Справа № 305/1629/13-к
Провадження по справі 1-кп/305/183/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2013 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді Бліщ О.Б.

з участю: секретаря Вербещук В.А.

прокурора Сич Х.В.

обвинуваченого - ОСОБА_1

н/л обвинуваченого - ОСОБА_2

законного представника н/л обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника СКМСД Рахівського РВУМВС - ОСОБА_5

представника ССД Рахівської РДА - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000738 від 10.07.2013 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4), Закарпатської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, непрацюючого, неодруженого (проживає у фактичному шлюбі), не судимого,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_9, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_2, діючи за попередньою домовленістю між собою, групою осіб, 07 липня 2013 року, близько 23 години, в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою крадіжки чужого майна, через отвір над дверима, проникли до господарської будівлі складу, на території фермерського господарства "Марамуреш-Олександра", розміщеного по вул. Дружби № 1, що належить ОСОБА_7, звідки таємно викрали 4 металічні ланцюги довжиною 2 м., вартістю 14 гривень за один ланцюг, на суму 56 гривень, металічний барк для гужового воза,

вартістю 120 гривень та одне ягня вагою 10 кг., вартістю 40 гривень за 1 кг. живої ваги, загальною вартістю 400 гривень, всього на загальну суму 576 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 576 гривень.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаючи що ОСОБА_2 являється неповнолітнім, 07 липня 2013 року, близько 20 години в смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, запропонував ОСОБА_2. разом з ним вчинити крадіжку майна належного ОСОБА_7 з території фермерського господарства "Марамореш-Олександра", розміщеного в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області по вул. Дружби № 1, при цьому, вплинув на свідомість неповнолітнього, шляхом розпалювання корисливого мотиву, та розповіді про спосіб вчинення крадіжки, після чого, 07 липня 2013 року біля 23 години вони, діючи групою, через отвір над дверима проникли до господарської будівлі складу на території фермерського господарства "Марамореш-Олександра", що розміщена в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, по вул. Дружби № 1 та належить ОСОБА_7, звідки таємно викрали майна, належного ОСОБА_7, на загальну суму 576 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України визнав повністю та показав суду, що він якийсь період часу працював у потерпілого ОСОБА_7, по найму, без укладення трудового договору. За зроблену ним роботу ОСОБА_7 з ним не розрахувався, тому він вирішив скоїти крадіжку ягняти з належної потерпілому ферми. Дійсно, він розповів про свою ідею неповнолітньому ОСОБА_2 та вмовив його скоїти цю крадіжку разом з ним. Перед вчиненням крадіжки, вони разом вживали спиртні напої - горілку та пиво, після чого проникли на територію ферми та викрали звідти 4 металічні ланцюги , металічний барк для гужового воза та одне ягня. Ягня він поклав у мішок, тому по дорозі воно задихнулося і вони його викинули. Наступного дня, до нього звернувся потерпілий і він у всьому зізнався, також повернув все викрадене, крім ягняти. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_2, у судовому засіданні ствердив, що 07.07.2013 року вживав разом зі ОСОБА_1 горілку та пиво. В розмові ОСОБА_1 запропонував піти на ферму до ОСОБА_7 та щось викрасти звідти, оскільки він був винен ОСОБА_1 гроші. Казав, що може вкрадуть ягнятко. Тоді вони пішли на територію ферми та вкрали одне ягня, 4 ланци і деталь до воза. Коли верталися назад, ягня здохло і ОСОБА_1 його викинув в болото. Ланци і деталь він пообіцяв дати йому, бо у них в господарстві є кінь, але їх на другий день вилучили працівники міліції. Просить його суворо не карати більше подібного не повторить, йому дуже соромно за свій вчинок.

Потерпілий ОСОБА_7, будучи допитаним у ході досудового розслідування, ствердив, що він являється засновником фермерського господарства "Марамуреш-Олександра", розміщеного по вул. Дружби № 1 в с.Біла Церква, Рахівського району. Там має склади, а також утримує худобу (коней, корів, овець). 08.07.2013 року, при обході території господарства, виявив відсутність приладдя для упрягання коней, зокрема 4 ланцюги, металевий ворчик, а також відсутність одного молодого ягняти. Про даний факт повідомив правоохоронні органи (а.с.37-40). В ході досудового слідства цивільного позову не заявляв.

У судове засіданні потерпілий ОСОБА_7 не з"явився, однак, 16.08.2013 року, через канцелярію суду надіслав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його присутності, покази, дані ним раніше підтримав. Зазначив, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Міру покарання залишив на розгляд суду.

Свідок ОСОБА_8, будучи допитаною в ході досудового слідства ствердила, що вона працює вчителем у школі, де навчаєвся ОСОБА_2 За час навчання він проявив себе як спокійна, врівноважена дитина, однак систематично пропускав уроки. Росте він у неблагополучній, малозабезпеченій родині. У вчиненні крадіжок ніколи не помічався (а.с. 83-86).

Свідок ОСОБА_9, будучи допитаною в ході досудового слідства, як вчитель Солотвинської ЗОШ №2, дала аналогічні покази щодо характеристики неповнолітнього ОСОБА_2 (а.с. 88-91).

Неповнолітні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ствердили, що вона являються однокласниками ОСОБА_2. На уроках він особливого бажання вчитися не виявляв, часто пропускав уроки, однак, коли був присутній на уроках, вів себе тихо, нікому не заважав, ні з ким не мав жодних конфліктів, у крадіжках поміченим не був (а.с.93-97, 98-102).

