БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-429/11

«22» листопада 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

за участю прокурора Лавренюк Т.М.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, який народився 21 березня 1061 року в с. Сталінськ, Сталінського району, Целіноградської області, РФ, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_2 7 квітня 2011 року, близько 12 год., проходячи вулицею Кірова, що в с. Заворичі, Броварського району, Київської області, побачив біля території будинковолодіння № 38 велосипед марки «Мінськ», який і вирішив викрасти. Впевнившись у відсутності сторонніх осіб ОСОБА_2 таємно викрав вказаний велосипед, вартістю 450 грн., заподіявши, у такий спосіб, потерпілому матеріальних збитків на зазначену суму.

12 червня 2011 року, близько 7-30 год. ОСОБА_2, перебуваючи в приміщенні будинку № 62, що по вул.. Суворова, с. Заворичі, Броварського району, щоб позичити гроші, виявив на столі телефон мобільний марки «Нокіа 6200», який і вирішив викрасти. З цією метою, діючи умисно та повторно, викрав вказаний телефон, що належав ОСОБА_1, заподіявши потерпілому у такий спосіб матеріальних збитків на загальну суму в 585 грн.

15 червня 2011 року, близько 3 год. ночі, ОСОБА_2, перебуваю в с. Заворичі, Броварського району, з метою викрадення чужого майна, повторно проник на територію будинковолодіння, що по вул.. Залізничній, 30, звідки таємно викрав велосипед марки «Айстр», вартістю 720 грн., що належав ОСОБА_3, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, заподіявши, у такий спосіб, потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив, у скоєному щиро розкаявся.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин викрадення ОСОБА_2 чужого майна, повторно та з проникненням у сховище. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_2 суду показав, що на початку квітня 2011 року, точної дати вже не памятає, у обідній час, перебуваючи в с. Заворичі, Броварського району, та проходячи однією з вулиць, що знаходиться наприкінці села, побачив біля паркану одного з господарств велосипед зеленого кольору, дамський, який і вирішив викрасти. Впевнившись у відсутність сторонніх осіб викрав вказаний велосипед, яким доїхав до місця свого проживання, що в с. Мокрець, а через декілька днів такий продав незнайомому чоловіку на базарі, що в с. Мокрець за 100 грн. вилучені від продажу грошові кошти використав для особистих потреб.

В червні 2011 року, точної дати вже не памятає, зранку перебував на залізничній станції Заворичі, коли виявив, що в нього не вистачає коштів на придбання цигарок. З метою позичити гроші прийшов до будинку, в якому мешкала його знайома ОСОБА_4 Проте остання відмовила йому у цьому, повідомивши, що не має дрібних грошей. В цей час, коли ОСОБА_4 та її мати вийшли з кімнати, він таємно викрав телефон мобільний, марки «Нокіа», що лежав на столі, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник та направився у с. Мокрець. По дорозі він витягнув з телефону сім-карту та сховав таку до кишені своїх штанів. Коли повернувся дот села, то виявив, що телефон він дорогою згубив.

Через декілька днів, точної дати вже не пам»ятає, в нічний час доби він перебував у с. Заворичі. З метою викрадення велосипеда прибув до одного з господарств, що по вул.. Залізничній, де через хвіртку проник на вказану територію і з під будинку викрав велосипед. Останнім приїхав до с. Мокрець, де і сховав такий у своєму господарстві, а наступного ранку продав такий незнайомому йому чоловіку за 100 грн.

За таких обставин суд вважає, що підсудний ОСОБА_2 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна; ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно; ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка. Вчинена повторно та поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання ОСОБА_2 за скоєння ним злочину, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті такого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується посередньо ( а. с. 164, 215), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває (а. с. 163), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 165), думку потерпілих, які просять суд не позбавляти такого волі.

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_2 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання та встановленням іспитового строку, оскільки на даний час підсудний не є особою, небезпечною для суспільства, і саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд покладає на засудженого обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільні позови не заявлялися.

Речові докази, що проходять по справі: сім-карта оператора мобільного звязку «Київстар», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_1 залишити у законному володінні та користуванні такого.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки, якщо протягом встановленого строку він не вчинить нового злочину та виконає обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, які суд покладає на засудженого, після набрання вироком законної сили, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньою у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільні позови не заявлялися.

Речові докази, що проходять по справі: сім-карта оператора мобільного звязку «Київстар», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_1 залишити у законному володінні та користуванні такого.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат