Справа № 150/52/15-к
Провадження по справі № 1-кп/150/10/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у залі судових засідань Чернівецького районного суду Вінницької області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 24.11.2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
18 листопада 2014 року біля 23 години 00 хвилин в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_4 , перебуваючи в провулку, який веде до складів ТОВ «САТО М», на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , викликаних, на його думку, неправомірними діями останнього щодо його знайомого ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи і свідомо припускаючи настання відповідних наслідків, діючи умисно, протиправно, відокремив дерев`яну палицю /штахетину/ від паркану, який знаходився поряд, наблизився до ОСОБА_6 , який в цей час розмовляв по мобільному телефону та наніс останньому удар вказаною палицею зверху до низу, направлений в область голови. Потерпілий, помітивши такі дії, прикрив голову та обличчя правою рукою, таким чином удар прийшовся по його правій руці, в ділянку нижче ліктьового суглобу. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 наніс ще 1 /один/ удар в такий же спосіб по руці останнього, заподіявши таким чином ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктьової кістки в верхній третині з вивихом головки променевої кістки, який виник від дії тупого предмету, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №389/110 від 16.12.2004 року, відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я більше 21 доби.

Обвинувачений суду пояснив, що категорично заперечує свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, показав, що 18 листопада 2014 року близько 23 години 00 хвилин проходив біля кафе «Світанок» в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області та зайшов аби привітатись з друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за сусіднім столиком сиділи потерпілий, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Посидівши хвилин 10, вийшов з друзями на вулицю, коли побачив свого однокласника та підійшов до нього привітатись. Розмова обвинуваченого з однокласником ОСОБА_11 тривала хвилин 15-20, після чого обвинувачений повернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , коли побачив як ОСОБА_6 шарпає ОСОБА_7 за одяг та вирішив їх розборонити. Проте, замість того, шоб заспокоїтись, ОСОБА_6 почав бити ОСОБА_4 . Обвинувачений вивернувся та почав тікати, в слід за ним бігли потерпілий та ОСОБА_9 . Обвинувачений тікав в напрямку свого будинку, під час чого зателефонував дружині та сказав, що його побили ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_4 добіг додому, його зустріла дружина ОСОБА_12 , яка своїми криками розбудила його батьків, які теж вибігли з хати. Далі дружина обвинуваченого забрала його додому, а батьки почали розмовляти з потерпілим та ОСОБА_9 . Відносно цивільного позову ОСОБА_4 пояснив, що так як кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 не вчиняв, то підстави для відшкодування йому завданої матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Потерпілий в судовому засіданні показав, що ввечері 18.11.2014 року разом з товаришами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивав в кафе «Світанок» в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області, в той час як за сусіднім столиком відпочивали ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Згодом, потерпілий, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вийшли на вулицю поспілкуватись, за ними вийшов ОСОБА_4 та почав шарпати потерпілого, штовхати в груди та вигукувати нецензурні слова, після чого почав тікати. Вказане обурило потерпілого, тому він побіг в слід за обвинуваченим. ОСОБА_4 , проминувши свій будинок, забіг у провулок, що веде до складів ТОВ «САТО М». Наздоганяючи обвинуваченого, ОСОБА_6 зупинився, так як в цей час до нього зателефонувала дружина. Розмовляючи по телефону, він помітив, що ОСОБА_4 виламав з паркану штахету та замахнувся на нього. Після нанесення кількох ударів по правій руці потерпілого, штахета розлетілась, та ОСОБА_6 відчув різкий біль в руці, внаслідок якого зрозумів, що рука зламана. Вказані події відбувались о 23 годині 40 хвилин. Точний час потерпілий знає тому, що на телефоні збереглись відомості про час, коли йому телефонувала ОСОБА_13 /дружина потерпілого/. Надалі, ОСОБА_9 відвіз потерпілого до Чернівецької лікарні планового лікування, де йому зробили рентген та направили до лікарні м. Могилева-Подільського Вінницької області. Вказані події мали місце близько 00 години 30 хвилин 19.11.2014 року. В травматологічному відділенні Могилів-Подільської ОЛІЛ ОСОБА_6 наклали гіпс та сказали чекати до ранку, однак останній вирішив невідкладно їхати до лікарні ім. Пирогова в м. Вінниця, де його обстежили та в подальшому прооперували зламану руку. Про перебування у вказаних лікарнях та поставлений йому діагноз потерпілий повідомляв свою дружину. Внаслідок вказаних протиправних дій потерпілому було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 9 102,91 грн. та моральної на суму 50 000 грн. Про вчинення відносно нього кримінального правопорушення не заявив відразу, так як думав, що примириться з обвинуваченим. Однак, вчинки ОСОБА_4 ніяк не свідчили про його намір до примирення, у зв`язку із чим ОСОБА_6 , перебуваючи в лікарні дав доручення дружині аби остання подала до міліції відповідну заяву.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості, вона підтверджується показами, наданими допитаними в судовому засіданні свідками.

Так, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду підтвердили винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, зокрема, показали, що ввечері 18.11.2014 року в кафе «Світанок» в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області відпочивали ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , в той час як за сусіднім столиком відпочивали ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Згодом, ОСОБА_9 , потерпілий, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 вийшли на вулицю поспілкуватись, після чого обвинувачений та потерпілий почали шарпати один одного за одяг, після чого обвинувачений почав викрикувати на адресу ОСОБА_6 нецензурні слова, що ображали честь та гідність останнього. Надалі ОСОБА_4 почав тікати, забіг у провулок, що веде до складів ТОВ «САТО М»,а ОСОБА_6 побіг за ним. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся і казав, що ОСОБА_4 зламав йому руку, та ОСОБА_9 відвіз потерпілого до Чернівецької ЛПЛ.

Свідок ОСОБА_9 дав суду покази, аналогічні показам вищевказаних свідків, окрім того, суду показав, що наздоганявши потерпілого та обвинуваченого побачив як біля складів ТОВ «САТО М» ОСОБА_4 наніс декілька ударів штахетиною по руці ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що 18.11.2014 року був черговим лікарем в Чернівецькій ЛПЛ. Пізно ввечері 18.19.2014 року, можливо вже був початок нової доби до Чернівецької ЛПЛ звернувся ОСОБА_6 зі скаргами на болі в руці. Зробивши потерпілому рентген правої руки, лікарем було встановлено, що у ОСОБА_6 перелом правої кінцівки, у зв`язку із чим останнього було направлено до Могилів-Подільської ОЛІЛ.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що був понятим під час проведення слідчого експерименту щодо відтворення подій, що розгортались 18.11.2014 року за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . ОСОБА_16 перебував на такій відстані від потерпілого та обвинуваченого, на якій в день події перебував свідок ОСОБА_9 . Знаходячись на місці ОСОБА_9 , свідок суду показав, що чітко міг визначити, які саме особи були задіяні в сутичці, однак не бачив чим наносились удари. Окрім того, учасників сутички було можливо розпізнати по голосах. Можливість розгледіти учасників сутички була обґрунтована тим, що біля складів ТОВ «САТО М» горіли ліхтарі, тобто на місці події не було цілковитої темряви.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 суду показав, що для дослідження йому були надані наступні документи: медична картка №21930 на ім`я ОСОБА_6 , травматологічного відділення ВОКЛ ім.. М.І. Пирогова, оригінали рентгенологічних знімків з пошкодженнями ОСОБА_6 , копію протоколу слідчого експерименту. На підставі вказаних даних, експертом було проведено судово-медичну експертизу, в ході якої встановлено, що отримані ОСОБА_6 ушкодження виникають виключно у захищаючогося при спробі відбити удар по голові та носить назву парирую чого перелому «Монтеджа». Жодних сумнівів і суперечностей при проведенні експертизи експертом встановлено не було, в іншому разі, вказані обставини були б зазначені в експертному висновку.

Свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною потерпілого суду показала, що близько 23 години 00 хвилин зателефонувала до чоловіка аби запитати де він, на що чоловік відповів, що скоро буде. По спливу 30 хвилин, свідок знову подзвонила до чоловіка, на що у відповідь почула незрозумілі викрики. Перетелефонувавши до чоловіка через хвилин 40-50, ОСОБА_6 повідомив свідка, що перебуває в Чернівецькій ЛПЛ, так як під час сутички з ОСОБА_4 , останній зламав йому руку. В подальшому, з телефонних розмов з чоловіком дізналась, що його направили до лікарні в м. Могилів-Подільський, звідки в подальшому потерпілий поїхав до лікарні ім.. Пирогова в м. Вінниця.

Допитаний в судовому засіданні сідок ОСОБА_11 суду показав, що ввечері 18.11.2014 року проїжджаючи біля кафе «Світанок» в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області побачив свого однокласника ОСОБА_18 , з яким хвилин 15-20, поспілкувався та поїхав в своїх справах.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 , що є дружиною обвинуваченого, ОСОБА_20 /батько обвинуваченого/ та ОСОБА_21 /мати обвинуваченого/, суду показали, що пізно ввечері 18.11.2014 року ОСОБА_19 подзвонив ОСОБА_4 та сказав, що ОСОБА_6 разом з друзями його побили та наздоганяють, а він втікає від них. Вийшовши з будинку, свідки побачили як по вулиці біжить ОСОБА_4 , а його наздоганяють потерпілий, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .. Після чого ОСОБА_19 забрала чоловіка додому, на обвинуваченому був пошкоджений одяг, синець під оком, виламаний палець, а наступного дня проявились синці на тулубі. ОСОБА_22 та ОСОБА_21 розмовляли з потерпілим, який нічого не говорив про зламану руку, а також по зовнішньому вигляді не було ніяких ознак тілесних ушкоджень.

Проте, показання ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 суд оцінює критично, так як вони спростовуються показаннями потерпілого та інших свідків в справі, здобутими в ході судового слідства доказами. Обвинувачений ОСОБА_4 являється вказаним вище свідкам чоловіком та відповідно - сином, і вони дали покази, аналогічні показам обвинуваченого, що не підтверджуються будь-якими доказами, відповідно, їхні твердження суд ставить під сумнів, не беручи їх в основу обвинувачення.
Що ж стосується показів ОСОБА_4 , наданих ним як на спростування висунутого йому обвинувачення, вони розмежовуються з отриманими під час судового слідства доказами та показами свідків, а тому, суд розцінює їх як один із способів захисту.
Крім показань потерпілого та вказаних вище свідків та експерта ОСОБА_17 , вина ОСОБА_4 також підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця події від 24.11.2014 року та фото таблицею до нього /а.к.п. 10-16/;
- довідкою, виданою Чернівецькою ЛПЛ щодо того, що ОСОБА_6 19.11.2014 року о 00:20 год. звернувся до Чернівецької ЛПЛ. Після огляду було встановлено, що у ОСОБА_6 перелом обох кісток правого передпліччя. Потерпілого в подальшому було направлено в Могилів-Подільську ОЛІЛ /а.к.п. 34/, /а.с.с. 88/;
- протоколами проведення слідчого експерименту від 04.12.2014 року та від 09.12.2014 року в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області, план-схемою до протоколу та фото-таблицею до нього /а.к.п. 41-43, 45,46; 52-54/;
- висновком експерта №389/110 від 16.12.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження: закритий перелом правої ліктьової кістки в верхній третині з вивихом головки променевої кістки який виник від дії тупого предмета, яким могла бути і штахета, можливо 18.11.2014 року за обставин, на які вказує потерпілий під час експерименту та належать до пошкоджень середньої ступені тяжкості, як викликаючи тривалий розлад здоров`я більше 21-ї доби. В медичній літературі вказано, що перелом ліктьової кістки в верхній третині або на межі верхньої та середньої третин, супроводжується вивихом головки променевої кістки. Виникає це пошкодження внаслідок сильної прямої травми удару продовгуватим предметом, типа палицею по виставленому вперед та вверх передпліччю зігнутому в ліктьовому суглобу під прямим кутом. При цьому, виникає перелом ліктьової кістки зі значним зміщенням кісткових фрагментів під кутом, відкритим до заду та ульнарну сторону, а також вивих променевої кістки. Ці ушкодження виникають у захищаючогося при спробі відбити удар по голові та носить назву парирую чого перелому Монтеджа /а.к.п. 70-71/;
- копією медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 /а.к.п. 83-88/;
- відповіддю на ухвалу суду щодо зобов`язання операторів та провайдерів телекомунікацій: ЗАТ «Київстар ДЖ. Ес. Ем.», місцезнаходження - 03110, м. Київ, проспект Червонозоряний 51 та «Білайн», місцезнаходження вул.. В. Хвойки, 15/15/6, м. Київ виготовити на паперовому та/або електронному носії документ з інформацією щодо телефонних дзвінків та зміст розмов за телефоном ОСОБА_6 НОМЕР_1 та телефоном ОСОБА_13 НОМЕР_2 , які відбувались в період часу з 21 години 00 хвилин 18 листопада 2014 року до 3 години 00 хвилин 19 листопада 2014 року, а саме щодо типів з`єднання, дати, часу та тривалості з`єднання, змісту розмов дзвінків, а саме диском CD R, вих.. №9410/3/кт від 26.06.2015 року. Відповідно до відомостей, що містяться на вказаному диску знайшли своє підтвердження покази потерпілого та свідка ОСОБА_13 , а саме: щодо спілкування о 23 годині 00 хвилин, де вказано, що у вказані вище години сторони перебували в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області; щодо спілкування потерпілого зі своєю дружиною в момент нанесення йому ОСОБА_4 тілесних пошкоджень о 23 годині 28 хвилин, тривалість з`єднання 58 секунд; щодо спілкування потерпілого з дружиною в момент перебування ОСОБА_6 в Чернівецькій ЛПЛ 19.11.2014 року о 00 годині 51 хвилина, тривалість з`єднання 53 секунди, при цьому, перебування потерпілого згідно номера базової станції зазначене смт. Чернівці, ОСОБА_13 с. Моївка; а також щодо перебування потерпілого в травматологічному відділенні Могилів-Подільської ОЛІЛ, зокрема, з відомостей, що містяться на даному диску встановлено, що о 02 годині 26 хвилин, перебуваючи в м. Могилеві-Подільському, ОСОБА_6 спілкувався зі своєю дружиною, яка на той час перебувала в с. Моївка, тривалість дзвінка 39 секунд /а.с.с.. 93/.
За наведених вище обставин, суд находить вину обвинуваченого повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до ст..66 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Окрім того, потерпілим було заявлено цивільний позов, відповідно до якого ОСОБА_6 просить суд стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 9 102, 91 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.
Обвинувачений цивільний позов не визнав.
Суд, вирішуючи питання цивільного позову, дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, з підстав вказаних в мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння потерпілому матеріальної та моральної шкоди.
На підставі ст.. ст.. 22, 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показів свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до статті 69 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.
В обґрунтування витрат понесених на лікування, потерпілим були надані численні квитанції. Проте, з наданих доказів неможливо встановити, що витрати по придбанню ліків та інших, супутних товарів понесені саме ОСОБА_6 та саме на їх лікування.
Оцінюючи матеріали кримінального та судового провадження, враховуючи вимоги ст. ст.. 58, 59 ЦПК України, суд не приймає до уваги докази надані потерпілим ОСОБА_6 на підтвердження завданої йому матеріальної шкоди, що пов`язана з витратами на лікування, адже чеки з 1 по 11 /а.с.с. 6-7/ про придбання медикаментів на загальну суму 8589,91 грн. не являються належними та допустимими, адже ліки, які вказані в чеках не були призначені лікарем та записані в листі лікарських призначень, як того вимагає чинне законодавство. Встановити, на що потерпілим було витрачено 513 грн. неможливо, адже жодних підтверджуючих доказів суду надано не було.
Таким чином, суду не було надано належних та допустимих доказів, понесення потерпілим матеріального збитку, пов`язаного з лікування, пов`язаного з неправомірними діями обвинуваченого.
Позовні вимоги потерпілого в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.
Оскільки, 18 листопада 2014 року обвинувачений спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а у відповідності до ст. 3 Конституції України « Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, то суд вважає, що спричинення моральної шкоди потерпілому мало місце.
В обґрунтування позову про стягнення моральної шкоди потерпілий посилається на те, що він зазнав душевного болю та страждань, пов`язаних з лікуванням після нанесення йому ушкоджень ОСОБА_4 , що призвело до втрати спокою, постійної тривоги, неспроможності вести нормальне активне життя, фіксованості уваги на проблемі одужання, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, порушення сну, емоційної напруги, нервозності, дратівливості, реакції замкнення, бажання уникати контактів, почуття образи
Дослідивши обставини справи та приймаючи до уваги викладені ОСОБА_6 доводи, сам факт наявності моральної шкоди, яка відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, характер завданих потерпілому моральних страждань та виходячи з принципів об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає можливим визначити розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого в розмірі 12 000 /дванадцять тисяч/ гривень.
Згідно частини п`ятої ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від спати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати встановлено ставку судового збору в розмірі 1% від ціни позову.

Враховуючи, що ціна позову потерпілого становить 50 000 гривень, то сума судового збору, що підлягає до сплати становить 500,00 гривень. Проте, потерпілим у порушення вимог законодавства судовий збір не сплачено.

Тому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в дохід держави з обвинуваченого та потерпілого судові витрати за звернення потерпілого до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 /два/ роки
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з призначенням іспитового терміну строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази : три фрагменти дерев`яних палиць «штахетин» від паркану, які було виявлено та вилучено під час огляду місця події та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області знищити у встановленому законом порядку.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.
Відмовити в задоволенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнової шкоди, завданої злочином.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 12 000 гривень завданої останньому моральної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 120 /сто двадцять/ гривень судового збору в дохід держави за пред`явлення ОСОБА_6 до суду позову про стягнення моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 380 /триста вісімдесят/ гривень судового збору в дохід держави за пред`явлення до суду позову про стягнення моральної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_23