У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 08.07.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Швейцарії, уродженки м.Лондон, Великобританія, мешканки АДРЕСА_1 , незаміжньої, з середньою освітою, тимчасово не працюючої, на території України, раніше не судимої,

за ч.1 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Кейта Яліхан Марі, діючи умисно, вчинила організацію незаконного переправлення громадянки Республіки Екваторіальна ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи громадянкою Швейцарії, маючи африканську зовнішність, 06.07.2014 р. прибула разом із громадянином Франції ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) в Україну у м.Львів з туристичною метою, де познайомилась з громадянкою Республіки Екваторіальна ОСОБА_8 .

06.07.2014 року, ОСОБА_6 поселившись в готелі «Цісар» за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючи в одному номері з ОСОБА_12 , погодилась на пропозицію останньої допомогти в організації незаконного переправленні її через державний кордон з України в одну з країн Західної Європи.

З цією метою, у відповідності до розробленого разом із ОСОБА_12 плану, ОСОБА_6 повинна була передати свій закордонний паспорт № НОМЕР_1 , виданий 16.08.2013 року з проставленою відміткою про в`їзд на територію України, громадянці ОСОБА_12 , яка в свою чергу, будучи схожою за рисами обличчя на ОСОБА_6 повинна була використати його як підставу для перетину державного кордону України, подавши його на паспортний контроль при виїзді за межі території України, видавши таким чином себе за громадянку Швейцарії ОСОБА_6 . При цьому, остання сама мала виготовити світлокопію свого закордонного паспорту № НОМЕР_1 , яку повинна була в подальшому подати разом із ідентифікаційною карткою громадянки Швейцарії на паспортний контроль при виїзді за межі території України, повідомивши, що свій паспорт загубила.

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний намір, щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, на рецепції готелю виготовила світлокопію свого закордонного паспорту № НОМЕР_1 , а самий закордонний паспорт № НОМЕР_1 з відміткою про в`їзд на територію України, передала ОСОБА_12 для подальшого використання нею як документу, що дає підставу для перетину державного кордону України.

Після цього, ОСОБА_6 обговоривши попередньо з ОСОБА_12 обставини виїзду останньої за межі території України, знаючи про намір громадянина Франції ОСОБА_10 повертатись на автомобілі марки «Ауді», р/н НОМЕР_2 додому, звернулась до нього з проханням взяти громадянку ОСОБА_12 з собою в дорогу, не ставлячи до відома ОСОБА_10 про факт передачі ОСОБА_12 свого закордонного паспорту та намірів організувати її незаконне переправлення через державний кордон України.

07 липня 2014 року о 06 год. 30 хв., в пункті пропуску «Тиса» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , що на території Соломонівської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 за спробу незаконного перетину державного кордону України була затримана ОСОБА_12 , яка слідувала в якості пасажира легкового автомобіля марки «Ауді», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , та пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянки Швейцарії на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ЗП НОМЕР_1 виданий 16.08.2013 року, на підставі якого намагалась перетнути державний кордон України, видавши себе за власницю паспорту.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, щиросердно розкаялася у вичиненому та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та прокурором.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, підозрювана у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання: за ч.1 ст.332 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст підозрюваній яких роз`яснено.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_6 визначену в угоді міру покарання.

Заслухавши сторін провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, остання розуміє зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Винність обвинуваченої ОСОБА_6 доведена і її дії за ч.1 ст.332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, кваліфіковано вірно..

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 14 липня 2014 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_6 .

Цивільний позов - не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 126, 314, 369, 370, 373, 374, 376, 473, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 липня 2014 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 08.07.2014 року.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України і призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Закарпатської області через цей суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1