Справа № 11
-83 2006 р. Головуючий в 1 -й інстанції - ЗакаблукО.В.
Категорія- ст. 364 ч,2 КК України Доповідач - Каленченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Київської

області в складі:

головуючого - Габрієля В.О.

суддів - Каленченко
Н.О. Романець Л.А.

прокурора - Хомич С.П.

засудженого - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві кримінальну справу за
апеляціями прокурора Білоцерківського району Київської області та засудженого
ОСОБА_1 на

вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2006 року, яким

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Узин Білоцерківського
району Київської області ,
раніше не судимий

засуджений за ст. 364 ч.2 із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатись
певною діяльністю, на підставі ст. 75 ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з випробувальним іспитовим строком три роки,-

ВСТАНОВИЛА:

Із вироку суду вбачається , що ОСОБА_1 визнаний і засуджений зате, що він працюючи з 20 .09.2001 року на посаді директора ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на яку був обраний рішенням загальних зборів учасників
товариства від 20.09.2001 року, являючись службовою особою, до кола обов"язків якої відповідно
до п. 10.15 Статуту товариства входить вирішення
питань діяльності товариства, зокрема здійснення
управління фінансово-господарською діяльністю товариства та контролю за сплатою податків, тобто організаційно-розпорядчі
обов"язки, будучи розпорядником коштів товариства
вчинив зловживання службовим становищем
при таких обставинах:

В період і 01.01.2002 року по 31.12.2003 року згідно Декрету Кабінету Міністрів України „ Про прибутковий податок" від 26.12.1992 року отримавши від виробничої діяльності 1512711.6 грн, маючи реальну можливість перерахувати до
бюджету прибутковий податок з громадян, ОСОБА_1 діючи всупереч інтересам служби, що виразилось в нехтуванні пріоритетністю інтересів
держави та громадських інтересів перед керованим ним підприємством, з особистої
заінтересованості, як засновника товариства та в інтересах третіх осіб, а саме засновників товариства ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10 у звільненні очолюваного ним товариства від фінансових
витрат, пов"язаних зі сплатою податків, всупереч вимогам ст .9 Декрету Кабінету Міністрів України „ Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 року відповідно до якої нарахування, утримання і
перерахування до бюджету прибуткового податку громадян здійснюється після закінчення кожного місяця, умисно не
перераховував у повному обсязі до бюджету утриманий з громадян
прибутковий податок в загальній сумі 227290.54 грн, що в 250 раз і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів
громадян і є тяжкими наслідками, а використовував кошти на власні потреби товариства: погашення кредити, придбання
автомобіля, ВАЗ-21213, сільськогосподарської техніки, запасних часнин та
паливно-мастильних матеріалів, чим своїми діями заподіяв шкоду місцевим бюджетам на загальну суму 227290.54 грн, а саме бюджету м.Узин в сумі 56822.63 грн, бюджету Білоцерківського району в сумі 113645.28 грн бюджету Київської області в сумі
56822.63
грн.

Кримінальна справа в суді першої інстанції
розглядалась із застосуванням ст. 299 КПК України - без дослідження доказів.

2

На вирок суду прокурор Білоцерківського району подала апеляцію в якій
просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 18.09.2006 року
скасувати в зв"язку з неправильним застосуванням
кримінального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню
тяжкості та особі засудженого, внаслідок м"якості та в зв"язку
з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. На вирок суду засуджений подав апеляцію, в якій
просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 18.09.2006 року скасувати , оскільки в процесі розгляду
кримінальної справи судом неповно з"ясовано обставини, що мають значення для справи.
Судом не взятий до уваги той факт, що заборгованість
по сплаті прибуткового податку з громадян у ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла ще у 2000 році, ще до його призначення на посаду.
Досудовим слідством і судом не було враховано, що в зазначений період господарство знаходилось у скрутному становищі, тому розрахунки
з робітниками по заробітній платі проводились часткого готівкого,
часткого натуроплатою, в зв"язку тим, що на розрахунковому рахунку підприємства
не було достатньо обігових коштів для розрахунків. Таким же чином проводились розрахунки з кредиторами, які надавали
підприємству товарно-матеріальні цінності. Не враховано і той факт, що в
період з 01.01.2002 року по 31.12.2003 року
підприємство отримало від виробничої діяльності
1512711.6 грн, хоча
фактично обігові кошти на рахунок підприємства не поступали, тому що розрахунки проводились сільськогосподарською продукцією і
наданням послуг. Не досліджений і той факт, що
118466 грн. прибутковий податок з громадян на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 списано
як безнадійний податковий борг. Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора ,який підтримав апеляцію прокурора
Білоцерківського району , засудженого, який підтримав свою апеляцію,
обговоривши наведені у скаргах доводи та перевіривши матеріали справи , колегія
суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню. Стаття 332 КПК України передбачає, що вирок
повинен складатися з трьох частин- вступної, мотивувальної і
резолютивної Відповідно до ст. 334 КПК
України мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з
зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми
вини і мотив злочину.

В порушення вимог Закону вирок Білоцерківського
міськрайоного суду від 18
вересня 2006 року не містить мотивувальної частини, де була б
викладена формула обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням
місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотиви злочину,
а містить формулу обвинувачення досудового слідства.

Викладені у вироці показання підсудного щодо
умисного, в, інтересах товариства, неперерахування утриманих з
громадян грошових коштів до місцевих бюджетів містять істотні суперечності і не
відповідають показанням підсудного, які він
дав в ході судового розгляду справи.

В резолютивній та мотивувальній частинах вироку маються на посилання на
прізвище ІНФОРМАЦІЯ_3, хоча особа підсудного ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 299
КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх
дослідження, визначається
постановою судді чи ухвалою суду.

Як вбачається із
матеріалів досудового слідства, показань ОСОБА_1, показань свідків прибутковий податок не сплачувався ІНФОРМАЦІЯ_2 через відсутність коштів на рахунку
підприємства та тяжке фінансове становище
господарства. Всі кошти спрямовувались на погашення заборгованості по заробітній
платі та сплату обов'язкових платежів та податків. Заробітна плата видавалась
як готівкою так і сільськогосподарською продукцією.
Кошти, які нараховувались на прибутковий податок при видачі заробітної плати та орендної плати готівкою, були лише по
бухгалтерському обліку. На рахунку ТОВ не було достатньо коштів для
перерахування прибуткового податку до бюджету, сплачували незначні суми по мірі
надходження коштів. Крім того, попереднє керівництво залишило борг по
прибутковому податку в сумі 125
тисяч гривен.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 не визнав себе
винним в умисному не перерахуванні прибуткового податку посилаючись на
відсутність достатніх обігових коштів на підприємстві через тяжке фінансове
становище , на
заборгованість по прибутковому податку попереднього керівництва і т.і.

При таких обставинах ,
судова колегія вважає, що суд безпідставно застосував ст. 299 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів
по справі, і на суперечливих доказах постановив
вирок.

3

Враховуючи, що судом при
постановленні вироку допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону., які перешкодили суду повно та
всебічно розглянути справу і постановити законний,
обгрунтований і справедливий вирок,
останній підлягає скасуванню.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати
вищенаведене та перевірити доводи викладені у апеляціях прокурора та
підсудного.

Керуючись ст. ст. 365, 366,369, 370 376
КПК України колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора Білоцерківського
району Київської області та засудженого ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу направити до того ж суду для судового розгляду в іншому складі суддів.

Судді:

Габрієль В.О. Романец Л.А. Каленченко Н.О.

З оригіналом
вірно: