Справа №11/2190/87/2012 Головуючий в 1 інст.: Хоменко В.Г.
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач: Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

6 березня 2012 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого судді Жили І.Е.

суддів Черствої Є.О., Сажинова В.В.

з участю прокурора Чередниченко Є.Г.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок місцевого Генічеського районного суду Херсонської області від 31.08.11р.,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_1, 25.09.82р. народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, гр-н України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий: 1) 29.05.98р. Центральним районним судом м.Миколаїв за ст.ст.81 ч.3, 46-1 КК України (1960р.) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) 25.07.03р. Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.ст.185 ч.3, 15-185 ч.3, 75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 3)10.03.04р. Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України на 4 роки 2 місяця позбавлення волі,

засуджений за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, запобіжний захід обраний тримання під вартою.

Згідно з вироком суду з ОСОБА_1 стягнуто на користь Генічеської релігійної громади Південної конференції Українського уніону Церкви Адвентистів Сьомого Дня матеріальну шкоду у сумі 1700 грн.

За вироком суду вирішені питання щодо судових витрат по справі.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він будучи раніше засудженим за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, на шлях виправлення не став та 21.06.09р. умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник до приміщення церкви Адвентистів сьомого дня (далі - АСД), що розташована по вул.Карла Маркса в м.Генічеську, звідки таємно викрав майно, яке знаходиться на балансі Генічеської церкви АСД на загальну суму 1700 грн.

21.06.09р. він же, перебуваючи на території церкви, шляхом підбору ключа до замикаючого пристрою дверей таємно проник до приміщення для відпочиваючих, розташованого на території церкви АСД по вул.К.Маркса в м.Генічеську, звідки таємно викрав майно ОСОБА_2 на загальну суму 480 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 вказує на незгоду з вироком через суворість призначеного покарання. Так, судом не враховано, що він сам зявився із зізнанням, повністю визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому, сприяв органам досудового слідства. Обставини, що обтяжують його покарання відсутні. Він має намір в подальшому не порушувати закон та вести достойне життя. Просить вирок скасувати, а справу направити до м.Миколаїва щоб обєднати її з іншою справою, яка там знаходиться у провадженні, або просить помякшити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України. Просить помякшити йому покарання, зменшивши строк позбавлення волі.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в своїх письмових запереченнях вказує на безпідставність апеляції засудженого, оскільки при призначенні покарання суд врахував всі обставини справи, в тому числі і ті, на які вказує апелянт. Вважає, що призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1 про підтримання апеляції, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без змін, останнє слово засудженого, в якому він просив помякшити йому покарання, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю визнав свою вину по предявленому обвинуваченню, ні він, ні інші учасники судового розгляду не заперечували проти визнання судом недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи і розміру цивільного позову, які ні ким не оспорювались, суд розглянув справу відповідно до ст.299 ч.3 КПК України.

Дії засудженого за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковані правильно, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення та житло.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, - не встановлено.

Призначаючи засудженому вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких, дані про особу винного, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (а.с.103), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.104); обставини справи, що помякшують покарання, в тому числі і ті, на які вказує апелянт, зокрема: щире каяття, зявлення із зізнанням; врахував і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Наявність обставин та даних про особу засудженого, на які останній вказує в своїй апеляції, не можуть бути в даному випадку підставою для помякшення покарання, оскільки засуджений хоча і характеризується за місцем проживання посередньо, але неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжки та знов вчинив два епізоди аналогічного злочину.

При таких обставинах, покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, та є необхідне і достатнє для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому підстав для помякшення покарання, в тому числі із застосуванням ст.69 КК України, на чому наполягає апелянт, немає.

Підстав для скасування вироку з направленням справи в інший суд для обєднання її з іншою справою, про що просить в апеляції засуджений, - не вбачається.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок місцевого Генічеського районного суду Херсонської області від 31.08.11р. щодо нього без змін.

Головуючий :

Судді :