошей. 8,9,10 січня 2014 року чоловік ОСОБА_3 не працював , оскільки знаходився у відгулах за раніше відпрацьований час , і саме у ці дні вони планували поїздку до міста Полтави , проте через хворобу чоловіка плани змінились і вони були удома.
Допитаний свідок захисту ОСОБА_29 суду пояснив, що працює у першому неврологічному відділенні « Українського науково- дослідницького інституті промислової медицини» , проживає разом з батьками. У середині квітня 2014 року у їхній квартирі працівниками міліції було проведено обшук , у ході якого вилучено 150000 доларів США , які належать дідусеві ОСОБА_13 , які він привіз у кінці березня цього року на зберігання батькам, та 10000 гривень , які належать батькам. З 07 січня 2014 року батько не працював , оскільки планував разом з матір`ю їхати у Полтаву , проте захворів. Про благодійні внески до інститут йому нічого не відомо.
Допитаний свідок захисту ОСОБА_13 суду пояснив, що за період своєї трудової діяльності та сімейного життя зібрав 150000 тисяч доларів , які у кінці березня 2014 року дав на зберігання своєму сину ОСОБА_3 , про що була написана розписка. Це відбувалось у їхній квартирі у присутності сина , його дружини ОСОБА_46 та онук ОСОБА_47 . Знає , що у квітні 2014 року був обшук за місце проживання сина ОСОБА_3 і ці гроші були вилучені.
Покази свідків захисту ОСОБА_48 , ОСОБА_42 , ОСОБА_12 , ОСОБА_49 , ОСОБА_46 , ОСОБА_29 , ОСОБА_13 не спростовані стороною обвинувачення , у зв`язку з чим відсутні обгрунтувані підстави вважати, що дані свідки дали неправдиві покази щодо зазначених обставин.
За клопотанням сторони захисту судом долучені до матеріалів кримінального провадження та досліджені оригінали заяви ОСОБА_3 , підписаної директором НДІ промсислової медицини ОСОБА_20 , про надання йому вихідних днів 8,9,10 січня 2014 року, що підтверджує відсутність обвинуваченого на роботі у вказані дні ; заяви ОСОБА_11 про надання благодійної допомоги на придбання водонагрівача та заяви про прийняття в подарунок водонагрівача від хворих ОСОБА_49 та ОСОБА_11 ; оригінал рапорту ОСОБА_3 про прийняття водонагрівача на оперативний облік відділення, що підтверджує придбання лікувальним закладом водонагрівача; копію титульного листа із історії хвороби ОСОБА_10 за № 65/11 і щоденників від 08.01.2014р. та 20.01.2014р.; копію санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_10 , виданої Криворізьким міським управлінням головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області № 2/2-11-3-1099 від 27.03.2013р.; копії Положення про ЛЕК Українського НДІ промислової медицини Наказ № 97 від 25 травня 2012 р., чинного на час інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, відповідно до п.п. 10, 11 розділу ІІ якого рішення щодо зв`язку захворювання пацієнта з умовами праці приймається на лікарській експертній комісії (ЛЕК) при спільному обговоренні всіма її членами та шляхом голосування,підготовка обґрунтування направлення на ЛЕК та проекту рішення ЛЕК відноситься до функціональних обов`язків лікуючого лікаря, що підтверджується вищевказаним Положенням про ЛЕК (розділ ІІІ, п. 6) та посадовою інструкцією лікаря-невропатолога (розділ 2, п. 2.5.); посадової інструкції лікаря-невропатолога другого неврологічного відділення; витягу з «Санитарных правил устройства, оборудования и эксплуатации больниц, родильных домов и других лечебных стационаров. СанПиН 5179-90 п.5.1.», розписка ОСОБА_3 про надання грошових коштів на зберігання та довідки про доходи та пенсії ОСОБА_13 , починаючи з 1998 по 2014 роки, які у сукупності узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків обвинувачення та захисту.

Суд, безпосередньо дослідивши наведені вище докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов до наступного висновку.
При аналізі доказів сторін кримінального провадження, суд керується такими вимогами кримінального процесуального закону. Так, у відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно з приписами ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Виходячи з положень ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Аналізуючи показання свідків з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до наступних висновків.

Копії протоколів допиту свідків в рамках кримінального провадження № 0000152 від 12.04.2013 року , а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , не можуть бути визнані допустимими доказами , оскільки суд може прийняти як доказ показання осіб , які дають їх безпосередньо у судовому засіданні.
У судовому засіданні встановлено , що свідкам обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 взагалі нічого не відомо по фактичних обставинах даного кримінального провадження.

