Провадження № 1-кс/201/32/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на дії старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 та зобов`язання повернути вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні вилученого майна. В обґрунтування своєї скарги заявник зазначила, що 19.03.2015 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, а саме фотоапарат марки «Sony», модель DSC-W300, роутер марки «TP-Link», модель TL-WR741NO, сім карта оператора Київстар за № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_3 . Оскільки ухвалою слідчого судді арешт на зазначене майно не накладався, а останнє являється тимчасово вилученим майном, заявник просить зобов`язати старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене майно власнику, у якого проведено тимчасове вилучення майна.

Скаржник надав до суду заяву, в якій просила скаргу задовольнити та розглянути за її відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника та його представника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Безпосередньо дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2015 був проведений обшук за адресою проживання скаржника: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно, а саме фотоапарат марки «Sony», модель DSC-W300, роутер марки «TP-Link», модель TL-WR741NO, сім карта оператора Київстар за № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_3 .

Крім того, як встановлено з матеріалів скарги, арешт на зазначене майно не накладався, останнє є тимчасово вилученим майном, а отже, будь-які інші підстави щодо позбавлення власника права користуватися та розпоряджатися вилучений майно, на даний час відсутні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши обставини даної справи, суд приходить до висновку, що вимоги поданої скарги підлягають задоволенню, оскільки слідчий не звернувся із клопотанням про арешт вказаного майна до слідчого судді та не надав жодних доказів, які б вказували на необхідність подальшого утримання вилученого майна, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено.

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на дії старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 та зобов`язання повернути вилучене майно задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу повернути тимчасово вилучене майно, а саме: фотоапарат марки «Sony», модель DSC-W300, роутер марки «TP-Link», модель TL-WR741NO, сім карта оператора Київстар за № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1