Справа № 11-241 2007
р. Головуючий
В.Л. Доповідач - Слісарчук Я.А.
УХВАЛА

Іменем України

" 17 " квітня 2007 року колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого Романова О.В.

суддів Яковлева СВ.

Слісарчука
Я. А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на
вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 18 січня 2007 року
яким,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Слобода
Шоломківська Овруцького району, несудимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Слобода

Шоломківська Овруцького району, несудимого,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с.Слобода Шоломківська
Овруцького району, несудимої,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с Слобода
Шоломківська Овруцького району,
несудимої,

2

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с Слобода
Шоломківська Овруцького району, несудимого,

визнано винними у вчинені злочину, передбачено ст. 125 ч.
2 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4
солідарно на користь ОСОБА_6. 79,68 гривень допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Постановлено стягнути на користь ОСОБА_6. з ОСОБА_1 1500
гривень, ОСОБА_2 250 гривень, ОСОБА_3. 150 гривень, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 по 100
гривень моральної шкоди.

Як
визнав суд, 16 квітня 2002 року біля 9 години ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в с. Слобода Шоломківська Овруцького району на присадибній
земельній ділянці, належній ОСОБА_5 садили картоплю.Між потерпілою ОСОБА_6, яка
обробляла свою присадибну ділянку та ОСОБА_1 виникла сварка під час якого
ОСОБА_1 твердим предметом вдарив потерпілу по голові.Від нанесеного удару
ОСОБА_6 впала на землю, а ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 накинулись на
неї і нанесли удари по різним частинам тіла, вирвали волосся на голові.Затим за
пропозицією ОСОБА_2і, ОСОБА_1 знову наніс ОСОБА_6 удар твердим предметом по
голові.

Від протиправних дій засуджених потерпілій були заподіяні
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

На вирок
суду подані апеляції.

Засуджені ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вирок
просить скасувати, а справу закрити.Вказують на те, що судове слідство
проведено з істотним порушеннями норм КПК України.Зазначають, що суд
безпідставно не взяв до уваги їх показання, а повірив показанням потерпілої та
неправильно вирішив питання про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши справу та обговоривши
доводи апеляцій, колегія суддів визнала, що апеляції підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_1, ОСОБА_5., ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2. у вчиненні
злочину за обставин,

3

зазначених у
вироку підтверджується дослідженими
в судовому засіданні доказами, оцінених в сукупності.

Показання потерпілої ОСОБА_6. свідчать про те, що 16
квітня 2002 року біля 9 години на присадибну ділянку, де вона знаходилась зі
своїм батьком прибігли засуджені, які накинулись на ОСОБА_7 та почали його
бити, а затим почали її бити.Першим її вдарив важким предметом по голові
ОСОБА_1. Затим удари по голові і тілу їй наносили решта засуджених, які також
тягали за коси та вирвали шмат волосся. Били її всі особи притягнуті до
кримінальної відповідальності.

Достовірність таких показань не викликає жодних сумнівів,
вони є послідовними і підтверджуються іншими об'єктивними доказами.

Свідки ОСОБА_8. та ОСОБА_9. дали показання про те, що 16
квітня 2002 року в першій половині дня, як медичні працівники вони прибули за
викликом до домогосподарства потерпілої.За будинком побачили ОСОБА_6., лежачою
на землі.На голові потерпілої була рана в крові.Вони викликали карету швидкої
допомоги, яка доставила її в лікарню.

Свідки ОСОБА_10. та ОСОБА_11. підтвердили наявність
ушибленої рани на голові потерпілої ОСОБА_6.

Згідно акту судово-медичного обстеження у ОСОБА_7.
виявлені тілесні ушкодження у вигляді ушибленої рани в області голови, які
відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров'я.

Будучи допитаним в судовому засіданні, як свідок
ОСОБА_12., який проводив судово-медичне обстеження потерпілої дав пояснення про
те, що тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_7. могли бути їй заподіянні, як
одним так і чисельними ударами.

За висновком судово-імунологічної експертизи

частина волосся, яке
представлено на експертизу

віддалені з голови потерпілої дією твердого предмета
з

загостреним краєм.

Дії ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4
за ст.125 ч.2 КК України кваліфіковано правильно.

Суд дав належну оцінку зібраним у справі доказам та
прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7. удари наносили всі засуджені і
обґрунтовано не взяв до уваги їхні показання і показання свідків ОСОБА_13,
ОСОБА_14 ОСОБА_15., а повірив показанням потерпілої, які узгоджуються з іншими
зібраними у справі доказами.

Доводи засуджених про безпідставне не призначення по
справі судово-медичної експертизи і необґрунтоване прийняття судом
як доказу акту
суворо-медичного

4

обстеження
потерпілої ОСОБА_7., колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до роз'яснення постанови Пленуму Верховного
Суду України №8 від ЗО травня 1997 року „Про судову експертизу в кримінальних і
цивільних справах" у справах про злочини, передбачені ст. 106 КК України
(в редакції I960 року), суд може не призначати судово-медичну експертизу, а
обмежитись дослідженням акта судово-медичного обстеження, якщо той відповідає
вимогам, які пред'являються до цього документа і якщо викладені в ньому дані не
заперечуються учасниками судового розгляду і не викликають сумніву щодо їх
достовірності(п.16).

Матеріали справи свідчать, що акт судово-медичного
обстеження потерпілої ОСОБА_7. відповідає вимогам закону, дані, які в ньому
викладені під час судового розгляду справи в сторін по справі не викликали
сумніву в їх достовірності і ніхто з учасників судового розгляду не заявляв
клопотання про призначення судово-медичної експертизи, а тому суд обґрунтовано
обмежився дослідженням цього акту і у вироку зі слався на нього як на доказ.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення із
засуджених моральної шкоди на користь потерпілої суд допустився помилки,
стягнувши моральну шкоду з врахуванням вини кожного з них.

Відповідно до л.10 роз'яснення постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (з послідуючими
змінами), на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно, покладається солідарна
відповідальність по її відшкодуванню.

З матеріалів справи видно, що саме спільними діями
ОСОБА_1., ОСОБА_5,ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 потерпілій була заподіяна моральна шкода.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення
моральної шкоди не може вважатись законним і обґрунтованим, підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Інших істотних порушень кримінально-процесуального
кодексу України, що тягнуть зміну, чи скасування вироку суду, як про це
наголошують в своїх апеляціях засуджені, перевіркою матеріалів кримінальної
справи не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

5

Ухвалила:

Апеляції засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2., ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від
18 січня 2007 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1 в частині
стягнення моральної шкоди скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд в порядку цивільного судочинства до того ж суду в іншому складі.

В решті вирок залишити без зміни.