Таким чином, жоден з допитаних в судовому засіданні свідків обвинувачення не зазначив будь-яких обставин які б спростовували твердження обвинуваченого про його невинуватість в інкримінованому йому злочині.
У зв`язку з цим, оскільки покази зазначених свідків стороною обвинувачення не спростовані, у суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що дані свідки дали неправдиві покази щодо зазначених обставин.
При цьому, безпосередньо допитати свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні не виявилося можливим, оскільки стороною обвинувачення прибуття даного свідка у судове засідання не було забезпечено, незважаючи на те, що дане кримінальне провадження перебувало на розгляді суду більше одного року та суд всіляко сприяв стороні обвинувачення в цьому, неодноразово надсилав повістки про виклик, неодноразово застосував привід. Крім цього, прокурор у судовому засіданні відмовився від допиту в якості свідка ОСОБА_11 , оскільки, як зазначив прокурор, його допит є недоцільним.

Копія протоколу про результати негласних слідчих дій від 12.03.2014 року , де зафіксовані розмови громадянина ОСОБА_3 , згідно роздруківок 30.01.2014 року здійснювались розмови з мобільного телефону ОСОБА_3 на мобільний телефон ОСОБА_27 в ході якого ОСОБА_3 запитує у ОСОБА_27 що по Руссо , останній говорить , що все добре, 05.02.2014 року розмова ОСОБА_3 та начальника відділу шахти, в ході якої ОСОБА_3 повідомляє про те, що у відділенні лежить ОСОБА_50 перший раз, 10.02.2014 року розмова ОСОБА_3 та сина ОСОБА_51 , в ході якої син повідомляє батька , що у нього все добре , потрібно перейти на іншу зупинку , він зробить круг і під`їде , ОСОБА_3 по телефону повідомляє дружину , що гроші поклав на депозит. Однак, вказані роздруківки взагалі не свідчать, що між зазначеними вище абонентами відбувалась розмова щодо викладених у обвинувальному акті обставин.

Протокол про результати здійснення оперативно- технічних заходів від 26.02.2014 року де зафіксовано переговори громадянина ОСОБА_3 , який щоденно , з 8.00 годин до 14.00 годин знаходиться на своєму робочому місці , та з 10.02.2014 року по 14.02.2014 року здійснював переговори з пацієнтами «Українського науково- дослідницького інституту промислової медицини» та прийом робочого персоналу в своєму службовому кабінеті . Однак, вказані роздруківки взагалі не свідчать, що між зазначеними вище абонентами відбувалась розмова щодо викладених у обвинувальному акті обставин.
У протоколі про результати здійснення оперативно- технічних заходів від 02.04.2014 р. (т.2 а.п.8-9) в 2 - 4 абзацах а.п.8 дослівно вказано що «Отримана інформація, що фігурант в період часу з 8.00 по 14.00 годин щоденно знаходиться на своєму робочому місці, та з 13.03.2014 року по 01.04.2014 року здійснює прийом пацієнтів «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини».

Вказана інформація зафіксована на жорсткий диск моделі ST500LM012 серійний номер S2R7J9BDB13757 об`ємом 500 GB № 564 т, в ході огляду якого було встановлено, що фігурант ОСОБА_3 спілкується з пацієнтами «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини» та з лікарями відділення, в ході розмов обговорюються питання різного характеру в тому числі і написання діагнозів.

В ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій інформації підтверджуючої факти отримання фігурантом грошових коштів у вигляді неправомірної вигоди не отримано».

Доводи прокурора, що у цьому протоколі вказано помилково про те, що «в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій інформації, підтверджуючої факти отримання фігурантом грошових коштів у вигляді неправомірної вигоди не отримано», оскільки на відеозаписі він бачить як свідок ОСОБА_11 дає неправомірну вигоду ОСОБА_24 , суд вважає неспроможними.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 стверджував про те, що вказаний відео- запис не був відкритий стороні захисту згідно статті 290 КПК України.
Жодних відомостей про відкриття цих доказів обвинуваченому та його захиснику прокурором не надано, а тому, відповідно до п. 12 ст. 290 КПК України, суд не має права допустити вказані відео записи, як докази у кримінальному провадженні, і визнає недопустимим.
Разом з тим, період спостереження у цьому протоколі зазначений з 13.03.2014 р. по 01.04.2014 р., тобто органом досудового розслідування констатується відсутність доказів причетності ОСОБА_3 до інкримінованої йому 20 березня 2014 року події. У цьому протоколі вказано, що на відеозапису зафіксовано те, що ОСОБА_3 щоденно знаходиться на своєму робочому місці та з 13.03.2014 року по 01.04.2014 року здійснює прийом пацієнтів «Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини», спілкується з пацієнтами інституту та з лікарями відділення, в ході розмов обговорюються питання різного характеру, в тому числі і написання діагнозів.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ці заходи -проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи, що проводився з 13.03.2014 року по 01.04.2014 року за ухвалою слідчого судді апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_52 № 1215т від 13.03.2014 року стосовно ОСОБА_3 здійснюються по кримінальному провадженню за № 0000152 від 12 квітня 2013 року, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст. 368 ч. 4 КК України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 257 КПК України , якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які клопотання прокурора про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні.

