Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/928/15-к
Провадження № 1-кп/376/61/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" червня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора прокуратури Сквирського району ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження № 0000032 від 17.01.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 14 березня 2015 року, близько 14-ої години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 , перебуваючи коло магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в центрі с. Кривошиїнці Сквирського району Київської області, діючи умисно, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень, на грунті неприязних відносин, нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а саме : ОСОБА_4 умисно наніс дерев`яною палицею по спині близько 7 ударів, в свою чергу ОСОБА_3 умисно наніс близько 15 ударів правою та лівою рукою по голові, обличчю, грудній клітині. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, через декілька хвилин, повторно нанесли ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у результаті чого потерпілий отримав «струс головного мозку», що викликало короткочасний розлад здоров`я згідно висновку експерта № 19/Д від 14.04.2015 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, а в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди просив задовольнити у розмірі 2 000 грн. В тому, що сталося щиро кається та просить суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, а в частині відшкодування моральної (немайнової) покладався на розсуд суду. В тому, що сталося щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні в повному обсязі підтримав покази дані ним на досудовому слідстві та просив стягнути з обвинувачених матеріальну шкоду у розмірі 989 грн. 97 коп. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 35 000 грн., зазначаючи при цьому, що в результаті злочинних дій обвинувачених отримав, стрес у результаті чого погіршився стан здоров`я, пережив сильні душевні страждання та виникло почуття приниження тощо.

Оскільки обвинувачені вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю та погодилися на скорочений порядок дослідження доказів по справі, наслідки їм були роз`яснені та зрозумілі, за згодою інших учасників судового провадження, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за:

- ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за:

- ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі. Між тим враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставин які характеризують його особу, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання винного без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

ОСОБА_3 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. Між тим враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставин які характеризують його особу та приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання винного без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

У справі потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової та моральної (немайнової) шкоди. Позивач просить стягнути з обвинувачених на його користь 989 грн. 87 коп. понесені витрати на лікування, та 35 000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного.

Суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_7 такими, що підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні потерпілими були документально підтвердженні витрати пов`язані з лікуванням, суд вважає, за необхідним задовольнити дані позовні вимоги в повному обсязі та окрім того позов в цій частині визнаний ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинувачених моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а в разі завдання шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Статею 23 ЦК Українипередбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року вказує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

П.9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації ( останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди тощо)

Беручи до уваги те, що моральна шкода завдана потерпілому внаслідок ушкодження здоров`я, приймаючи до уваги суттєву зміну в звичайному ритмі життя позивача, пов`язану з лікуванням, одночасно враховує ступінь вини відповідачів, їх матеріальний стан і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить можливим частково задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди і вважає потрібним стягнути на користь позивача 5 000 грн. моральної шкоди.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 129, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 2-ох років позбавлення волі;

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 2-ох років позбавлення волі;

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 494 грн. 93 грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 2 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 494 грн. 93 грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 2 500 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1