Свідок ОСОБА_12 ствердила, що вона являється співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_1 У ніч з 07. на 08. липня 2013 року, неповнолітній ОСОБА_2 ночував у них, так як прийшов до них пізно ввечері зі ОСОБА_1. Щодо обставин скоєння крадіжки, їй нічого конкретно невідомо, однак 08.07.2013 року, на території свого дворогосподарства виявила якісь деталі упряжки для коней, тоді на її питання, ОСОБА_1 зізнався, що минулого вечора він з ОСОБА_2 були в с.Біла Церква, де скоїли крадіжку (а.с.138-142).

Представник служби у справах дітей Рахівської РДА ОСОБА_6 ствердив, що, згідно інформації, отриманої від служби у справах дітей Тячівської РДА, ОСОБА_2 раніше в поле зору служби не попадав. Сім'я ОСОБА_2 слабозабезпечена, батьки йому приділяють недостатньо уваги. Хлопець по характеру спокійний, врівноважений, добродушний та трудолюбивий, у вчиненому щиро розкаявся, тому вважає, що він може виправитися без реального відбуття покарання.

Представник сектору кримінальної міліції у справах дітей Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 ствердив, що ОСОБА_2, згідно інформації Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, до вчинення даної крадіжки, на обліку не перебував.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_3, в судовому засіданні ствердила, що її син - ОСОБА_2 в колі сім'ї поводить себе добре, по характеру спокійний, врівноважений, трудолюбивий. Дійсно, син пропускає уроки. Це зумовлено з важким матеріально-побутовим станом їх сім'ї. Іван часто працює по найму у людей, він вміє керувати кіньми, тому, з дозволу батька, робить перевезення на прохання людей і таким чином заробляє гроші, щоб хоч якось допомогти в утриманні родини. Раніше крадіжок не вчиняв, вважає цей вчинок наслідком впливу на нього обвинуваченого ОСОБА_1. Просить суд врахувати вище наведене та дати йому шанс виправитися без ізоляції від суспільства. Обіцяє в майбутньому більше приділяти уваги вихованню сина.

Окрім повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні ними інкримінованих їм діянь, вина обвинувачених доводиться й дослідженими у ході судового розгляду письмовими доказами по справі, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2013 року, згідно якого ОСОБА_7, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомив про факт вчинення крадіжки з території належного йому ФГ "Марамуреш-Олександра" одного ягняти, 4 ланцюгів до підводи та різного металевого приладдя для упряжки коней до підводи (а.с.3-4);

- протоколом огляду місця події від 09.07.2013 року, в якому описане місце вчинення злочину (а.с. 5-7);

- ілюстрованою таблицею №1 до протоколу огляду місця події від 09.07.2013 року, на якій відображено загальний та детальний вигляд місця вчинення крадіжки (а.с.8-9);

- протоколом огляду місця проживання ОСОБА_1, від 09.07.2013 р., проведеного з дозволу власника, де в ході огляду виявлено та вилучено речові докази, що мають відношення до крадіжки (а.с.13-15);

- ілюстрованою таблицею №1 до протоколу огляду місця проживання ОСОБА_1 від 09.07.2013 року, на якій відображено загальний вигляд вилучених металевих ланцюгів та металевої деталі до упряжки "ворчика" (а.с.16);

- повідомленням про вартість викраденого (а.с.42, 50).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою, групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення.

Вірною являється й кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_1 за ч.1 ст.304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Цивільного позову потерпілим не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: 4 ланцюги та металічну деталь "ворчик" що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 (а.с.29, 30), по вступу вироку в законну силу, слід залишити йому , як законному власнику.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_1, обраний ухвалою слідчого-судді від 24.07.2013 року, який, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України вважається продовженим, у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, до вступу вироку в законну, силу слід залишити без змін.

У відношенні неповнолітнього ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, обставини, що пом'якшують та обтяжують їх покарання (ст.ст.66,67 КК України).

Так, обставиною, що пом'якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_1, суд визнає його щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, проживання у важких матеріально-побутових умовах, добровільне відшкодування збитків, завданих злочином.

Обставиною, що пом'якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2, суд визнає його щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків, а також те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, проживає у важких матеріально-побутових умовах та являється неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання, як обвинуваченому ОСОБА_1, так і обвинуваченому ОСОБА_2, є вчинення ними злочину в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного діяння, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_1 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, за якими кваліфіковано його дії, з застосуванням правил ст.70 КК України.

ОСОБА_2 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, за якою кваліфіковано його дії.

При цьому, беручи до уваги особу винних, їх щире розкаяння, добровільне відшкодування потерпілому шкоди, завданої злочином, важкий матеріально-побутовий стан проживання обвинувачених, суд вважає що їх виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України такі підлягають звільненню від покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі, за ч.1 ст.304 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання призначеного цим вироком, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає зобовязання, передбачені ст. 76 КК України - періодично зявлятися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання чи роботи, періодично зявлятися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення.

На підставі ст.104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання призначеного цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає зобовязання, передбачені ст. 76 КК України - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання чи навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_1, у вигляді домашнього арешту без засотування електронних засобів контролю, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: 4 ланцюги та металічну деталь "ворчик", що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7, по вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_7, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.