Апеляційний суд Волинської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Опейди В. О.

суддів - Пазюка О.С., Лозовського А.О.,

за участю прокурора Кухтей-Хилюк Л.В.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2011 року , яким,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, непрацюючий, судимий вироком Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2011 року за ч.1 ст.185 КК України до 180 годин громадських робіт.

засуджений за ч.2 ст.296 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 смінено з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 вирішено рахувати з 27 жовтня 2011 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1500 грн.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 29 червня 2011 року у невстановлений досудовим слідством час, разом з особою, справа відносно якої закрита постановою Луцького міськрайонного суду від 27.10.2011 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись поблизу кінотеатру «Батьківщина», що по вул. Горького м. Луцька, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, нанесли потерпілому ОСОБА_2 ряд ударів в обличчя та по тілу. Зокрема, ОСОБА_1 наніс два удари ногами по голові останньому. Після чого, він же, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_3 один удар кулаком в грудну клітку, збивши його з ніг та наніс близько 12 ударів по спині та тілу, спричинивши фізичного болю.

В результаті вказаних дій ОСОБА_1 та особи, справа відносно якої закрита на підставі Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, потерпілому ОСОБА_2, згідно висновку судово-медичної експертизи №1377, були спричинені легкі тілесні ушкодження.

У поданій на вирок апеляції і доповненні до неї засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить змінити вирок суду та помякшити обране йому покарання, застосувавши ст.ст. 69, 75, 76 КК України. При цьому просить врахувати, що він вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв слідству у розкритті злочину, в даний час відшкодував потерпілому шкоду, потерпілі просили не карати жорстоко. Також не взято до уваги, що його батько хворіє психічним захворюванням і потребує його допомоги.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, заслухавши думку засудженого, який апеляцію підтримав і просив її задовольнити, міркування прокурора, який апеляцію заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винуватості засудженого у вчинені інкримінованого у вину злочину. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом доказах. Обставини вчинення інкримінованого засудженому злочину в апеляції не оспорюються.

Діям ОСОБА_1 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Призначаючи йому покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, особи засудженого, який злочин вчинив у стані алкогольного спяніння, має не зняту і не погашу судимість за вчинення корисливого злочину, обґрунтовано прийшов до переконання про неможливість виправлення і перевиховання ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства.

Посилання в апеляції засудженого на необєктивність дослідження обставин, що характеризують його особу не заслуговують на увагу.

Враховуючи зясовані обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини, що характеризують особу засудженого були встановлені повно і обєктивно, а тому зазначене твердження в апеляції суперечить дослідженим матеріалам у справі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Так у відповідності до вироку суду, під час призначення покарання ОСОБА_1 суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості, дані про його особу, а також сімейний стан. До обставин, що помякшують покарання, суд відніс активне сприяння розкриттю злочину і щире каяття, до обставин, що обтяжують покарання судом визначено вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, з урахуванням того, що ОСОБА_1 інкримінований злочин скоїв маючи непогашену судимість за скоєння корисливого злочину, то суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 покарання саме у виді позбавлення волі.

Покарання ОСОБА_1 призначене в межах встановлених санкцією частиною статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин з врахуванням обставин скоєного злочину, а також відношення винного до скоєння як при проведенні досудового так і судового слідства. Взято до уваги і думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні та не відшкодування збитків на час розгляду справи. Наведена сукупність обставин свідчить про достатність визначеного покарання для його виправлення і перевиховання.

Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів зазначених у апеляції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 27 жовтня 2011 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді