Справа № 352/2664/14-к
Провадження № 11-кп/779/111/2015
Категорія ч.2 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 , на вирок Тисменицького районного суду від 23 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не офіційно працюючого підсобним працівником на приватних новобудовах, не одруженого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, українця, громадянина України, -

Засуджено:

- за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч.1 ст. 309 КК України два роки позбавлення волі;

- ч.1 ст. 317 КК України три роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання звільнено з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_7 покладені певні обов`язки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишено без змін домашній арешт.

Згідно ст. 100 КПК України вирішено питання речових доказів.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області судові витрати на проведення судово-хімічних експертиз в загальному розмірі 1106,82 гривні.

За вироком суду ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, без мети збуту. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 повторно вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо-небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконно збув особливо небезпечні наркотичні засоби. Окрім того ОСОБА_7 надав приміщення для незаконного вживання особливо небезпечних наркотичних засобів.

Вказані злочини обвинувачений вчинив при наступних обставинах:

В серпні 2014 року ОСОБА_7 поблизу с. Ямниця, Тисменицького району, знайшов три дикоростучі кущі рослини коноплі, які зірвав та переніс по місцю власного проживання, що в АДРЕСА_1 , які висушив, подрібнив, розфасував в паперові згортки та незаконно зберігав, тобто вжив всіх заходів для подальшого власного вживання шляхом викурювання, особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту. Після цього ОСОБА_7 для вживання наркотичних засобів шляхом викурювання, за допомогою пластикових пляшок виготовив саморобний пристрій «бульбулятор», за допомогою якого в приміщенні гаражу по місцю власного проживання, вживав марихуану. Крім того, ОСОБА_7 06 листопада 2014 р. приблизно о 11 год. в приміщенні гаражу власного помешкання, запропонував своєму знайомому ОСОБА_9 спільно вжити виготовлений ним наркотичний засіб - марихуану, шляхом викурювання за допомогою власноручно виготовленого спеціального пристрою призначеного для вживання наркотичного засобу «бульбулятора». На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився та спільно з підсудним незаконно вжив вищезазначений особливо небезпечний наркотичний засіб шляхом викурювання. На протязі листопада 2014 р. ОСОБА_7 неодноразово надавав приміщення свого житлового будинку для вживання спільно з ОСОБА_9 особливо небезпечних наркотичних засобів.

14 листопада 2014 року під час проведення працівниками міліції обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_7 , в гаражному приміщенні було виявлено та вилучено дев`ять паперових згортків із вмістом рослинної речовини, яка відповідно до Списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів і прекурсорів, який затверджено постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількість якого у висушеному стані становить 5,189 грама, який ОСОБА_7 зберігав для особистого та спільного вживання з ОСОБА_9 . Крім того, в ході проведеного обшуку було виявлено та вилучено спеціальний пристрій для викурювання марихуани, а саме дві частини пластикових пляшок та два фольгові корки із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, яка відповідно до Списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів і прекурсорів, який затверджено постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, кількість якого у висушеному стані становить 0,543 грама, які ОСОБА_7 зберігав для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 не оспорюючи доведеності вини і правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 вважає вирок Тисменицького районного суду від 23.12.2014 року щодо нього незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 307 КК України шість років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст. 309 КК України два роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 317 КК України три роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До початку апеляційного розгляду прокурор, який подав апеляційну скаргу подав до неї доповнення, в яких підтримавши свою апеляційну скаргу просив крім того виключити з мотивувальної частини вироку посилання на те, що «вина повністю доведена та підтверджена зібраними по справі під час досудового слідства доказами», а також що « ОСОБА_7 повторно вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту».

Обвинувачений ОСОБА_7 просив врахувати всі пом`якшуючі обставини та те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, незначну кількість та відсутність будь-якої наживи, незадовільний стан здоров`я його та членів сім`ї, про що подав відповідні документи.

З`ясувавши всі обставини справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на досліджених доказах, яким дано належну оцінку.

Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації неправомірних дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок суду в цій частині не переглядається.

Апеляційний суд не погоджується з доводами заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 про незаконність вироку і те, що він підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, відповідно до вимог ст.65 КК в повній мірі врахував характер і ступніть суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини справи, що пом`якшують відповідальність, а саме: повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, те що злочин вчинено вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, займається суспільно корисною працею, молодий вік, його незадовільний стан здоров`я.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Крім того, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду враховує також те, що ОСОБА_7 має тяжке захворювання серця, зірвав три дикоростучі рослини коноплі, збув незначну кількість наркотичного засобу, спосіб збуту безкорисно шляхом спільного вживання разом з ОСОБА_9 , та те, що від збуту жодної наживи не мав, злочин вчинив вперше, а іспитовий строк визначений судом три роки. Батько обвинуваченого ОСОБА_10 учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, мати ОСОБА_11 має тяжке захворювання печінки, бабця ОСОБА_12 має глаукому лівого ока, важкі захворювання в тому числі і паркінсона у дідуся обвинуваченого ОСОБА_13 , про що долучено документи під час апеляційного розгляду справи.

Згідно зі ст. 50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, в даному конкретному випадку, правильно визначено ОСОБА_7 покарання за даний злочин, із застосуванням вимог ч.1 ст.69, 75 КК України, що є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість застосування ст.75 КК України та виправлення засудженого без відбування покарання є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Підстав для призначення більш важчого покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , про яке просить прокурор в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не встановила.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється.

Суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, про що було подано відповідну заяву обвинуваченим ОСОБА_7 (а.с. 21).

Однак у вироку суду першої інстанції, суд послався на докази, які ним не досліджувалися, вказавши що «вина повністю доведена та підтверджена зібраними по справі під час досудового слідства доказами», чим порушив норми кримінального-процесуального закону, а тому дане посилання підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Разом з тим, у вироку, суд вийшовши за межі пред`явленого обвинувачення помилково вказавши, що « ОСОБА_7 повторно вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту», а тому дане посилання також підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Інші твердження прокурора в апеляційній скарзі не знаходять свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження та є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 задовольнити частково, а ухвалу Тисменицького районного суду від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на те, що «вина повністю доведена та підтверджена зібраними по справі під час досудового слідства доказами», а також що « ОСОБА_7 повторно вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту».

В решті вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2