Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого - судді Міщенка
С.М.,суддів Солодкова А.А.,
Шибко Л.В., за участю прокурора
захисника Матюшевої О.В.,
ОСОБА_5розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 2 вересня 2014 року
кримінальну справу за касаційними
скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_6, а також
засудженого ОСОБА_6 на вирок
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 25 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 12 червня
2014 року.

Вироком Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 25
червня 2013 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 365
КК України на 3 роки позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням владних,
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 3 роки, зі штрафом 8 500
гривень.

На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_6
позбавлено спеціального звання -
капітан міліції.

Цим же вироком суду засуджені ОСОБА_7 і
ОСОБА_8, судові рішення щодо яких не
оскаржуються.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 12 червня
2014 року вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_6 змінено в частині призначеного
покарання.

Постановлено вважати ОСОБА_6
засудженим за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст.
365 КК України ( у редакції Закону від
21.02.2014 року) та призначено за цим
законом покарання у виді позбавлення
волі строком на 3 роки з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з
виконанням владних,
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 3 роки. На підставі ст. 54 КК
України позбавлено спеціального
звання - капітан міліції.

У решті вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_6 залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду також
змінено вирок в частині призначеного
покарання щодо засуджених ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

За вироком суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_6
визнані винуватими у тому, що вони,
будучи працівниками правоохоронного
органу, службовими особами, що постійно
здійснюють функції представника
органу виконавчої влади, обіймаючи
постійно посаду, пов'язану з виконанням
владних, організаційно-розпорядчих
функцій, за попередньою змовою між
собою та за пособництва ОСОБА_8, який
перебував у стані алкогольного
сп'яніння, та невстановленої слідством
особи 29 липня 2012 року в період часу з 12
години 30 хвилин до 16 години, у
лісосмузі, розташованій неподалік
споруди колишньої гідроелектростанції
між м. Новомиргород та с. Кам'янка
Новомиргородського району
Кіровоградської області, перевищуючи
владні та службові повноваження щодо
потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
застосували фізичне насильство та
спеціальні засоби, в результаті чого
ОСОБА_11, були спричинені легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

У касаційних скаргах, які є
аналогічними за своїм змістом та
вимогами, захисник ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_6 та засуджений
ОСОБА_6, не оспорюючи правильність
кваліфікації дій та обґрунтованості
засудження, ставлять питання про зміну
вироку місцевого суду та ухвали
апеляційного суду у зв'язку із
невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
ОСОБА_6, внаслідок суворості. При цьому
посилаються на те, що апеляційним судом
при повторному розгляді справи не
дотримані вимоги
кримінально-процесуального закону
щодо заборони посилення покарання,
незважаючи на те, що касаційним судом
попередню ухвалу апеляційного суду
скасовано лише з підстав недотримання
вимог кримінально-процесуального
закону щодо засудженого ОСОБА_8, а не з
підстав невідповідності призначеного
ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості
вчинених злочинів та даним про його
особу, внаслідок м'якості. Просять
звільнити засудженого від відбування
покарання з випробуванням на підставі
ст.ст. 75, 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який частково підтримав
касаційні скарги, пояснення захисника
ОСОБА_5 на підтримання касаційних
скарг, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів вважає, що скарги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_6 у вчиненні
зазначеного у вироку злочину та
правильність кваліфікації його дій, не
оспорюються і підтверджуються
сукупністю доказів, зібраних у
встановленому законом порядку і
досліджених судами, яким дана належна
оцінка. Ці докази детально викладені у
вироку суду першої інстанції та
перевірені судом апеляційної
інстанції.

Що ж стосується доводів касаційних
скарг про невідповідність
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, а також
істотного порушення апеляційним судом
вимог кримінально-процесуального
закону, то такі, на переконання колегії
суддів касаційного суду, є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року
підставами для скасування або зміни
судових рішень касаційним судом є
істотне порушення
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону та
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину і особі
засудженого.

