печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2014 на належні ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 17200 доларів США, 1500 Євро, вилучені в його службовому кабінеті, та грошові кошти в розмірі 7130500 грн. та 430880 доларів США, вилучені за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування доводів клопотання представник власника майна зазначає, що з моменту накладення арешту на майно ОСОБА_6 пройшло понад 11 місяців, за цей час ОСОБА_6 добросовісно виконував обов`язки свідка в кримінальному провадженні. Підставою для арешту майна послугувало твердження слідчого про необхідність часу для з`ясування походження коштів, проте це не було здійснено слідчим протягом розумного строку. Разом з цим стороною захисту при розгляді клопотання про арешт майна в Шевченківському районному суді м. Києва, як і при перегляді ухвали в Апеляційному суді м. Києва, надавлась довідка ТОВ «Комерційний банк «Дельта» від 24.09.2008, якою підтверджується законність набуття грошових коштів. Крім грошових коштів під час проведення обшуків у ОСОБА_6 нічого вилучено не було, оскільки предметом розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт, є факти та діяльність, до яких ОСОБА_6 не мав будь-якого відношення ні за посадою, ні навіть теоретично. В кримінальному провадженні №0000941 про підозру ОСОБА_6 не повідомлялось, він не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, цивільний позов до ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження не подавався.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Прокурори у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000941 триває, правовою підставою для арешту майна стала його відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КК України, на час розгляду клопотання потреба в арешті майна, на думку органу досудового розслідування, не відпала.

Вивчивши клопотання та надані в його обгунтування матеріали, а також документи, надані в судовому засіданні, заслухавши позиції учасників провадження, надходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2014 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України та накладено арешт на грошові кошти, вилучені в службовому кабінеті та за місцем проживання ОСОБА_6 . Розгляд клопотання відбувався за участю власника майна ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 .

При цьому слідчий суддя зазначив, що кримінальне провадження №0000941 порушене за фактом заволодіння службовими особами ДАЗТУ «Укрзалізниця» за попередньою змовою з іншими особами у 2013-2014 роках шляхом зловживання службовим становищем чужим майном в особливо великих розмірах, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Під час розгляду клопотання встановлено, що на час його розгляду ОСОБА_6 виконував обов`язки директора ДАЗТУ «Укрзалізниця», а з квітня 2014 обіймав посаду першого заступника ДАЗТУ «Укрзалізниця». Під час вилучення майна ОСОБА_6 не зміг надати повну та достовірну інформацію щодо походження вилучених коштів. Крім того, його пояснення в цій частині мають суперечливий характер та не узгоджуються із інформацією, яка міститься у його декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, копія якої була долучена до клопотання. На підставі викладеного слідчим суддею було зроблено висновок, що в матеріалах, долучених до клопотання, міститься достатньо даних щодо необхідності арешту вилучених коштів, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим з правових підстав, крім того майно, яке є об`єктом клопотання, відповідає критеріям, які визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим є достатні підстави для арешту майна.

Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2014 переглядалась в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , за його участю та участю його представника ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вважає відсутніми підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 20.10.2014, оскільки в апеляційному порядку питання про підставність такого арешту вирішувалось за апеляційною скаргою власника майна та за його участю, обставини, на які на даний час посилається представник власника майна в обгрунтування доводів клопотання, в тому числі щодо відсутності правових підстав для арешту майна, легального походження грошових коштів, на які накладено арешт, були предметом розгляду слідчого судді при вирішенні клопотання про арешт майна та колегії суддів Апеляційного суду м. Києва при постановленні ухвали від 12.11.2014, якою ухвала слідчого судді від 20.10.2014 залишена без змін, а відповідна апеляційна скарга без задоволення.

Також слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку арешт накладено з правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України (відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України), що по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Інші об`єктивні дані, які б вказували на те, що необхідність в арешті майна на даний час відпала, тобто на наявність підстав для його скасування згідно ст.174 КПК України, матеріали клопотання не містять і слідчим суддею таких обставин не встановлено, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 26, 174, 309, 532-534 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1