В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2013 Справа №607/7750/13-к

м. Тернопіль

Тернопільській міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Свачія І.М.

секретаря - Кісіль Т.М.

обвинувачів - Козловського А.І.. ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

законного представника потерпілої - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі в м. Тернополі суду кримінальне провадження №607/7750/ 13-к про обвинувачення:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 04 березня 2013 року близько 14 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та знаходячись за місцем проживання сім'ї ОСОБА_4 по вул. Тернопільській, 53 у с. Ступки Тернопільського району, в приміщенні будинку, зустрів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, інваліда 2-ї групи з дитинства, яка страждає аномалією розвитку особистості у вигляді помірної розумової відсталості з якою розпочав розмову. При розмові ОСОБА_5 довідався від ОСОБА_3, що матері в домі немає, а батько в цей час спить, оцінивши ситуацію яка склалась, а також враховуючи її безпорадний стан, що полягав в психічному захворюванні потерпілої, у ОСОБА_5 виник злочинний задум, спрямований на її зґвалтування.

Реалізовуючи свій злочинний задум, скерований на зґвалтування ОСОБА_3 шляхом використання її безпорадного стану, викликаного психічним захворюванням, ОСОБА_5, схопив ОСОБА_3 за руку та проти її волі повів у своє господарство, усвідомлюючи при цьому, що остання, враховуючи індивідуально-психологічні особливості та рівень інтелектуального розвитку (помірна розумова відсталість) не буде чинити опору через нерозуміння нею характеру і значення скоюваних щодо неї дій, а також неможливістю чинити опір. Завівши ОСОБА_3 у своє помешкання, зокрема до приміщення літньої кухні, розташованого у с. Ступки Тернопільського району по вул. Тернопільській, 67, ОСОБА_5, погрожуючи застосуванням фізичного насильства та використовуючи безпорадний стан ОСОБА_3, змусив її лягти на ліжко, роздягнув її, після чого, проти волі потерпілої, здійснив з нею насильницький статевий акт і таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.152 КК України.

18 травня 2013 року між потерпілою ОСОБА_3, її законним представником ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.152 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням з призначенням іспитового строку терміном 1 рік , з покладенням на нього обовязків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст..76 КК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла та її представник також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч.1 ст. 152 КК України.

На підставі наведено, суд вважає, що укладена угода між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання підозрюваного і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 371, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_3 з участю її законного представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5, укладену 18 травня 2013 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України і за його вчинення призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробовуванням з призначенням іспитового строку терміном 1 рік.

Застосувати ст.76 КК України і зобовязати: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою змінити на особисте зобовязання, поклавши на нього такі обов'язки:

- прибувати за викликом суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти негайно в залі суду.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 586,8 грн..

Речові докази по справі,: труси жіночі чорного кольору; рейтузи чорного кольору; підодіяльник у малюнок та мілкі клітини синього та білого кольорів повернути ОСОБА_3; труси типу сімейних білого кольору у вертикальні смуги сірого кольору, чоловічу зимову куртку, майку та рейтузи, які вилучено у ОСОБА_5- повернути йому; 5 нігтьових зрізів з правої руки ОСОБА_5; 5 нігтьових зрізів з лівої руки ОСОБА_5; тампони змивів; мазки-відбитки зі статевого члена ОСОБА_5; тампон з вмістом піхви ОСОБА_3; аркуш паперу білого кольору, розміром сторін 297x210 мм., на якому наклеєні один відрізок липкої стрічки типу Скотч з від копійованими на ньому слідами папілярних узорів та аркуш паперу білого кольору, на якому наклеєні один відрізок липкої стрічки типу Скотч з від копійованими на ньому слідами папілярних узорів. - знищити;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддяОСОБА_6