Як убачається з матеріалів справи,
вирок суду щодо ОСОБА_6 був двічі
предметом перевірки суду апеляційної
інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 29 серпня
2013 року вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_6 в частині призначеного
покарання змінено та звільнено
останнього від відбуванням основного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки, з покладенням на нього
певних обов'язків.

Зі змісту ухвали апеляційного суду
вбачається, що обґрунтовуючи прийняте
рішення, суд послався на те, що
засуджений характеризується
позитивно, вперше притягується до
кримінальної відповідальності,
проживає разом із дружиною, яка на
момент апеляційного розгляду справи
перебувала в стані вагітності, визнав
вину у вчинені злочину, розкаявся, що
визнано пом'якшуючими покарання
обставинами. З урахуванням
викладеного, а також враховуючи
ступінь участі та роль засудженого у
вчиненому, апеляційний суд дійшов
висновку про можливість його
виправлення без ізоляції від
суспільства, звільнивши від
призначеного основного покарання з
випробуванням.

Вказану ухвалу було оскаржено до
касаційного суду прокурором,
засудженим ОСОБА_8, захисниками ОСОБА_12,
ОСОБА_13, потерпілим ОСОБА_11

За результатами розгляду касаційних
скарг ухвалу Апеляційного суду
Кіровоградської області від 29 серпня
2013 року, якою було звільнено ОСОБА_6 від
відбуванням покарання з випробуванням,
скасовано, а справу направлено на новий
апеляційний розгляд. В ухвалі
касаційного суду вказано на істотні
порушення вимог
кримінально-процесуального закону під
час розгляду справи судом апеляційної
інстанції, а саме ст. 377 КПК України 1960
року, проте нічого не зазначено про
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції положень ст. 75
КК України чи про м'якість призначеного
ОСОБА_6 покарання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 400 КПК
України 1960 року посилення покарання
або застосування закону про більш
тяжкий злочин при новому розгляді
справи судом першої інстанції або
апеляційним судом допускається тільки
за умови, що вирок було скасовано за
м'якістю покарання або у зв'язку з
необхідністю застосування закону про
більш тяжкий злочин за скаргою
прокурора або потерпілого чи його
представника, а також коли при новому
розслідуванні справи буде встановлено,
що обвинувачений вчинив більш тяжкий
злочин, або коли збільшився обсяг
обвинувачення.

За таких обставин, виходячи з положень
ст. 400 КПК України 1960 року, за
результатами перегляду справи в суді
касаційної інстанції, апеляційний суд
не міг призначити ОСОБА_6 більш тяжке
покарання ніж те, яке йому було
призначене ухвалою апеляційного суду
від 29 серпня 2013 року.

Таким чином, касаційні скарги
захисника та засудженого підлягають
задоволенню, а ухвала апеляційного
суду щодо ОСОБА_6 в частині
призначеного основного покарання -
зміні із застосуванням положень статей
75, 76 КК України.

Крім того, наявність по справі
обставин, які пом'якшують покарання
засудженого ОСОБА_6, на які послались
суди, в їх сукупності, на думку колегії
суддів, дають підстави вважати, що
виправлення засудженого ОСОБА_6 та
попередження вчинення нових злочинів
можливо досягти без ізоляції його від
суспільства, але в умовах здійснення
контролю за його поведінкою під час
звільнення від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК
України з покладенням на нього
обов'язків, передбачених п.п.2, 3 ч. 1 ст. 76
КК України.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України 1960
року, п. 15 розділу XI Перехідних положень
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги захисника ОСОБА_5 в
інтересах засудженого ОСОБА_6, а також
засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 25 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 12 червня
2014 року щодо засудженого ОСОБА_6
змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6
звільнити від відбування призначеного
основного покарання у виді позбавлення
волі з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК
України покласти на ОСОБА_6 обов'язки:
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи.

Засудженого ОСОБА_6 звільнити з-під
варти негайно.

Судді:

Міщенко С.М. Шибко Л.В.
Солодков А.А.