Справа №
11-566/2008 р. Головуючий
в 1-й інстанції Категорія ст. 185 ч. 3
КК Ковальова
Доповідач Демченко О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

2 жовтня 2008 р.

Апеляційний
суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Антипець В.М.,

суддів:
Демченка О.В., Козака В.І.,

з
участю прокурора Шваб Л.В.

захисника
- адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові в залі суду кримінальну справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_1 на користь засудженого
ОСОБА_2 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10
липня 2008 року,-

у с т а н о в и в :

Зазначеним вироком суду ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Курськ Російської Федерації, громадянин Російської
Федерації, без освіти, не одружений, не працюючий, зареєстрований в с.
Роговиновка Курської області, проживаючий м. АДРЕСА_1, не судимий,

засуджений: за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років і 6 місяців позбавлення волі; за
ст. 299 ч. 1 КК України до 6 місяців арешту.
На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_2 визначено в 3
роки і 6 місяців позбавлення волі.

З
засудженого стягнуто на користь потерпілих на відшкодування матеріальної
шкоди: ОСОБА_3 6000 грн., ОСОБА_4 5000
грн., ОСОБА_5 2500 грн., ОСОБА_6 - 4685 грн.
З засудженого стягнуто судових витрат 221 грн. 12 коп.

ОСОБА_2
визнаний судом винним і засуджений за те, що скоїв ряд злочинів за таких
обставин.

1) В ніч на 29
вересня 2007 року ОСОБА_2 за попередньою змовою з невстановленою досудовим
слідством особою, з метою крадіжки
чужого майна, проникнули в сарай ферми №
2 агрофірми „Лосинівська”, звідки таємно викрали коня вагою 300 кг, вартістю
1350 грн., який належав агрофірмі та кона вагою 400 кг вартістю 5000 грн., який
належав ОСОБА_4

2) В ніч на 24 жовтня 2007 року
він же, за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, з метою крадіжки чужого майна, повторно,
проникнули в сарай господарства по АДРЕСА_2,
звідки таємно викрали кобилу вагою 400 кг вартістю 2000 грн., яка
належала ОСОБА_3.

3) В ніч на 7 січня 2008 р.
ОСОБА_2 за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, з метою крадіжки чужого майна, повторно,
проникнули в сарай господарства по вул. Набережній № 15 в селі Черняхівка
Ніжинського району Чернігівської області,
звідки таємно викрали корову вагою 600 кг вартістю 4000 грн., яка
належала ОСОБА_3.

4) В період з 19 по 20 січня 2008
року ОСОБА_2 за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством
особою, з метою крадіжки чужого майна,
повторно, проникнули в сарай господарства по АДРЕСА_3, звідки таємно викрали
коня вагою 500 кг вартістю 4500 грн., 5 предметів кінської збруї вартістю 185 грн., які належали ОСОБА_6.

5) В ніч на 30 січня 2008 р. він
же, за попередньою змовою з
невстановленою досудовим слідством особою,
з метою крадіжки чужого майна, повторно, проникнули в сарай господарства
по АДРЕСА_4, звідки таємно викрали корову вагою 450 кг вартістю 2500 грн., яка
належала ОСОБА_5

6) В ніч на 1 лютого 2008 року
ОСОБА_2 за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, з метою крадіжки чужого майна, повторно
проникнули в сарай ферми № 2 агрофірми „Лосинівська”, звідки таємно викрали
двох коней загальною вагою 520 кг і вартістю 2080 грн., яких ОСОБА_2 прив'язав
до дерев в лісі за с. Хвилівка, обмеживши їм пересування і залишивши на
тривалий час без годування та води, - з
1 по 4 лютого 2008 року, коли він був затриманий працівниками міліції.

В апеляції на вирок суду захисник
засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 поставила питання про зміну вироку у
зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, на думку автора апеляції, ОСОБА_2 міг бути визнаний судом винним тільки в скоєнні останнього епізоду злочину з усіх інкримінованих
йому - в ніч на 1 лютого 2008 року. Щодо інших злочинів, то під час досудового
слідства ОСОБА_2 був змушений обмовити себе під фізичним та психологічним
тиском з боку працівників міліції. У
зв'язку з цим, адвокат просить виключити з вироку ці епізоди злочинів як
недоведені і зменшити призначене ОСОБА_2 покарання.

Вислухавши в судовому засіданні засудженого та його захисника, які просили
задовольнити апеляцію і змінити вирок, прокурора, який вважаючи вирок законним і обґрунтованим,
заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Висновок місцевого суду про винність ОСОБА_2 в скоєнні ним усіх
інкримінованих йому злочинів у повній мірі знайшла своє відображення в судовому
засіданні місцевого суду і підтверджена
низкою ретельно досліджених в судовому засіданні доказів.

З протоколів явок з повинною ОСОБА_2, досліджених судом, вбачається, що він
зізнався в усіх епізодах крадіжок худоби, в послідуючому інкримінованих йому
органами досудового слідства. (т.1 а.с. 46, 75, 107,120,139).

При допиті в якості підозрюваного 5 лютого 2008 року, ОСОБА_2 дав показання
про низку скоєних ним злочинів - крадіжок худоби на території Ніжинського
району. Ця слідча дія проводилась з участю адвоката, що унеможливлювало
будь-який тиск на підозрюваного.

При проведенні відтворення обстановки і обставин події по кожному з
епізодів крадіжок худоби, ОСОБА_2 упевнено орієнтувався в обстановці на місцях
крадіжок, розповідав, які речі і де стояли, визнавав свою вину в цих злочинах.
(т.1 а.с. 163-188).

Ці його показання в деталях співпадають з показаннями потерпілих по справі.
Зокрема, потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 вказали на досудовому слідстві і в суді, що спостерігали за діями
ОСОБА_2 як підозрюваного при проведенні з ним відтворенні обстановки і обставин
події. Останній добре орієнтувався на
місцевості, правильно показав їхні господарства, місця, де стояла худоба, вірно
указав на дрібні деталі обстановки.

Про таку ж поведінку ОСОБА_2 на місцях злочинів свідчать досліджені в судовому засіданні
показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які були запрошені як поняті для проведення слідчих
дій. (т.1 а.с. 190-199)

Апеляційний суд вважає, що упевнена поведінка ОСОБА_2 на місцевості, знання
ним дрібних деталей обстановки на місцях злочинів, свідчить про його пряму
участь в їх скоєнні. Участь у слідчих
діях понятих робила неможливою будь-які незаконні дії працівників міліції відносно
підозрюваного. Тому наведені вище докази
апеляційний суд вважає достовірними,
зібраними з дотриманням чинних норм КПК і цілком підставно покладеними місцевим
судом в обґрунтування вироку.

З протоколу огляду місця події від 1
лютого 2008 року вбачається наявність слідів проникнення в приміщення
тваринницької ферми бригади № 2
агрорфірми „Лосинівська” та викрадення звідти коней. (т.1 а.с. 128-136).
Відсутність двох коней підтверджена довідкою агрофірми „Лосинівська” та актом
інвентаризації (т.1а.с. 142-143).

Таким чином, наведені у вироку докази в їх сукупності беззаперечно свідчать
про скоєння ОСОБА_2 таємного викрадення домашньої худоби, з проникненням в
приміщення і його дії вірно кваліфіковані по ст. 185 ч. 3 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, викрадені 1 лютого 2008 року, викрадені
в цій агрофірмі коні були прив'язані в
лісосмузі в період з 1 про 4 лютого 2008 року без їжі і води. Тому органи досудового слідства й суд вірно
кваліфікували такі дії ОСОБА_2 як жорстоке поводження з тваринами по ст. 299 ч.
1 КК України.

Щодо застосування до ОСОБА_2 незаконних методів ведення слідства, на яких
наголошує захисник засудженого у своїй апеляції, то це питання було предметом
прокурорської перевірки. Нею встановлено, що в
ніч на 5 лютого 2008 року працівниками міліції в районі села Хвилівка
Ніжинського району біля місця, де були прив'язані викрадені коні, був
затриманий ОСОБА_2, який намагався втекти і чинив опір працівникам міліції. В
процесі затримання працівники міліції застосовували фізичну силу і заподіяли
ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень.
Прокурором зроблено висновок, що співробітники міліції, діючи в межах
Закону України „Про міліцію”, не перевищили службових повноважень. Факт
застосування тортур під час проведення досудового слідства не знайшов свого
підтвердження. В порушення кримінальної справи по цьому факту відмовлено.
Постанова про це набрала законної сили і на даний час вона є чинною. (т.1 а.с.
54-56). Будь-яких доказів, які б спростовували результати цієї перевірки суду
першої й апеляційної інстанції не надано.

Апеляційний суд наголошує, що
згідно висновків судово-медичної експертизи № 69 від 7-11 лютого 2008 р.,
ОСОБА_2 було заподіяно легких тілесних ушкоджень у вигляді одного синця
волосяної частини голови, синця та двох саден на нижніх кінцівках. (т.1 а.с.
221). Ці ушкодження явно не відповідають застосуванняю до ОСОБА_2 тортур, на
яких наголошується в апеляції. Місцевий суд правильно встановив фактичні
обставини справи і підстав для зміни вироку апеляційний суд не вбачає.

Призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Суд врахував, що
ОСОБА_2 не займався суспільно-корисною працею, а зробив для себе скоєння
злочинів засобом для існування. Обставин, які б пом'якшували покарання, по
справі не встановлено. Тому єдиним покаранням для ОСОБА_2 може бути тільки
позбавлення волі. Це покарання призначене у межах, близьких до мінімальних,
встановлених законом за даний злочин. Апеляційний суд вважає, що вид та міра
покарання є достатніми для виправлення і перевиховання ОСОБА_2

Під час розгляду справи судом не було допущено істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону, що б потягло за собою безумовне скасування
вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366, 377, 379 КПК України,
апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1 на користь засудженого
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 10 липня 2008 року відносно ОСОБА_2 залишити без
змін.

Судді:

О.В. Демченко В.М.
Антипець В.І. Козак