Справа № 1612/2816/12
№ 1-в/534/174/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області питання пов`язане з виконанням вироку за спільним поданням Комсомольського виправного центру № 136 та спостережної комісії виконкому Комсомольської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду надійшло спільне подання установи виконання покарань та спостережної комісії в якому порушується питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , як такого, що відбув 2/3 строку призначеного покарання та довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор м. Комсомольська проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на наявність у засудженого непогашеного цивільного позову. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи представник установи виконання покарань та засуджений до суду не з`явились, що відповідно до ч.4 ст.359 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

З`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого судом встановлено наступне.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.03.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.69,71 КК України до 4 років 6 місяців обмеження волі. За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.06.2014 року невідбутий строк покарання засудженому було скорочено на 1 рік 11 місяців 14 днів.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Комсомольському ВЦ № 136 з 20.09.2013 року, куди прибув за приписом.

Згідно з матеріалами пред`явленого подання засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання в установі має стягнення за порушення режиму тримання, які достроково зняті та погашені, за сумлінну поведінку отримав заохочення. Будучи працевлаштованим, до праці ставиться сумлінно, ініціативний. За наданою суду характеристикою засуджений заходи виховного характеру відвідує регулярно та реагує на них правильно, зарахований до програми диференційного виховного впливу за напрямком «підготовка до звільнення», підтримує стосунки з родичами.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За нормами ч.ч.2,3 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності вид ступеня тяжкості скоєного ним злочину.

Виходячи із змісту ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання було замінене більш м`яким, умово-дострокове звільнення застосовується за встановленими статтею 81 цього Кодексу правилами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Отже, на момент розгляду справи в суді, засуджений відбув 1 рік 3 місяці 25 дні строку покарання, який у відповідності до ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, що є більш за дві третини.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 відбув більше 2/3 строку покарання призначеного судом, що є обов`язковою умовою в контексті ст.81 КК України, позитивно характеризується та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає подання обґрунтованим та постановляє рішення про умовно-дострокове звільнення останнього.

Згідно із ст.81 КК України наявність у засудженого цивільних позовів про відшкодування заподіяної злочином шкоди, не є підставою для відмови у застосуванні відносно нього умовно-дострокового звільнення. Вказана обставина повністю регламентується із вище вказаною Постановою Пленуму, відповідно до якої при розгляді справ даної категорії судам, насамперед, слід приділяти увагу тому, яке засуджений має ставлення до праці та навчання, додержанню ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи тощо.

На підставі викладеного та керуючись, ст.81 КК України, ст.ст. 370,371,372,537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Подання Комсомольського виправного центру № 136 та спостережної комісії виконкому Комсомольської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_4 , засудженого 04.03.2014 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.69,71 КК України, умовно-достроково на 07 (сім) місяців 22 (двадцять два) дні.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд, який ухвалив рішення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1