Оцінюючи покази свідка обвинувачення ОСОБА_10 суд дійшов висновку, що показання вказаного свідка не узгоджуються з показаннями допитаних у суді свідків обвинувачення та захисту та обставинами встановленими при судовому розгляді. ОСОБА_10 пояснив, що він раніше неодноразово обстежувався в інституті, де його лікуючими лікарями були ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , зокрема, у квітні 2013 року та з 3 січня по 21 чи 23 січня 2014 року, де лікар ОСОБА_23 запропонував йому підійти до ОСОБА_3 , що він і зробив. ОСОБА_3 сказав ОСОБА_10 , що для того, щоб все було нормально, потрібно 2 тис. доларів США, тому ОСОБА_10 передав ці кошти ОСОБА_3 у коридорі 2 відділення. За словами даного свідка до цього кроку його спонукав приклад батька, який багато років тому не дав грошей і в результаті цього у нього були проблеми з підтвердженням професійного захворювання. Разом з тим свідків передачі грошей ОСОБА_10 . ОСОБА_3 не було. Цей свідок пояснив суду, що він дійсно мав ті захворювання, які були встановленні ЛЕК. Разом з тим , згідно титульного листа історії хвороби ОСОБА_10 № 65/11, ОСОБА_10 перебував в інституті з 8 січня 2014 року по 24 січня 2014 року, що свідчить про те, що ОСОБА_10 у вказані ним дні не міг розмовляти та домовлятись з ОСОБА_3 , який 8,9,10 січня 2014 року був вихідним , відповідно до оригіналу особистої заяви від 27.12.2013 року про надання вихідних днів 8,9,10 січня 2014 року , підписаної директором НДІ промислової медицини.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
З урахуванням наведеного, показання свідка ОСОБА_10 суд вважає не щирими, не логічними і недостовірними і враховуючи наведені дані про його особу такими, що критерію поза розумним сумнівом не відповідають, а тому відкидає їх як доказ обвинувачення.

Частиною 6 статті 110 КПК України встановлено, що постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Так, зі змісту постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (т.1 а.п. 166-168), яка долучена до обвинувального акту 4 червня 2014 року, не зрозуміло які конкретно провадження (за якими епізодами) об`єднуються, яка при цьому не підписана прокурором і не виготовлена на офіційному бланку.

Разом з тим, в матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані про об`єднання матеріалів досудових розслідувань за епізодами, пов`язаними з одержанням неправомірної вигоди від ОСОБА_10 та одержанням неправомірної вигоди від ОСОБА_11 .
Про те , що вказані кримінальні провадження об`єднувались в одне провадження суду доказів не надано. Зазначені розбіжності тягнуть за собою визнання недопустими доказами на підтвердження вини ОСОБА_3 , немає в справі жодних данних з Єдиного реєстру досудових розслідувань про належне об`єднання виділення цих матеріалів.
У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ( аркуш 1-4 тому 1-го к.п. ) зазначено, що ОСОБА_10 з відповідною письмовою заявою щодо неправомірних дій ОСОБА_3 до Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області звернувся 26.07.2014 р. і відомості про це внесені до ЄРДР 04.06.2014 р., а 14.07.2014 р. до слідчого відділу КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про це ж саме надійшла заява від гр. ОСОБА_11 і в цей же день про це внесені відомості до ЄРДР.
У матеріалах кримінального провадження відсутня будь-яка заява ОСОБА_11 , так само, як відсутня у матеріалах цього кримінального провадження будь-яка заява свідка зі сторони обвинувачення ОСОБА_10 .
У матеріалах кримінального провадження немає підтверджень виконання вимог п.п. 1 і 3 ч. 2 ст. 60 КПК України стосовно отримання громадянами ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від органу, до якого вони подали заяви, документів, що підтверджують прийняття і реєстрацію цих заяв та отримання ними інформацій про закінчення досудового розслідування.

У матеріалах даної кримінальної справи відсутнє доручення керівника органу досудового розслідування слідчому про здійснення досудового розслідування за заявою ОСОБА_11 та за заявою ОСОБА_10 (ст. ст. 39 та 214 ч. 7 КПК України), так само як слідчим всупереч ч. 6 ст. 214 КПК України не повідомлено керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування за цими фактами (цими заявами), підстави початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Всупереч цьому з матеріалів даного кримінального провадження неможливо встановити що ж саме свідчило про вчинення кримінального правопорушення та стало підставою для внесення вищезазначених відомостей відповідно і саме 04.06.2014 р. та 14.07.2014 р. до ЄРДР та початку розслідування: подання кимось якоїсь заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення чи самостійне виявлення слідчим або прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, за відсутності доручення керівника органу досудового розслідування слідчому про здійснення досудового розслідування за заявою ОСОБА_11 та за заявою ОСОБА_10 , слідчому ОСОБА_53 . Ухвалою слідчого судді від 28.03.2014 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_3 .
Тим самим суд задовольнив клопотання слідчого , яке не містить дати погодження прокурором, надавши дозвіл слідчому ОСОБА_32 на проведення обшуку, який , всупереч вимогам кримінально- процесуального кодексу , проведено слідчим ОСОБА_54 та складено протокол обшуку від 07.04.2014 року. Тому грошові кошти у сумі 150087 доларів США, 300 Євро, 14 559 грн , системний блок, ноутбук « ACER» , флеш накопичувач , банківські картки, мобільний телефон Philips, мобільний телефон марки Нокіа С2-03, чотири медичних картки, кредитні картки , системний блок ASUS, два флеш накопичувавача , карта пам`яті та дискета , були вилучені незаконно.
Однак, ст. 9 КПК України передбачає, що слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог цього Кодексу.
За таких обставин, грошові кошти у сумі 150087 доларів США, 300 Євро, 14 559 грн , системний блок, ноутбук « ACER» , флеш накопичувач , банківські картки , мобільний телефон марки Philips, мобільний телефон марки Нокіа С2-03, чотири медичних картки, кредитні картки, системний блок ASUS, два флеш накопичувавача , карта пам`яті та дискета , визнані по справі речовим доказом, згідно постанови від 09 липня 2014 року, отримані всупереч порядку встановленому КПК України, у зв`язку з чим на підставі ст. 86 КПК України, суд не може визнати їх допустимим доказом.
З погляду на вимоги ч. 2 ст. 86 КПК України докази здобуті з порушенням вимог ст. 214 КПК України є не допустимими і не можуть бути використані при прийняті процесуальних рішень, на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Не підписана прокурором м. Кривого Рогу постанова про продовження строку досудового слідства від 27 червня 2014 року (т.2 а.п.183-188), у звязку з чим виникають обґрунтовані сумніви у законності всього досудового розслідування у даному кримінальному провадженні після вказаної вище дати, у тому числі предявлення ОСОБА_3 зміненої підозри, складення обвинувального акту.

Не підписано прокурором (не погоджено з ним) постанову про зупинення досудового розслідування від 28 липня 2014 року (т.3 а.п.24-28).

Частиною 1 статті 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КПК України документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Всупереч цим вимогам кримінального процесуального закону до обвинувального акту прокурором долучено документи , які безспірно не мають значення для цього кримінального провадження.

Доводи державного обвинувача про те , що розбіжності та неточності є лише технічною помилкою, суд вважає непереконливими , незаконними , оскільки значна їх кількість свідчить про суттєві недоліки та недбальство слідства по даному кримінальному провадженню.

У ході досудового розслідування попередній захисник ОСОБА_3 . ОСОБА_55 був залучений слідчим до участі у даному кримінальному провадженні за відсутності ордера, що не узгоджується з вимогами п.2 ч.1 ст. 50 КПК України (т.3 а.п.31-33).

Оцінюючи наведені докази надані сторонами кримінального провадження суд виходить з того, що допустимість доказів це властивість, яка визначає здатність фактичних даних бути використаними у розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20.10.2011 р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Аналізуючи досліджені докази по справі показання обвинуваченого, свідків, а також матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що доказів прокурором під час судового розгляду, не дивлячись на те, що обов`язок доказування згідно ст. 92 КПК України покладається на слідчого та прокурора, не надано, і суд не має можливості перебирати цей обов`язок на себе та встановлювати або витребувати за власної ініціативи будь-які докази, а за таких обставинах суд вважає, що жоден з перевірених судом доказів не підтверджує обставин щодо участі ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих злочинів.
Згідно ст. 7 КПК України, загальними засадами кримінального провадження крім інших є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
У зв`язку з викладеним суд прийшов до обґрунтованого висновку про недопустимість зазначених доказів і неможливості покладення їх в основу обвинувачення.
Дані обставини зобов`язують суд дати оцінку наявним у справі доказам, щоб зі свого боку переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В матеріалах справи відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які б прямо чи побічно ствердждували про злочинні дії обвинуваченого .
У зв`язку вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що доводи прокурора в частині можливості прийняття зазначених доказів як таких, які зібрані у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону є необґрунтованими.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до положень ст.124 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.
Як вказують положення ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даного закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. До закінчення судового слідства, клопотань від учасників процесу про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім тих, що досліджено в судових засіданнях, не надійшло. В судових дебатах прокурор просив визнати винним ОСОБА_3 в пред`явленому обвинуваченні, обвинувачений просив його виправдати.
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_3 на підставі ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується обвинувачений.
Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій засобами, передбаченими цим Кодексом. Частина 3 статті 373 КПК України передбачає, що обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, суд приходить до вмотивованого висновку, що не здобуто і стороною обвинувачення не доведено жодних переконливих доказів що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
При цьому суд приймає до уваги, що кримінальне провадження перебувало на розгляді в суді досить тривалий час (більше одного року) і прокурор мав можливість надати відповідні докази на підтвердження пред`явленого обвинувачення або ж відмовитись від нього, проте цього не зробив.

Таким чином, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.368 КК України за ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду , чи в інтересах третьої особи будь- якої дії, з використанням наданої їй влади чи службового становища , вчинене повторно викликає сумнів і на переконання суду не доведено в суді прокурором в рамках дотримання принципу змагальності, визначеного ст.22 КПК України, з урахуванням доказів, які були досліджені в ході судового розгляду та оцінені з точки зору їх достатності та взаємозв`язку. Наявність таких обґрунтованих сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом. При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Аналогічна позиція зазначена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, що дає підстави відповідно до п.1 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Після набранням вироком законної сили речові докази по справі: грошові кошти у сумі 150087 доларів США, 300 Євро, 14 559 грн , які знаходяться на зберіганні в КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області , відповідно до квитанції № 002677, системний блок, ноутбук « ACER» , флеш накопичувач , банківські картки ( 10 штук), мобільний телефон Philips, мобільний телефон марки Нокіа С2-03, чотири медичних картки , кредитні картки , системний блок ASUS, два флеш накопичувавача , карта пам`яті та дискета , відповідно до квитанції № 000010 , - підлягає поверненню ОСОБА_3 за належністю.

Запобіжний захід , обраний ОСОБА_3 особисте забов`язання, підлягає скасуванню.
Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді від 09 квітня 2014 року, якою накладено арешт на майно у формі тимчасового позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_29 можливості відчужувати, розпоряджатись будь- яким чином та користуватись майном, яке було вилучено в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході обшуку службового приміщення за місцем роботи ОСОБА_3 , автомобілями , які зареєстровані на ім`я сина ОСОБА_3 ОСОБА_29 : автомобіль марки Дача Логан , державний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки Тойота Корола , державний номер НОМЕР_2 ,- підлягає повному скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 7, 84, 85, 86, 91, 92, 94, 95, 98, 100, 337, 368- 371,п.1 ч.1 373, 374, 376 КПК України, суд,- УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.368 КК України та виправдати на підставі ст. 373 ч.1 п.1 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Арешт майна , відповідно до ухвали слідчого судді від 09 квітня 2014 року , повністю скасувати.
Після набранням вироком законної сили речові докази по справі: грошові кошти у сумі 150087 доларів США, 300 Євро, 14 559 грн , які знаходяться на зберіганні , відповідно до квитанції № 002677, системний блок, ноутбук « ACER» , флеш накопичувач , банківські картки ( 10 штук), мобільний телефон Philips, мобільний телефон марки Нокіа С2-03, чотири медичних картки , кредитні картки , системний блок ASUS, два флеш накопичувавача , карта пам`яті та дискета , відповідно до квитанції № 000010 , - повернути ОСОБА_3 .
Роз`яснити виправданому ОСОБА_3 право на поновлення в його правах, обмежених під час кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження №0000443 - залишити на зберіганні при обвинувальному акті.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1