Справа № 698/821/14-к
Провадження № 1-кп/698/26/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження №0000188 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, пенсіонерки, вдови, невійськовозобов`язаної, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення, маючи реальну можливість виконати судове рішення не виконала виконані судовим рішенням заходи тобто не виконала рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області, від 24 березня 2014 року, (цивільна справа № 698/1110/13-ц), яке набрало законної сили 04 квітня 2014 року, та є обов`язковим для виконання на всій території України.

Згідно вказаного рішення було зобов`язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_6 перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме частиною АДРЕСА_1 , що розташована між будинковолодіннями АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 , власниками яких відповідно вони являються, шляхом відновлення вулиці Лісова привівши її поперечний профіль у розмірі 4 метри, перенісши свій паркан в межі наданої їй в користування земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,18 га та звільнити частину вулиці земельної ділянки, яка с частиною вулиці Лісова площею ),0099 га. в с. Мокра Калигірка Катеринопільського району Черкаської області, від перешкод у її використанні у вигляді безпідставно встановленої калько ОСОБА_7 огорожі у вигляді паркану довжиною 33 метри виносом на вказану вулицю 3 метри.

У відповідності до ст. 124 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ОСОБА_4 зобов`язана виконувати рішення суду, що набрало законної сили.

На підставі виконавчого листа у справі № 698/1110/13-ц на виконання зазначеного вище судового рішення, ДВС Катеринопільського районного управління юстиції 23.04.2014 року відкрито виконавче провадження. 13 травня 2014 року та 3 червня 2014 року державним виконавцем двічі було зафіксовано факт невиконання ОСОБА_4 рішення суду та двічі винесено постанови про накладення на неї штрафу, за невиконання рішення суду. Під час проведення виконавчих дій протягом квітня-червня 2014 року по виконавчому провадженні ОСОБА_4 ніяких заходів для виконання рішення суду від 24.03.2014 року не зробила, хоча достовірно знала, що вона зобов`язана перенести паркан в межі наданої їй у користування земельної ділянки, шляхом відновлення вулиці Лісова. Таким чином за вищезазначений період ОСОБА_4 яка зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_3 рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою гр. ОСОБА_6 не виконала і огорожу у вигляді паркану не прибрала, для відновлення вулиці Лісова, чим не виконала рішення суду.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, вищезазначені обставини підтвердила та детально і послідовно пояснила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 , і є власником будинку. Вона не згідна з рішенням Катеринопільського районного суду, яким її було зобов`язано перенести паркан біля свого будинку, тому вона не бажає виконувати дане рішення суду.

Свою винність у вчиненому ОСОБА_4 , визнала повністю, послалася на те, що на даний час вона є особою похилого віку і часто хворіє, тому просила врахувати дані обставини та зазначила, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні та з обставинами, що зазначені в обвинувальному акті, згодна повністю, фактичні обставини провадження не оспорювала, попросила взяти до уваги її похилий вік, та поганий стан здоров`я.

Дані показання ОСОБА_4 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засіданні не з`явився при цьому подав заяву в якій, пославшись на поганий стан здоров`я, просив провести розгляд даної справи без його участі. А щодо міри покарання для обвинуваченої власної думки не висловив, послався на розсуд суду.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченої та розміру викраденого, а також у згідно до вимог ст. 349 ч. 4 КПК України здійснено допит обвинуваченої.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого їй діяння, яка виразились в умисному невиконання рішення Катеринопільського районного суду від 24 березня 2014 року (в цивільній справі № 698/1110/2013-ц), яке набрало законної сили доведена повністю, дане діяння є кримінальними правопорушеннями і містять склад за який передбачена відповідальність ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 :

- за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, дані особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації за яким характеризується посередньо, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, є непрацездатною особою похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, суд приходить до висновку, що за таких обставин їй слід призначення покарання у межах мінімальної санкцій ч.1 ст. 382 КК України, при цьому суд визнає, що відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України. Суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу визначивши його розмір у мінімальних межах передбачених санкцією даної статті.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , вчинила злочин, який не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, до набрання чинності Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року, на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому з урахуванням того, що ОСОБА_4 , не заперечує проти застосування до неї амністії та надала на це згоду, в зв`язку з чим на підставі п. ґ ст. 1 вищезазначеного Закону, вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Речові докази по провадженню та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК Українич і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 382 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500) грн.

На підставі п. ґ ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08 квітня 2014 звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по провадженню та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1