Справа № 359/864/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/630/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 20.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2012 року, за ст. 263 ч. 2, ст. 122 ч. 1, ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, покарання відбув, не депутата, не інваліда, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, вирішено питання з речовими доказами, -

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2012, за ст. 263 ч. 2, ст. 122 ч. 1, ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2014, на підставі ст. ст. 6, 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» строк вказаного покарання скорочено наполовину, звільнений 05.01.2015 у зв`язку із відбуттям вказаного покарання та, маючи судимість не зняту та не погашену у встановленому законом порядку, знову вчинив новий умисний злочин.

ОСОБА_8 для передачі наркотичних засобів в місця позбавлення волі 05.01.2015 р., у невстановлений досудовим розслідуванням час отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який знаходився у паперовому згортку, обмотаному безбарвною липкою стрічкою, про що ОСОБА_8 було достеменно відомо, з метою його збуту у місця позбавлення волі. Після цього, він поклав зазначений згорток до правої передньої кишені своїх штанів, тим самим почавши незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс з метою його збуту у місця позбавлення волі.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабісу у місця позбавлення волі, 05.01.2015., біля 20 год. 30 хв., ОСОБА_8 шляхом вільного доступу проник на територію дільниці соціальної реабілітації Бориспільської виправної колонії № 119 УДПтС України в м. Києві та Київській області, що розташована по вул. Бориспільська, 1 в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області та, знаходячись в охоронюваній зоні вказаного виправного закладу, намагався збути особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс у місця позбавлення волі шляхом його перекиду через огорожу Бориспільської ВК №119, але був зупинений працівниками оперативного відділу Бориспільської ВК № 119 та довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з незалежних від нього причин. В подальшому у ОСОБА_8 виявили та вилучили згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу скотч, в якому знаходилася суха подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження та камінець.

Згідно висновку експерта №2-02/7 від 16.01.2015 . представлена на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась у розірваному паперовому згортку, який обмотано безбарвною липкою стрічкою типу скотч разом з камінцем, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Загальна маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину, становить 6,95 г.

Згідно «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.05.2000 № 770 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати для подальшого розслідування у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не врахував важливі факти та докази, вважає вирок необґрунтованим. В обґрунтуванні апеляційної скарги вказує, що свою вину не визнає, так як усі його покази - це неправомірні дії слідчого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення

- обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснивши, що він вважає, що вчинив злочин, передбачений ст.309 КК України, оскільки він не повинен був отримати будь-які кошти за наркотичні засоби; також вважає призначене судом покарання дуже суворим;

- захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив її задовольнити, просив вирок скасувати, матеріали кримінального провадження повернути на новий судовий розгляд;

думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, з вироку суду та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 у суді першої інстанції визнав свою вину у інкримінованому злочині і дав суду вичерпні пояснення щодо придбання та зберігання з метою збуту в місця позбавлення волі особливо небезпечних наркотичних засобів. Тому розгляд справи був проведений судом за скороченою процедурою у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з чим докази у судовому засіданні не досліджувались. При цьому судом роз`яснено, що засуджений у такому випадку буде позбавлений права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним. Отже, вимоги, передбачені ст. 349 КПК України, судом виконано.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснював, що будь-якого тиску з боку працівників міліції до нього під час досудового розслідування не було застосовано.

Даних, які б свідчили, що в справі неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, не виявлено.

Доводи захисника, зазначені при апеляційному розгляді, про те, судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки розгляд справи відбувся без обов`язкової участі захисника, так як ОСОБА_8 має психічні хвороби, на думку колегії, є надуманими та спростовуються матеріалами справи. Відповідно до медичної довідки від 13.03.2015 року (а.с.29) засуджений ОСОБА_8 на диспансерному обліку в медичній частині установи з питань соматичних або психічних захворювань не перебував.

Апеляційний суд забезпечив участь захисника в даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений заявив про це клопотання, так як не міг залучити його самостійно, а не в зв`язку з будь-якою психічною хворобою, оскільки будь-яких доказів про наявність будь-яких психічних розладів у обвинуваченого, суду надано не було.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи у колегії суддів не виникло будь-яких сумнівів щодо наявності психічних розладів у обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про пом`якшення призначеного покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таким чином, суд, при призначенні ОСОБА_8 покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, має постійне місце проживання, суспільно-корисною працею не займався, не має утриманців, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, вину свою визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся. На підставі наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що перевиховання і виправлення обвинуваченого можливо лише при ізоляції її від суспільства і засудив до позбавлення волі, призначивши найменше покарання, яке передбачене в санкції ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене засудженому, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстав для застосування більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає. Покарання призначене відповідно до кримінального закону та в межах санкції статті, який діяв на момент вчинення злочину. Порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону судом першої інстанції допущено не було.

Інших істотних порушень вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, які б давали безумовні підстави для скасування судового вироку, не встановлено.

За даних обставин, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а вирок необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинувачений у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І: