Справа №1-97 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007
року

Чернігівський
районний суд Житомирської області

в складі:
головуючого - судді
Васильчука С.Ф.

при
секретарі Чудяк Н.П.

з участю
прокурора Островського І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
смт. Черняхові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Новосілки,
Черняхівського району, Житомирської області, громадянина України, українця,
освіта середня, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, маючого на
утримання неповнолітню доньку ОСОБА_2, 1992
р. народження, мешкаючого АДРЕСА_1, за ст. 164 ч.І КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Черняхівського райсуду Житомирської
області від 20 серпня 1998 р. ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_2, 1992 р. народження щомісячно в
розмірі ХА частини з усіх видів його заробітку, але не менше встановленого
законом мінімуму, починаючи з 07.08.1998 р. до повноліття дитини. Однак ОСОБА_1 злісно ухилився
від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, іншої ніякої допомоги на
утримання доньки не надавав в зв'язку з чим, станом на 01.04.2007 р. загальна
заборгованість по аліментах становить 4
тис. 92 грн.03
коп..

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину в
інкримінованому йому діянні визнав повністю та суду показав, що дійсно, згідно
з рішенням суду від 20 серпня 1998 р. він
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь бувшої дружини ОСОБА_3 на утримання
доньки ОСОБА_2 1992 р. н. до
її повноліття в розмірі 1А частини з усіх видів його прибутку, але не менше
розміру, встановленого законом, щомісячно.

З 2003
р. по даний час він на постійну роботу ніде не влаштувався. Дій щодо
працевлаштування не вчиняв. Епізодично сплачував аліменти з тимчасових заробітків.
На роботу влаштовуватися не бажає.

Його неодноразово попереджували під розпис про кримінальну відповідальність
у випадку злісного ухилення від сплати аліментів. Однак, з жовтня 2006 року по даний
час він взагалі аліменти не сплачує. Просив суворо не карати. Запевняв суд, що
працевлаштується та погасить заборгованість по аліментах в сумі 4 тис. грн. на
протязі одного року.

Судом роз'яснено підсудному положення ст. 299 КПК України, зміст якої йому зрозумілий та винесено
постанову про спрощений порядок дослідження доказів по справі, обмежившись
допитом підсудного, свідка ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина у вчиненому повністю
підтверджена слідуючими доказами, зібраними по справі та дослідженими в
судовому засіданні:

·
показами свідка ОСОБА_3, яка підтвердила, що підсудний
періодично сплачував мізерні суми по аліментах. Вона мала неодноразові бесіди з
ним особисто про необхідність сплати аліментів, погашення заборгованості по
ним. Однак, з жовтня 2006
року по даний час він взагалі перестав сплачувати аліменти. Заборгованість
становить більше 4-х тисяч;

·
поданням державного виконавця Золотницької Н.В. та
розрахунком до нього з яких вбачається, що підсудний з 2003 року по жовтень 2006 року іноді частково
сплачував аліменти, а з жовтня 2006
року по даний час припинив їх виплачувати (а.с 5-7);

· Копією
виконавчого листа, згідно з яким рішенням Черняхівського райсуду від 20 серпня 1998 року ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі ¼
частини свого прибутку з 7
серпня 1998 року по 10 жовтня 2010 року (а.с.8);

· копією
трудової книжки ОСОБА_1,
з якої вбачається, що з 2003
року по даний час він ніде не працює (а.с.9);

· довідкою
Черняхівського райцентру зайнятості, з якої вбачається, що ОСОБА_1 станом на 18.01.07 р. в райцентрі
зайнятості на обліку не перебуває (а.с.11,
27);

· офіційними
застереженнями ОСОБА_1
про кримінальну відповідальність за ст. 164
КК України у випадку злісного ухилення від сплати аліментів (а.с.13-15);

· повідомленнями
керівників підприємств смт. Черняхова про те, що ОСОБА_1 з приводу
працевлаштування не звертався (а.с.25,26).

Оцінюючи
в сукупності всі зібрані та досліджені в судовому засідання докази, суд
приходить до переконання ,
що вина ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 164
ч. 1 КК
України - злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини
(аліментів) - доведена
повністю.

При
цьому суд враховує, що підсудний працездатний, умисно, з метою ухилення від
аліментів з 2003 року
ніде не працевлаштувався. Маючи своє господарство іншої ніякої допомоги на
утримання дитини злісно не надає.

Обираючи
міру покарання підсудному суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу
підсудного, її ставлення до вчиненого, обставини, які обтяжують та пом'якшують
покарання.

Злочин, вчинений підсудним є
злочином невеликої тяжкості ст. 12
КК України.

Суд
визнає обставинами, які пом'якшують покарання підсудного - щире каяття та
сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику підсудного (а.с.23).

Підсудний до кримінальної
відповідальності не притягався.

Обставин, які б обтяжували
покарання підсудного судом не встановлено.

З цих
підстав суд приходить до переконання, що для покарання та перевиховання
підсудного буде достатня міра покарання, в межах санкції ст. 164 ч.І КК України,
у вигляді громадських робіт, обмежень щодо цієї міри покарання в суді не
встановлено.

Покарання
у вигляді виправних робіт призначити неможливо так як підсудний не працює.

Цивільний позов по справі не
заявлено.

Судові витрати відсутні.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд,-

3 А С У Д И В:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та
призначити йому за цим законом покарання у вигляді ста двадцяти годин громадських
робіт.

ОСОБА_1, до вступу вироку
в законну силу обрати запобіжний захід -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області, через
Черняхівський райсуд протягом
15 діб з моменту
проголошення.