Справа № 194/1140/15-к
Провадження № 1-кп/194/161/15

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2015 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2015 року за № 0000401 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, не маючого реєстрації місця проживання, проживаючого в реабілітаційному центрі громадської організації «Надія» за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.10.2008 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

-02.06.2009 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.2, 71 ч.1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-14.12.2011 року Тернівським міським судом за ст.ст. 263 ч.1, 395, 70, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-14.03.2012 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 17.07.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року;

у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 був засуджений вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2012 року за ст.ст.309 ч.2, 263 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Під час звільнення з місць позбавлення волі відносно ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2014 року відповідно до вимог Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, які звільняються з місць позбавлення волі", відносно нього було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з наступними обмеженнями: - заборона виходу з дому з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; - заборона виїзду за межі району без дозволу РВ; - заборона відвідування місця продажу спиртних напоїв; - з`являтися на реєстрацію в РВ 4 рази на місяць.

З вищевказаними обмеженнями ОСОБА_3 був ознайомлений під розпис в довідці "Про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови суду про встановлення адміністративного нагляду".

15 травня 2015 року ОСОБА_3 приблизно о 15 годині 00 хвилин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без поважних причин та письмового дозволу працівників Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, які здійснюють адміністративний нагляд, покинув постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 і був відсутній за вказаною адресою до 26 червня 2015 року.

Таким чином, своїми злочинними умисними діями, ОСОБА_3 порушив правила встановленого йому адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, йому було відомо про встановлений відносно нього адміністративний нагляд. В травні цього року він покинув своє місце проживання в будинку АДРЕСА_2 , так як там він проживав разом зі своїм знайомим та разом з ним постійно вживав спиртні напої, а він мав намір припинити пити, та почав проживати в реабілітаційному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 . Працівникам міліції про зміну свого місця проживання не повідомив, хоча знав, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд та йому необхідно повідомляти про зміну свого місця проживання. Чому він цього не зробив, пояснити не може. Тиску з боку працівників міліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ст.395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем реабілітації в громадській організації «Надія», не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходів, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ст.395 КК України, ближче до нижчої межі, у виді арешту строком на два місяці.

У звязку з тим, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню суд не вирішує у зв`язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ст.395 України та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1