Єдиний унікальний номер 201/5206/15-к
Номер провадження 1-кп/201/201/240/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:
- 06 травня 1999 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 142 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10 грудня 2003 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк покарання 6 місяців 25 днів;
- 14 квітня 2005 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч. 2 до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2008 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 20 днів;
- 23 вересня 2009 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 1 року 9 місяців;
- 15 червня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 18 листопада 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 25 грудня 2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 309 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 04 лютого 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 263 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 03 березня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 23 квітня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 п. 7 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення;
- 06 травня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення;
- 13 травня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 23 червня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 309 ч. 2, 263 ч. 2, 70, 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
- 24 липня 2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 263 ч. 1, 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 28 липня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 309 ч. 2, 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
20 березня 2015, о 16 годині 42 хвилини, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ-28», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна,6, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, пересуваючись по торгівельному залу даного магазина, побачив пляшку вина найменування «Martini Asti D.O.C.G. білого ігристого ємністю 0,75 літрів», яке належить ТОВ «АТБ-маркет», та визначив дану пляшку, як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні магазину «АТБ-28», реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав пляшку вина найменуванням «Martini Asti D.O.C.G. білого ігристого ємністю 0,75 літрів», загальною вартістю 224 гривні 99 копійок, яка знаходилась на полиці винних виробів, після чого поклав дану пляшку під куртку, у яку був вдягнений і з метою доведення злочину до кінця з викраденим майном намагався покинути місце скоєння злочину, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця, так як був затриманий на виході з приміщення охоронцями супермаркету «АТБ-28».
Таким чином ОСОБА_6 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у вчиненні закінченого замаху на таємне, повторне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 20 березня 2015 року, приблизно о 15 годині, прийшов до магазину «АТБ-28», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 6, за покупками. Перебуваючи в приміщенні магазину побачив алкогольні вироби та вирішив вкрасти, з цією метою взяв пляшку вина та поклав її під куртку, одягнену на нього. Приховавши таким чином вкрадену пляшку вина під своїм одягом, перетнув касову зону, не оплативши товар і намагався покинути приміщення супермаркету, але на виході із магазина його зупинив охоронець та попросив показати, що у нього під курткую. Він погодився та дістав з під куртки вкрадену пляшку із алкогольним напоєм. Після чого, були викликані працівники міліції, які все зафіксували. При цьому не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого майна, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_6 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_6 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив закінчений замах на таємне повторне викрадення чужого майна, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_6 не одружений, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Разом із цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисних злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку, призначеного за вироком суду, знов вчинив умисний злочин.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає - рецидив злочинів.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_6 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом із цим, під час судового розгляду даного кримінального провадження, судом встановлено, що після вчинення злочину, але до ухвалення цього вироку, обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово засуджений за вироками районних судів м. Дніпропетровська, які набрали законної сили.
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, останньому призначено покарання у вигляді 3 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання з покаранням, призначеним попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, остаточно визначено за сукупністю злочинів покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, поглинувши призначене менш суворе покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, більш суворим покаранням у вигляді 3 років позбавлення волі, призначеним за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

За таких обставин, судом встановлено, що після постановлення вироків Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року, Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 13 травня 2015 року, Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_6 винен ще в зазначеному у даному вироку злочині, вчиненому ним до постановлення наведених вище вироків.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу. При вирішенні питання щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, суд враховує, що за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року ОСОБА_6 призначено остаточно покарання на підставі ст. 71 КК України з урахуванням покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2015 року, а за вироками Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року та Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року, за кожним з них, останньому призначено покарання на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року, за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року.

Разом із цим, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2015 року за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на 1 рік.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_6 20 березня 2015 року, тобто в період призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2015 року випробувального строку, вчинив зазначений у даному вироку злочин.

Згідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, враховуючи, що після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання ОСОБА_6 вчинив новий злочин, суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2015 року, до призначеного покарання за даним вироком.

Відповідно до п. 25 Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року із змінами і доповненнями (далі Пленум), коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Отже, з урахуванням наведених вище положень Пленуму, суд вважає за необхідне спочатку призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за злочином по даному вироку, після цього призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року, вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року, і остаточно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2015 року, до призначеного покарання за даним вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати відповідно до вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, з моменту взяття його під варту, тобто - з 23 червня 2015 року.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_6 витрат по проведенню експертизи у розмірі 123 (ста двадцяти трьох) гривень, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- пляшку вина найменування «Martini ОСОБА_7 білого ігристого ємністю 0,75 літрів» у кількості 1 штуки, яка відповідно до розписки від 20 березня 2015 року передана на зберігання керуючому магазином «Продукті-28» ООО «АТБ - Маркет» - повернути ООО «АТБ - Маркет», як законному володільцю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком з покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року, за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2015 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з 23 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати по проведенню експертизи у розмірі 123 (ста двадцяти трьох) гривень на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:

- пляшку вина найменування «Martini Asti D.O.C.G. білого ігристого ємністю 0,75 літрів» у кількості 1 штуки, яка відповідно до розписки від 20 березня 2015 року передана на зберігання керуючому магазином «Продукті-28» ООО «АТБ - Маркет» - повернути ООО «АТБ - Маркет», як законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1