Дата документу 03.03.2015

Справа № 334/1477/15-к
Провадження № 1-кс/334/406/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області від 29.10.2014р. про закриття кримінального провадження №0000432,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області ОСОБА_6 від 29.10.2014р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 від 11.09.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України через відсутність в діях водія ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Окрім цього, слідчим виділено матеріали з кримінального провадження та направлено до ВДАІ м. Запоріжжя для притягнення пішохода ОСОБА_4 мене до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З 11.09.2014р. ОСОБА_4 жодного разу не викликали до слідчого відділу з приводу зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та не повідомляли про результати розгляду зареєстрованого повідомлення. Лише на письмовий запит від 11.01.2015р. ОСОБА_4 отримав копію постанови про закриття кримінального провадження №0000432. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження має бути скасована з наступних підстав.

Під час оформлення матеріалів ДТП, яка сталася за участі водія автомобіля ДЕУ Ланос, д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 і велосипедиста ОСОБА_4 , та проведення досудового розслідування працівниками міліції отримано пояснення щодо обставин ДТП лише у водія ОСОБА_7 . Від ОСОБА_4 ніхто не отримував жодних пояснень чи показань відносно події ДТП, які необхідно було врахувати під час проведення судової авто-технічної експертизи. Слідчий жодного разу не викликав ОСОБА_4 на допит, лише одного разу слідчий зателефонував і повідомив про необхідність отримання постанови про призначення судово-медичної експертизи. Зазначену постанову було отримано та доставлено до Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи, на підставі якої проведено відповідну експертизу.

Також працівниками міліції не отримано пояснення від ОСОБА_8 , який разом із ОСОБА_4 їхав на велосипеді по тій же тротуарній доріжці і був очевидцем на місці ДТП, про що було відомо слідчому з пояснень ОСОБА_7 . Всупереч цьому, співробітник ВДАУ м. Запоріжжя ОСОБА_9 зазначив у своєму рапорті, що очевидців на місці події не виявлено, слідчий ОСОБА_6 також не отримав показання від свідка ОСОБА_8 .

Під час призначення судової авто-технічної експертизи слідчим надано вихідні дані ДТП, які враховано з пояснення ОСОБА_7 . При цьому, слідчий упереджено визначив для експерта, що велосипедист своїми діями сам створює небезпеку для руху. Таким чином, експерт провів авто-технічне дослідження на підставі пояснень одного учасника ДТП, що призвело до необґрунтованого висновку. Відповідно до обставин ДТП, ОСОБА_4 не міг порушити вимоги п. 10.1 ПДР, які, на думку експерта, знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 судом отримано пояснення інших учасників ДТП, проведено судову авто-технічну експертизу, у відповідності до якої, у виниклій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 8.10, 10.2, 12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з допущеним наїздом на велосипедиста ОСОБА_4

02.02.2015р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, під час закриття кримінального провадження № 0000432, слідчим ОСОБА_6 враховано висновок судово-медичної експертизи №3990 від 15.10.2014, в якому експертом зроблено попередній висновок про неможливість визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП. Однак, судово-медичним експертом в подальшому надано висновок спеціаліста № 558 від 22.10.2014р., який залишився поза увагою слідчого. Твердження слідчого про небажання ОСОБА_4 проходити судово-медичну експертизу та про небажання з`являтися на допит не відповідають дійсності.

Оскільки слідчий не забезпечив і не сприяв повному та неупередженому розслідуванню кримінального провадження, постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим ОСОБА_4 просить її скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , його представник підтримали скаргу, просили її задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження з наведених вище підстав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником.

Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року на перетині тротуару з дворовим проїздом від житлового будинку АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої водій автомобіля ДЕУ Ланос ОСОБА_7 здійснив наїзд на велосипед під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Повідомлення про ДТП було зареєстровано в цей же день у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за № 3472. Окрім цього, 08.09.2014р. ОСОБА_4 в якості потерпілої особи подав до ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області заяву про настання вищевказаної події та вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Слідчий СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області ОСОБА_6 виніс постанову від 29.10.2014р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 від 11.09.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України через відсутність в діянні водія ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Також слідчим виділено матеріали з кримінального провадження та направлено до ВДАІ м. Запоріжжя для притягнення пішохода ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Матеріали кримінального провадження не місять належних доказів направлення потерпілому ОСОБА_4 постанови від 29.10.2014р. про закриття кримінального провадження. З наданих потерпілим документів вбачається, що вказану постанову слідчого він отримав на свій запит 14.02.2015р.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте ці положення кримінально процесуального закону не були в повній мірі дотримані слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час оформлення матеріалів ДТП, яка сталася за участі водія автомобіля ДЕУ Ланос, д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 і велосипедиста ОСОБА_4 , та проведення досудового розслідування працівниками міліції отримано пояснення щодо обставин ДТП лише у водія ОСОБА_7 .

