АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 654/2104/15-к
Справа №11-кп/791/110/16 р. Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 105 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року січня місяця «14» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурора ОСОБА_6
ЗахисникаОСОБА_7
ОбвинуваченогоОСОБА_8
Законного представникаОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою місцевого суду від 10 листопада 2015 року задоволено клопотання прокурора і застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження щодо неповнолітнього
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гола Пристань
Херсонської області, жителя
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

01 липня 2015 року прокурор ОСОБА_10 звернулася до місцевого суду з клопотанням
про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , який обвинувачувався у тому, що він 13 травня 2015 року в с. Чулаківка під час сварки з ОСОБА_12 спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
Розглядаючи клопотання прокурора, суд ухвалою від 10 листопада 2015 року задовольнив його та застосував щодо ОСОБА_8 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.
Прокурор ОСОБА_10 на ухвалу місцевого суду подала апеляційну скаргу, в якій вказує покликається на її незаконність так як, на думку прокурора, суд в мотивувальній частині ухвали не послався на застосування положень ст. 97 КК України, а лише застосував положення ст. 105 КК України. Крім того, в мотивувальній частині ухвали суд безпідставно вказав, що ОСОБА_13 не досяг віку, по досягненню якого наступає кримінальна відповідальність. Застосовуючи щодо неповнолітнього обвинуваченого примусовий захід виховного характеру, суд не вирішив питання про звільнення його від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 97 КК України. Просить ухвалу суду першої інстанції змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши в її мотивувальній частині про розгляд судом клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру. У резолютивній частині ухвали зазначити про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, про що йому оголосити.
Заслухавши міркування прокурора про необхідність зміни ухвали суду, захисника, обвинуваченого і законного представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання прокурора, суд, керуючись вимогами ст. 105 КК України, вирішив питання про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру. Вказана норма матеріального права регулює питання звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру в той час як у клопотання прокурора ставилося питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності ( а не покарання) із застосуванням примусових заходів виховного характеру, що регулюється положеннями ст. 97 КК України, за змістом ч. 1 якої неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.
Суд же лише вказав у вступній частині ухвали про розгляд клопотання прокурора лише щодо застосування стосовно ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру і аналогічним чином виписав рішення в резолютивній частині ухвали.

Враховуючи викладене, необхідно визнати, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність а тому ухвала місцевого суду підлягає зміні у відповідності до ст. 413 КПК України.
З оглядом на викладене і керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2015 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_8 змінити, уточнивши її
-вступну частину ухвали доповнити зазначенням про розгляд клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8
-виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на недосягнення ОСОБА_8 віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.
-доповнити резолютивну частину ухвали вказівкою про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності по обвинуваченні у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України.
В решті ухвалу місцевого суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя