Справа № 1008/6461/12
Провадження № 1/362/37/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.12.2013

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ВОРОБЙОВОЇ В.М.

при секретарі - Барановій Г. П.,Чорній М.

захисника - ОСОБА_1,

представника потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого:

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В с т а н о в и в

Потерпілою ОСОБА_4 ОСОБА_3 звинувачується в умисному спричиненні їй 29.06.2012 року близько 20 годин на подвір,ї будинку по АДРЕСА_2 легких тілесних ушкоджень, а саме: синців на руках та ногах - внаслідок поштовху та падіння з бетонних східців на тротуарну плитку правим боком.

Звинувачення потерпіла обгрунтовує ОСОБА_5 судово-медичного дослідження №311 від 04.07.2012 року , відповідно до якого при судово-медичному обстеженні у неї виявлено синці на руках, синці та садно на ногах, які спричинені від дії тупих предметів , можуть відповідати строку виявлення, на який вказує обстежувана , тобто 29.06.12 року, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень , що не спричинили короткочасного розладу здоров,я.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 обвинувачення підтримала , від заявленого цивільного позову відмовилась і суду пояснила , що в даному господарстві /АДРЕСА_2/ вона з чоловіком проживає близько 30 років. Половина будинку належала батькам чоловіка, а половина її чоловікові. Вони все перебудували для себе та батьків,а дочка , мати підсудного , сестра чоловіка, в цьому участі не приймала. Після смерті діда, батька чоловіка, виникло питання оформлення частини будинку батьків, де залишилась проживати мати. Ще при житті діда була домовленість про те, що вона з чоловіком сплачує дочці(матері підсудного) кошти за частину будинку, і будинок залишається в іх власності, оскільки батько чоловіка залишав на нього заповіт, але ОСОБА_3 на даний час на це не погоджуються і хочуть поділити цю половину хати, оспорюючи заповіт. Її /ОСОБА_6./ чоловік мав розмову про це з сестрою і вони ніби все погодили, але через деякий час остання сказала, що в них /ОСОБА_6/ немає всіх документів і вона забере все, що захоче. Після смерті діда підсудний, дізнавшись про наявність заповіту, прийшов до них і вчинив сварку. Поступово відносини зіпсувались, змінилося і відношення матері чоловіка до їх сім,ї в гіршу сторону. Того дня/29.06.2012 року/ вона бачила, що ОСОБА_3 поїхав бабі по воду, а потім сидів на стільці біля дверей. Вирішила поговорити з бабусею, але коли підійшла до дверей , підсудний почав кричати на неї та штовхнув. Бабуся була в хаті, вона/потерпіла/ намагалася відкрити двері, а він її не пускав, хапав за руки,між ними була штовханина , а потім штовхнув у плече. Після цього підсудний взяв її за ліву руку , описав коло і кинув на тротуарну плитку. Вона впала правим боком, пошкодила руки та коліно. Після падіння підсудний ударів їй не наносив. Все відбувалось на сходах будинку, до сварки ушкоджень у неї не було. Шум почули її діти прибігли їй на допомогу. Коли вона лежала на плитці, то ОСОБА_2 підбіг до ОСОБА_3 і вдарив його в брову, а підсудний вдарив її сина в обличчя. Після чого дочка ОСОБА_7 викликала працівників міліції. Її зять ОСОБА_4 хоча все бачив, але в сварку не втручався. Міліція приїхала близько 24 год., взяли свідчення та дали направлення на освідування. Про те, що їй було винесено офіційне застереження,вона не пам'ятає. Вона розповіла міліції, що ушкодження їй завдав ОСОБА_3, останній міліції не дочекався. До суду вона звернулася тому, що діями ОСОБА_3 її було принижено і вважає, що вона мала право зайти в той день до бабусі в хату. Вона не думала, що ОСОБА_3 може підняти на неї руку. Від позову вона відмовилась, бо не хоче щоб підсудний думав, що їй від нього потрібні гроші.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він являється сином потерпілої. В той день/29.06.2012 року/ близько 20 год. він був в себе на подвір'ї, гуляв з племінником, і бачив як прийшов двоюрідний брат, підсудний ОСОБА_3 Конфліктів з ним не було. Потім мама пішла до бабусі, але ОСОБА_3 став у дверях і не пускав її до хати, при цьому бабусю завів у хату. Чи заперечувала бабуся проти розмови з його мамою, він не чув, хоч і знаходився за 2-3 метри від них. Згодом вони почали говорити голосно і він/ОСОБА_8./ покликав з хати сестру. Зять був десь на будівництві через дорогу, до них не підходив. Між мамою і ОСОБА_3 почалась сварка,вони нецензурно ображали один одного. Коли мама намагалась зайти до хати, то ОСОБА_3 її не впустив і зразу ж взявши за ліву руку кинув на землю. Вона впала правим боком, пошкодила коліно і руку. Після цього він підійшов до ОСОБА_3 та наніс удар в око, але підсудний не впав. В момент удару підсудний знаходився на верхній сходинці, і вдарив його у відповідь. ОСОБА_7 захищала маму мовчки. Після цього мама сама піднялась і вони пішли додому. Бабуся під час конфлікту з будинку не виходила. Зять до них не підходив. Хто викликав міліцію, він не знає. Працівники міліції приїхали в той же день , але пізно, всіх опитували. Ніяких офіційних попереджень йому не виносили, він цього не пам'ятає. З бабусею на даний час на не спілкується.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 29.06.2013 року вона прибирала в хаті, коли прийшов її брат ОСОБА_8 і повідомив, що мама з ОСОБА_5 сваряться. Коли вони підходили, то вона побачила, що ОСОБА_5 штовхав маму, а потім взяв її за руку і кинув на землю. Вона це бачила, підходячи до них, і бачила ,що і мати і бабуся в цей час стояли на ганку. На лівій руці і на коліні в мами були синці. Її/ОСОБА_5/ чоловік був на подвір'ї і у сварку не втручався , але потім підійшов, попросив бабусю зайти в середину будинку, і сам став біля дверей.Бабуся могла все бачити у вікно веранди . Потім її брат вдарив ОСОБА_5, а той вдарив його у відповідь. Ніхто з них не падав. Міліцію вона/ОСОБА_5/ викликала, коли впала мама, але приїхали вони лише о 23 год. Чи заходили працівники міліції до бабусі , їй не відомо. На даний час з бабусею просто вітаються, зустрічаються рідко. Вважає, що погані відносини батьків і бабусі пов'язані з будинком, і що у всьому винен ОСОБА_5, який після смерті діда почав настроювати бабусю проти них.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину не визнав, і суду показав, що являється племінником чоловіка потерпілої, сином сестри . 29.06.2012 року близько 20 год. він прийшов допомогти своїй бабусі по АДРЕСА_2. В будинку в одній половині проживає його бабуся -ОСОБА_10, а в іншій половині живе сім'я потерпілої, і вони мають право власності на ? його частини. Право власності на іншу половину будинку мав чоловік бабусі, а його дід , і після його смерті 04.01.2012 року виявилося, що є заповіт на ім'я сина, рідного брата його матері , від 27.09.2011 року. Вважає, що всі проблеми почалися після смерті діда, через те, що не могли поділити будинок. Крім того, у його/підсудного/ бабусі є обов'язкова частка в цій спадщині. Бабуся давала паспорта дядькові для того, щоб він в сільській раді зробив довідку про поховання діда за її кошти, але він оформив всі документи на себе. Родина потерпілої хоче, щоб увесь будинок належав їм, бо дядько вважає, що оскільки він увесь час проживав з батьками, допомагав їм, то у нього є на це право. 29.06.2012 року близько 20 год. він прийшов до бабусі принести їй води, бо їй відключили воду через членів родини потерпілої. Подвір'я загальне, паркану немає. Вдома були потерпіла, дочка ОСОБА_11, зять ОСОБА_4 та син ОСОБА_12. Він/ОСОБА_3./ приніс воду та на сходинках розмовляв з бабусею, коли до них підійшла ОСОБА_4 і сказала, що хоче поговорити, але бабуся розмовляти відмовилась і попросила покинути подвір'я. ОСОБА_13 почала вести себе агресивно, погрожувати, говорила що він/ОСОБА_3./ не буде депутатом сільської ради. Все виглядало ніби чітко сплановано, бо вона покликала своїх дітей, і всі вони накинулись на нього та бабусю. Зять потерпілої тримав двері ногою, а ОСОБА_6 заштовхала бабусю в хату, кидалась йому/ОСОБА_3./ в обличчя, била руками по голові, брутально обзивала, кусала руки. Дочка потерпілої кидалась на нього з молотком, а зять ударив декілька раз в груди. Потім ОСОБА_8 ударом кулака розсік йому брову і пішла кров, після чого дочка ОСОБА_13 викликала міліцію. В цей час він/підсудний/ зателефонував своєму братові і попросив, щоб той прийшов. Раніше він не міг подзвонити, бо зять потерпілої тримав його за руки. Після того як приїхав брат, потерпіла знову бігала по подвір'ю, кричала, кидалась на нього. Його брат заспокоював її, просив дочекатися міліцію. Про те, що він/ОСОБА_3./ побив її, ОСОБА_6 братові не казала. Далі син ОСОБА_13 забрав її додому в свою половину будинку. Тілесних ушкоджень на потерпілій він/підсудний/ не бачив. Міліція до 23 год. так і не приїхала. Чи приїжджала міліція в той же день йому не відомо. Через 4 дні він давав пояснення працівникам міліції. Також пояснення давали бабуся, його брат, син ОСОБА_13, їм було винесено офіційне застереження про неналежну поведінку. Щодо нього особисто нічого не виносили. Він щодо побиття ні до кого не звертався, бо не хотів притягувати до відповідальності свого брата. Вважає , що справа потерпілою порушена з метою шантажу з-за будинку . Наполягає на тому, що нікого не бив і не штовхав. Дізнався про тілесні ушкодження в жовтні, коли отримав виклик в суд. Бабуся на даний час в будинку не проживає, оскільки члени родини потерпілої постійно чинять на неї тиск. Його мати не хоче йти на якісь розмови з потерпілої до вирішення кримінальної справи по суті.Просить його виправдати.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що підсудний являється їй онуком,сином дочки, а потерпіла - невісткою, дружиною сина. Після смерті її чоловіка 04.01.2012 року вона виявила відсутність документів на будинок , а її син пояснив, що переписав все на себе, щоб вона ніби нічого не платила, сказав, що вона старенька і їй нічого не потрібно. Коли до неї прийшов онук спитати, навіщо так зробив його дядько , невістка почала її лякати, що продасть будинок циганам. Тоді вона повідомила про намір оскаржити право власності , видане на ім,я сина,до суду і просила віддати їй документи, але вони так і не віддали. Того дня/29.06.2012 року/ до неї прийшов онук, щоб привезти води. Невістка побачила, що приїхав ОСОБА_3, і коли він пішов по воду, вона прийшла і сказала, що хоче поговорити з нею в хаті. Вона/ОСОБА_10/ не хотіла розмовляти з ОСОБА_6, тому коли повернувся ОСОБА_3, він за неї заступився, зробив їй зауваження. Невістка почала ображати онука брутальною лайкою. Прийшов зять невістки і завів її/ свідка/ до веранди, а сам тримав двері ногою. Потім вона почула, що прийшла дочка потерпілої, в руках в неї був молоток. Після цього чула крики, ОСОБА_6 кусала ОСОБА_3 за руки, царапала. Чула голос ОСОБА_3, який кричав, щоб потерпіла заспокоїлась, не кусалась. Зять потерпілої не втручався, тримав двері, щоб вона/свідок/ не вийшла. Потім ОСОБА_3 став на стіл, відбиваючись від ОСОБА_6, яка хотіла його покусати за руки, а коли ОСОБА_3 спустився на сходи , підійшов ОСОБА_8 і вдарив ОСОБА_3 у брову.ОСОБА_3 ударів ОСОБА_6 не завдавав.Вона це бачила, бо у веранді є вікна. Від удару у ОСОБА_3 пішла кров, а ОСОБА_6 в той час продовжувала говорити дурниці. Після цього ОСОБА_9 подзвонила в міліцію і сказала, що депутат б'є дітей і жінок. Згодом вони всі зі сміхом розійшлися. В той вечір міліція так і не прийшла.Пояснення у неє відбирали пізніше, в понеділок, і вона розпровідала так, як розповідає зараз, і не казала, що нічого не бачила.. За тиждень до цих подій, ОСОБА_6 приходила до неї і погрожувала, говорила, що вона розлучає її з чоловіком. На даний час вона проживає у своєї доньки.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в той день /29.06.2013 року/ до нього десь під вечір передзвонив брат і попросив, щоб він приїхав, бо на нього «налетіли» родичі. Він сів на велосипед і приїхав до будинку , де проживає бабуся. Побачив, що потерпіла і її зять стояли за хвірткою. Зайшов у двір і побачив у ОСОБА_3 синець, у ОСОБА_6 ушкоджень не бачив, бо не звертав уваги. Як пізніше вияснилось, синець ОСОБА_3 поставив ОСОБА_8. ОСОБА_13 була збуджена, агресивна, сварилась на ОСОБА_3, лізла битись, як мінімум один раз вдарила підсудного при ньому. ОСОБА_3 був спокійний, коли вона його била, і мовчав. ОСОБА_13 ж погрожувала ОСОБА_3, що «посадить» його. Пізніше підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і сказали, що викликали міліцію. Все виглядало так, ніби ОСОБА_6 провокувала ОСОБА_9. Зять потерпілої був на подвір'ї, вів себе спокійно. Вони чекали міліцію дуже довго і не дочекавшись її, забрали бабусю із собою і поїхали. Бабуся розповідала, що потерпіла прийшла і обзивала її, зять підпер ногою двері і тримав.

З досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів вбачається:

- відповідно до висновку експерта №422 від20.09.13 року у ОСОБА_6 мали місце тіілесні ушкодження :синці на руках, синці та садно на ногах . Дані тілесні ушкодження спричиненні від дії тупих предметів, могли виникнути у вказаній в постанові період часу і відносяться до Легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров,я / а.с.1 т.2 /

- з акту судово-медичного дослідження №411 від 04.07.12 року вбачається, що обстежувана дала пояснення, що 29.06.12 року її штовхнули у груди і вона впала . Дані обстеження : на внутрішній поверхні лівого плеча прямокутної форми синець синюшно-зеленуватого кольору.Аналогічних властивостей синці невизначеної форми на тильній поверхні лівого передпліччя в середній третині , зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині на зовнішній поверхні правого передпліччя , на передній поверхні правої гомілки у верхній третині синець невизначеної форми. На передній поверхні правого колінного суглобу садно невизначеної форми . Інших ушкоджень не виявлено./ а.с.14 т.1 /

- з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_6 вбачається, що опитані під час перевірки заяви ОСОБА_6 її син - ОСОБА_8 дав пояснення, що ОСОБА_3 штовхнув матір і та упала на плити, допитаний ОСОБА_3 пояснив, що він нікого не бив, між ним та ОСОБА_6 виникла суперечка, потім його хтось вдарив по голові / а.с.12-13 т.1/

- оголошені і досліджені в судовому засіданні пояснення потерпілої ОСОБА_6 від 29.06.2012 року , при ознайомленні з відмовними матеріалами №3357 , свідчать , що коли вона прийшла до свекрухи, то біля вхідних дверей сидів племінник ОСОБА_3, а коли вона хотіла відчинити двері, почав пред,являти претензії, щоб вона тут не ходила , і на її заперечення штовхнув її обома руками в праве плече, від чого вона впала на тротуарну плитку /а.с.4 відмовних матеріалів/

- оголошені і досліджені в судовому засіданні пояснення свідка ОСОБА_8, від 29.06.12 року свідчать,що він він чув , як між його матір,ю і ОСОБА_3 виникла суперечка,коли мати пішла до бабусі, побачивши,що до неї приїхав ОСОБА_3 ОСОБА_3.Він бачив, як вони обоє стояли перед вхідними дверима і ОСОБА_9 не впускав матір у будинок . Він повідомив про сварку сестру, і вони повернулись удвох, суперечка продовжувалась, ОСОБА_9 не пускав матір у будинок, яка хотіла туди зайти, а потім штовхнув її , і вона впала на плити. ОСОБА_3 ніхто не бив./ а. в.м.5/

- оголошені і досліджені в судовому засіданні пояснення ОСОБА_15від 29.06.12 року , свідчать, що в той день брат, повідомив її, що ОСОБА_3 стоїть біля вхідний дверей бабусі та веде себе агресивно відносно матері.Коли вони з братом наблизились до них, побачили, що ОСОБА_3 дійсно стоїть біля дверей і ображає їх матір, яка стоїть на сходах. ОСОБА_3, розмахуючи руками, штовхнув матір в праве плече, і вона впала на плитку правим боком.Після цього вони розійшлися./ а.в.м.6/

- з офіційних застережень, що маються у відмовних матеріалах, вбачається, що 01.07.2012 року дільничним інспектором Васильківського МВ винесено офіційне застереження ОСОБА_8 , а 29.06.12 року офіційне застереження ОСОБА_6 про недопущення в подальшому протиправної поведінки / а.с.9,10 відмовних матеріалів/

Відповідно до КПК України дана кримільна справа є справою приватного обвинувачення,і, як правило, порушується судом тільки за скаргою потерпілого , на якого покладається як тягар доведення ,так і функції обвинувачення.