Жодних пояснень чи показань ОСОБА_4 відносно події ДТП матеріали справи не містять, як і доказів того, що потерпілий викликався слідчим.

Не зважаючи на пояснення водія автомобіля ДЕУ Ланос ОСОБА_7 про перебування на місці події ще одного велосипедиста, слідчим не було допитано вказану особу, якою згідно пояснень потерпілого є ОСОБА_8 , який разом з ОСОБА_4 їхав на велосипеді по тій же тротуарній доріжці і був очевидцем на місці ДТП.

Таким чином, призначаючи по справі судову авто технічну експертизу, слідчий визначив вихідні дані ДТП лише з пояснення ОСОБА_7 та матеріалів протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та додатків до нього, на підставі яких, на думку суду, передчасно визначив для експерта всі вихідні дані, і зокрема, що велосипедист своїми діями сам створює небезпеку для руху. Відповідно, авто-технічне дослідження експерта ОСОБА_10 проведене на підставі пояснень лише одного учасника ДТП, без урахувань пояснень ОСОБА_4 та очевидців ДТП.

Суд враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , судом було отримано пояснення інших учасників ДТП, проведено судову авто-технічну експертизу, у відповідності до якої, у виниклій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 8.10, 10.2, 12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з допущеним наїздом на велосипедиста ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим 02.02.2015р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке набуло законної сили.

Крім того, під час закриття кримінального провадження слідчий врахував висновок судово-медичної експертизи № 3990 від 15.10.2014, в якому експертом зроблено попередній висновок про неможливість на момент дослідження визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, через відсутність необхідних медичних документів. Як встановив експерт, на час складання висновку на його запит амбулаторна карта і рентгенограми із Запорізької обласної клінічної лікарні не надійшли.

Не зважаючи на зміст зазначеного висновку судово-медичної експертизи №3990, за відсутності в матеріалах кримінального провадження будь-яких доказів, слідчий безпідставно вказує у постанові про небажання ОСОБА_4 проходити судово-медичну експертизу.

Однак, судово-медичним експертом в подальшому ОСОБА_4 надано висновок спеціаліста №558 від 22.10.2014 про те, що в результаті ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, виходячи лише з висновку судово-медичної експертизи №3990, слідчий дійшов до передчасного висновку про відсутність потерпілої особи, як того вимагає ст. 286 КК України і за що передбачає відповідальність за спричинення в ході ДТП потерпілому не менше ніж середнього ступеня тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

ОСОБА_4 особисто звернувся із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України 08.09.2014р., надавши всі наявні на той час медичні документи щодо спричинених йому тілесних ушкоджень, повідомив свою адресу, місце роботи та засоби зв`язку.

Вмотивованої постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим матеріали кримінального провадження не місять.

Викладені у рапорті слідчого від 16.10.2014р. доводи щодо неможливості допитати потерпілого ОСОБА_4 матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий жодного разу не повідомив ОСОБА_4 про проведення певної процесуальної дії, зокрема, про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення, про призначення судової медичної експертизи та судової авто-технічної експертизи, про закриття кримінального провадження, не ознайомив ОСОБА_4 з постановами про призначення експертиз та висновками експертів.

Згідно ст. 223 КПК України слідчий повинен вжити необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Суд дійшов висновку, що слідчим було допущено грубе порушення прав потерпілого ОСОБА_4 , не було вжито необхідних дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів, не повно досліджено всі обставини справи відповідно до отриманих ним доказів, не дана їх оцінка в сукупності з іншими доказами у справі, а відтак його висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення (без зазначення якого саме), на думку суду є передчасним.

Таким чином, постанова слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області про закриття кримінального провадження від 29.10.2014р. є передчасною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають направленню для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області від 29.10.2014р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1