Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1289/15-к
Провадження № 1-кс/382/249/15
У Х В А Л А

25.06.2015 м. Яготин

Слідчий суддя Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю прокурора прокуратури Яготинського району Київської області ОСОБА_2 та сторони кримінального провадження - слідчого СВ Яготинського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянув клопотання слідчого СВ Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черняхівка Яготинського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 15.08.2006 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 09.12.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Яготинського РВГУ МВС України в Київській області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України, в котрому зазначено, що 09 грудня 2014 року ОСОБА_4 згідно вироку Яготинського районного суду Київської області засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання в вигляді 200 годин громадських робіт. 14 січня 2015 року ОСОБА_4 поставлений на облік кримінально-виконавчої інспекції Яготинського району.

20 січня 2015 року ОСОБА_4 був викликаний до кримінально-виконавчої інспекції Яготинського району та був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, зокрема був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від покарання. Цього ж дня, у нього було відібрано відповідну підписку та видано направлення для відбування громадських робіт в Черняхівську сільську раду та він був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Яготинського району, а саме першого вівторка кожного місяця.

20 січня 2015 року головою Черняхівської сільської ради видано розпорядження № 01 про залучення ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді громадських робіт та затверджено графік відбування ним покарання у вигляді громадських робіт, з яким він ознайомлений особисто під підпис.

3 березня 2015 року, тобто у встановлений день явки на реєстрацію, ОСОБА_4 до кримінально-виконавчої інспекції Яготинського району не з`явився без поважних причин.

Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_4 з 21 січня 2015 року по 30 січня 2015 року мав відпрацювати 32 годин, проте згідно табелю виходу на роботу він 27, 28, 29 та 30 числа вказаного місяця не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт без поважних причин.

Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_4 з 2 лютого 2015 року по 27 лютого 2015 року мав відпрацювати 80 годин, проте згідно табелю виходу на роботу він 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30 та 31 числа вказаного місяця не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт без поважних причин.

Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_4 з 2 березня 2015 року по 31 березня 2015 року мав відпрацювати 84 години, проте згідно табелю виходу на роботу він 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 30 та 31 числа вказаного місяця не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт без поважних причин.

Згідно затвердженого графіку виходу на роботу ОСОБА_4 з 1 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року мав відпрацювати 88 годин, проте згідно табелю виходу на роботу він протягом вказаного місяця взагалі не з`явився до місця призначеного для відбування громадських робіт без поважних причин.

Згідно до ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 8.2 розділу 2 спільного наказу ДДУПВП та МВС України №270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарання, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань» ухиленням від відбування покарання вважаються невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку і умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини.

Таким чином, ОСОБА_4 не виконував встановлених щодо нього обов`язків, порушував порядок та умови відбуття покарання, не виходив більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, чим ухилявся від відбування покарання.

Своїми умисними та протиправними діяннями, що проявились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

Крім цього, 5 травня 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи корисливий умисел на крадіжку чужого майна, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 .

Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 шляхом злому прибою навісного замка на дверях проник до будинку, звідки таємно викрав бензинову пилу марки «Фореста», вартістю 1200 гривень, яка належала ОСОБА_8 . Викрадену бензинову пилу ОСОБА_4 відніс до двору своїх знайомих по АДРЕСА_3 , де він тимчасово проживав. 6 травня 2015 року під час огляду домоволодіння за вказаною адресою у господарському приміщенні було виявлено та вилучено викрадену ОСОБА_4 бензинову пилу марки «Фореста».

В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди в розмірі 1200 гривень

Своїми умисними діями, які проявилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: табелями виходу на роботу, протоколами огляду місця події, показаннями потерпілого, показаннями свідків, протоколами проведення слідчого експерименту, висновком судово-товарознавчої експертизи, речовим доказам.

25 червня 2015 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затриманий згідно ст.208 КПК України.

Враховуючи, що є наявні ризики, які свідчать, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та може вчинити інші кримінальні правопорушення. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, та у вчиненні злочину невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачається покарання у вигляді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років. Дана обставина є ризиком того, що підозрюваний знаючи про суворість покарання, що йому загрожує, у разі доведеності його вини у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду чи вчиняти інші дії, спрямовані на протидію розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, має непогашену судимість, під час відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України вчинив нові умисні злочини. Заявлені ризики виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, слідчого СВ Яготинського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 та прокурора, які підтримали дане клопотання, підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. При цьому, захисник не заперечував того факту, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідаьності. Проте, як захисник, так і підозрюваний просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

За змістом ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України, така підозра є обґрунтованою, що підтверджується витягами з ЄРДР кримінальних проваджень, протоколами огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту, висновком судово-товарознавчої експертизи, протоколом допиту потерпілого, підозрюваного, свідків, табелями виходу на роботу, копіями графіків відбування покарання у вигляді громадських робіт. Крім цього, враховуючи ступінь тяжкості злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 , а також те, що ОСОБА_4 має негативну характеристику з місця проживання, не працює, розлучений, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, має непогашену в установленому законом порядку судимість, вчинив інше кримінальне правопорушення, що дає суду підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та більш м`який запобіжний захід може не забезпечити запобігання вказаному ризику.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Яготинського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черняхівка Яготинського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі № 13 Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 13 година 30 хвилин 25 червня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у межах 25 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня поточного року 1218 грн., у національній грошовій одиниці, 30450 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Яготинського районного суду Київської області:

р/р 1703;

МФО (код банку) 821018;

ЄДРПОУ банку: 02892273;

банк одержувача: УДКСУ в Яготинського районі Київської області;

одержувач: Яготинський районний суд Київської області.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування СВ Яготинського РВ ГУМВС України в Київській області та до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Яготинського районного суду Київської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського слідчого ізолятора № 13 Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО № 13 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Яготинського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 прокурора Яготинського району Київської області ОСОБА_9 та слідчого суддю Яготинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваному ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, який не може перевищувати шістдесяти днів, визначити до 23 серпня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1