Справа № 646/8184/15-к
№ провадження 1-кп/646/521/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.15 м. Харків
Червонозаводский районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001255 від16.06.2015 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області , громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

раніше судимий : - 18.12.1996 Антрацитівським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 45 УК України з іспитовим строком 2 роки; - 09.04.1998 Антрацитівським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі; - 03.04.1998 Антрацитівським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 141,17,141 ч.2, 42 КК України із застосуванням ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі;- 29.12.2001 Антрацитівським міським судом Луганської області за ч.2 ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі ; 06.07.2006 Антрацитівським міським судом Луганської області за ч.3 ст. 185 до 4 років позбавдення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитованим строком 3 роки; 20.06.2007 Антрацитівським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 263, ч.1 ст.296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 06.06.2012 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. ч. 2,3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, - ця судимість погашена у порядку ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2015 року в денний час близько 13:00 годині ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до під`їзду № 13 у буд. АДРЕСА_3 , де побачив на стіні на першому поверсі біля вхідних дверей металеві поштові скриньки, які перебувають на балансі Комунального підприємства Харківської міської ради «Жилкомсервіс» вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 191 від 19.06.2015 становить 362 гривні 47 копійок, та які ОСОБА_4 взяв та направився на вихід з під`їзду. Проте ОСОБА_4 довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки безпосередньо біля під`їзду його противоправні дії припинені випадковим перехожим ОСОБА_5 , який викликав працівників міліції.

Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду КП «Жилкомсервіс» не спричинено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого, постанови про визнання речових доказів, розписки про передання на відповідальне зберігання.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання у відповідності до положень частини першої статті 65 КК України суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: віднесення його до категорії середньої тяжкості, характер і ступінь його суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, вартість викраденого майна у сумі 362 гривні 47 копійок та відсутність негативних наслідків у зв`язку з його поверненням; дані, які характеризують особу ОСОБА_4 : офіційно не працевлаштований, однак працює за усною домовленістю у приватних осіб, має постійне місце проживання фактично проживає: АДРЕСА_2 ,на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений повністю визнав себе винним та щиро розкаялся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів можливе при обранні йому міри покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 128,369, 370, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачено ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з призначенням йому іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

1.Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої системи.

2.Повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;

3.Періодично з`являтися для реєстрації в органи в кримінально - виконавчої системи.

Речовий доказ: поштову скриньку зеленого кольору переданну на зберігання майстеру участка № 59 КП «Жилкомсервіс» передати Комунальному підприємству Харківської міської ради «Жилкомсервіс».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Вирок ухвалено суддею одноособово в нарадчій кімнаті 24.07. 2015 р.

Суддя ОСОБА_1