АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судді: - Беха М.О.

суддів : -
Черкасова В.М., Шилової
Т.С.

за участю
прокурора : - Хомич
С.П.

засудженої: -
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1 на вирок Славутицького міського суду Київської області від
24 листопада 2006 року, -

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженка с
Суворе Михайлівського району Запорізької області, громадянка України,
освіта середня, не працююча, мешканка АДРЕСА_1раніше не судима,-

засуджена за ч.І ст. 164 КК України
на 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнана
винною та засуджена за те, що вона, згідно рішення Славутицького міського суду,
за цивільним позовом Органу Опіки та піклування Славутицького міськвиконкому
Київської області та виконавчого листа від 31.01.2003 року, повинна сплачувати
на користь Органу Опіки та піклування, аліменти на утримання дочки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, у розмірі !4 частини всіх видів її доходів, кожен
місяць. ОСОБА_1, будучи матір'ю дитини та усвідомлюючи, що є рішення суду, на
підставі якого вона зобов'язана сплачувати кошти на утримання дитини, з
17.01.2006 року по 29.10.2006 року не виплачує аліменти та не надає іншої
майнової допомоги на утримання дитини. Державним виконавцем відділу державної
виконавчої служби в м. Славутич, ОСОБА_1, від 13.09.2006 року, 02.10.2006 року
та 13.10.2006 року були вручені виклики та пропозиції-попередження про
необхідність сплачувати аліменти, але ніяких заходів щодо погашення
заборгованості та виплати аліментів, остання не вживала.

Справа №
10-194 / 2007 Суддя
1-ї ін-т.: - Малишенко Т.О.

Категорія:
ч.І ст. 164 КК України Доповідач:
- Черкасов В.М.

ОСОБА_1, систематично не виплачує
аліменти на утримання дитини з 17.01.2006 року, має заборгованість по аліментам
станом на 29.10.2006 року в сумі 5 008 грн. 50 копійок.

В апеляції засуджена ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд, оскільки судом не враховано, що на момент винесення
вироку вона вже майже місяць працювала, не є розлученою про, що свідчить
відсутність печатки у паспорті про скасування реєстрації шлюбу і не має
відомостей про місцеперебування свого чоловіка та можливості зв'язатись з ним,
який залишив родину 5 років тому. Крім того, їй довелось лише своїми зусиллями
виховувати трьох дітей, з яких один-син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3народження, є
інвалідом першої групи.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженої, яка підтримала свою апеляцію,
думку прокурора, який вважає, що вирок суду необхідно змінити в частинні
призначеного покарання, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженої підлягає частковому
задоволенню.

Винність ОСОБА_1 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду
коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
встановлена всіма зібраними по справі доказами і підтверджується показами самої
засудженої ОСОБА_1, представника потерпілої ОСОБА_4, показами свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили, що ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати
аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, та матеріалами справи, а
саме заявою відділу Органу Опіки та піклування, рішенням Славутицького міського
суду від 31.01.2003 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі % частини
з усіх видів заробітку, попереджень-розрахунків, трудової книжки та іншими
матеріалами справи.

Суд, розглядаючи справу, прийшов до обґрунтованого висновку, що у діях
ОСОБА_1 має місце ухилення від сплати аліментів на утримання дітей.

Посилання в апеляції засудженої на те, що вона злісно не ухилялася від
сплати аліментів, є безпідставними, необгрунтованими і спростовуються
матеріалами кримінальної справи. Винність засудженої встановлена вищенаведеними
доказами по справі, які суд дослідив у судовому засіданні і дав належну оцінку
всім доказам по справі в їх сукупності.

Юридична
кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.І ст. 164 КК України є правильною.

При призначенні ОСОБА_1 покарання, суд врахував характер
і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини, що обтяжують
і пом'якшують покарання, але відповідно до ч.3 ст. 61 КК України призначив
покарання, а саме обмеження волі, яке не може застосовуватися до жінок, що
мають дітей віком до чотирнадцяти років, тому колегія суддів вважає, що вирок в
частині призначеного покарання підлягає зміні.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Київської області, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Вирок Славутицького міського суду Київської області від
24 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1за ч.І ст. 164 КК України в частині
призначеного покарання - зміни.

Засудити
ОСОБА_1за ч.І
ст. 164 КК України до 1 (одного) року виправних робіт за місцем роботи з
відрахуванням в доход держави 10 відсотків.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України від призначеного
покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Зобов'язати її не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи.

В решті
вирок суду залишити без зміни.