Проаналізувавши наведені в судовому засіданні потерпілою докази , враховуючи , що конфлікт 29.06.12 року виник між особами, що перебувають в родинних стосунках , на грунті тривалих неприязнених відносин з-за спадкового майна , що підтвердили в судовому засіданні учасники процесу, не ставлячи під сумнів наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6, враховуючи висновок судово-медичної експертизи , суд, критично ставиться до твердження як потерпілої ОСОБА_6 , що саме при таких обставинах ОСОБА_3 заподіяні їй тілесні ушкодження , так і свідків обвинувачення ОСОБА_8 і ОСОБА_5 ,які є дітьми потерпілої, а отже зацікавленими особами , враховуючи непослідовність іх показань щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень, а саме: в первинних поясненнях - в результаті поштовху в плече , в судовому засіданні - в результаті умисного поштовху на плитку , тримаючи за руку, і щодо кола осіб, які перебували під час конфлікту на місці події, а саме- зятя потерпілої, і бабусі ОСОБА_10, оскільки з показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що її чоловік, зять потерпілої ,був на місці конфлікту і саме він попросив бабусю зайти в хату, і стояв під дверими, що підтверджує показання свідка ОСОБА_10, бабусі сторін, і не відповідає обставинам , зазначеним потерпілою , і свідком ОСОБА_8, при цьому суд враховує і ту обставину, що про механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій в результаті умисного поштовху під час тримання за руку, свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_5.заявили в тільки в судовому засіданні.

А враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, а саме наявність тілесних ушекоджень у потерпілої на лівому плечі та лівому передпліччі, суд ставить під сумнів факт заподіяння тілесних ушкоджень саме діями ОСОБА_3,при обставинах , зазначених потерпілою в судовому засіданні, до того ж в судовому засіданні встановлено, що ініціатором конфлікту була потерпіла і між нею і підсудним була обопільна штовханина, що не заперечується і свідками обвинувачення, і суд вважає даний факт встановленим , при цьому суд враховує , що, не заперечуючи наявність конфлікту в той вечір, підсудний категорично заперечує, що умисно наносив тілесні ушкодження потерпілій , наполягаючи на тому, що сам став об,єктом неправомірних дій як самої потерпілої , так і свідків, що стверджується наявністю у відмовних матеріалах №3357 офіційних застережень щодо них , винесених ст. дільничним інспектором Васильківського МВ..

А отже , суд приходить до висновку, що потерпілою недоведений факт умисного заподіяння їй ОСОБА_3 Легких тілесних ушкоджень при обставинах, на які остання посилалась в судовому засіданні, а враховуючи формулювання обвинувачення, на підставі якого порушена криімнальна справа проти ОСОБА_3, суд вважає, що при даних обставинах ,а саме заподіянні легких тілесних ушкоджень внаслід ок поштовху у праве плече з послідуючим падінням потерпілої на плити, відсутній склад злочину, передбачений ст. 125 КК України, оскільки заподіяння легких тілесних ушкоджень внаслідок необережної вини не є караним.

Таким чином, отримані в процесі розгляду справи дані , викликають сумнів у винності підсудного за обставин, зазначених потерпілою в судовому засіданні , а сукупність доказів , яка представлена потерпілою, не дозволяє зробити беззаперечний і однозначний висновок про доказаність вини підсудного у вчиненні умисного злочину, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що ніхто не зобов,язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи при цьому і особу підсудного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання ,є депутатом Калинівської селищної ради, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не доведена , а враховуючи формулювання обвинувачення потерпілою за обставин заподіяння їй тілесних ушкоджень внаслідок поштовху , і встановлений в судовому засіданні факт обопільної штовханини , суд вважає, що підсудного слід виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, оскільки заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необрежної вини не є караним.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323 - 324,327 ,328,335 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України визнати невинним і по суду виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: В.М.Воробйова .