Справа №1-155/6 2007 р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007
року Богородчанський районний суд Івано-Франківської
області

в складі:
головуючого судді Битківського Л.М.

з участю
секретаря Надраги Л.Я.

прокурора Рудьковського Ю.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Богородчани кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Грабівці Богородчанського району, АДРЕСА_1, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, приватного
підприємця, раніше не судимого, у вчиненні злочину,
передбаченого ст.296 ч.2 КК України;

та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2,
громадянина України, з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця,
раніше не судимого, який обвинувачується ОСОБА_2 в порядку приватного звинувачення за ст. 125 ч.2 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 разом з невстановленими в ході слідства
особами вчинили хуліганство групою осіб, тобто
грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю.

ОСОБА_2, в порядку приватного обвинувачення звинувачує
ОСОБА_3 в тому, що останній, на грунті неприязних стосунків, 08.03.2006 року на
автостанції в смт.Богородчанах близько 9 год.ЗО
хв., завдавши ударів по голові, спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що
потягнули за собою короткочасний розлад здоров'я.

Злочин підсудним ОСОБА_2 вчинено при наступних обставинах: 08 березня 2006
року близько 7 год. підсудний ОСОБА_2, будучи приватним перевізником на
маршруті "Богородчани-Івано-Франківськ" перебував на автостанції в смт.Богородчани Івано-Франківської області.
Приватний перевізник ОСОБА_3, виконуючи
рейс за маршрутом "Манява-Івано-Франківськ" також заїхав на
автостанцію в смт.Богородчани для висадки та посадки пасажирів. Оскільки,
ОСОБА_3 відправлявся з автостанції раніше, частина пасажирів вийшли з
транспортного засобу ОСОБА_2 та зупинили ОСОБА_3, який їх підібрав. Будучи
роздратованим цим фактом, ОСОБА_2, близько 9 год.30 хв. дочекався, коли
ОСОБА_3, здійснюючи рух по маршруту повернувся
на автостанцію в смт.Богородчании. Діючи зухвало, з наміром провчити ОСОБА_3, використовуючи як привід неправильну, на
його думку, поведінку ОСОБА_3, який
підібрав "його" пасажирів, ОСОБА_2 разом з невстановленою особою декілька раз підійшов до дверей водія та,
відчиняючи їх вимагав, щоб ОСОБА_3
вийшов з автобуса. Останній, здійснюючи висадку та посадку пасажирів,
відмовлявся виходити. Діючи з хуліганських
спонукань, в громадському місці, виражаючи явну неповагу до суспільства, до загальноприйнятих норм
поведінки, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, в групі з невстановленою в ході слідства особою, дочекавшись, коли ОСОБА_3 вийшов з автобуса та направився в
диспетчерську службу автостанції

для відмітки шляхових документів, ОСОБА_2 схопив ОСОБА_3
під руку та затягнув за автобус, де разом з невстановленою в ході слідства
особою затіяли бійку, стали наносити удари руками по обличчю та по тілу. До
побиття ОСОБА_3 приєднались інші не встановлені
слідством особи, які нанесли по одному удару ОСОБА_3 ззаду в ділянку
голови та по плечах. Втративши рівновагу ОСОБА_3 впав та потягнув за собою
ОСОБА_2, який продовжив наносити йому удари по тілу, поки сутичку не припинила
диспетчер автостанції ОСОБА_4

Внаслідок
спільних хуліганських дій ОСОБА_2 та невстановлених в ході слідства осіб,
потерпілому ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців та садна
голови, садна слизової оболонки рота в ділянці правої щоки, краєвий віддам
ріжучого краю 3-го зуба на верхній щелепі справа, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Автобусний рейс
"Івано-Франківськ-Манява" внаслідок цього був зірваний і відкладений
на півтори години.

ОСОБА_2 в
порядку приватного обвинувачення звинувачує ОСОБА_3 у заподіянні йому при
вказаних обставинах тілесних ушкоджень у вигляді закритої внутрішньочерепної
травми типу струсу головного мозку, забою з травматичним набряком м'яких тканин
в тім'яній ділянці справа та в ділянці грудної клітки справа.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав
та пояснив, що являється приватним підприємцем та здійснює перевезення
пасажирів за маршрутом "Богородчани - Івано-Франківськ". 08.03.2006
року близько 7 год. зранку стояв неподалік автостанції очікуючи на посадку
пасажирів. В цей час, на територію автостанції заїхав бус, який здійснює рейс
за маршрутом "Манява-Івано-Франківськ". Декілька пасажирів, що стояли
біля його транспортного засобу перейшли на автостанцію до цього авто. Коли автобус
від'їжджав, ще четверо пасажирів, які сиділи попередньо в його автомобілі,
вибігли та зупинили автобус, який їх підібрав. Його та інших перевізників, які
здійснюють перевезення за маршрутом "Богородчани-Івано-Франківськ"
обурили такі дії водія, який забрав їх пасажирів, оскільки попередньо між
водіями перевізниками була усна домовленість, що транзитні рейси не будуть
підбирати пасажирів в смт.Богородчани. Дочекавшись повернення цього рейсу з
Івано-Франківська, він підійшов до водія ОСОБА_3, щоб переговорити з цього
приводу. Однак, ОСОБА_3 не хотів виходити з автобуса. Він дочекався коли
ОСОБА_3 ішов до диспетчерської і підійшов до нього. ОСОБА_3 зреагував на його
зауваження агресивно, між ними виникла сутичка, під час якої вони схопили один
одного за одяг та послизнувшись впали на землю. Лежачи на землі нанесли один
одному декілька ударів. У сутичці з ОСОБА_3 брав участь лише він один. Конфлікт
був припинений коли невідомий чоловік втрутився та розтягнув їх один від
одного. Інцидент бачили також диспетчер автостанції та люди, що знаходились в
той час на зупинці. Хуліганські мотиви та намір вчиняти бійку з ОСОБА_3
заперечив. Внаслідок сутички також зазнав тілесних ушкоджень.

Не зважаючи на
заперечення своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина у вчиненні інкримінованого
йому злочину доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3
який в судовому засідання пояснив, що являється приватним підприємцем і
здійснює перевезення пасажирів на маршруті "Манява-Івано-Франківськ".
08.03.2006 року близько 9 год. 30 хв. він заїхав на автостанцію в
смт.Богородчанах та здійснював висадку та посадку пасажирів. До дверей з боку
водія несподівано підійшов незнайомий йому на той час ОСОБА_2 та ще один
невідомий чоловік, які відчинили двері водія та стали агресивним тоном вимагати
вийти "поговорити". Оскільки вказані особи були йому не відомі,
настроєні агресивно, посадка пасажирів продовжувалась, то він відмовився
виходити і закрив двері зі сторони водія. ОСОБА_2 з невідомим підходили до нього
з такою ж вимогою ще раз. Закінчивши посадку пасажирів він, з метою відмітити
шляхові листи в касі автостанції, через двері пасажирів вийшов на двір. Раптово
ззаду до нього підійшов ОСОБА_2, який обізвавши

його "фраєром" схопив під руку та потягнув назад
за автобус де знаходився другий, не відомий йому чоловік. Нічого не пояснюючи
невідомий першим вдарив його кулаком в обличчя, а ОСОБА_2 також став наносити
йому удари по тілу та по голові. Після початку сутички, він відчув ще два удари
ззаду, які були нанесені іншими, не встановленими в ході слідства особами, від
яких він впав на землю. В подальшому його побиття продовжував лише ОСОБА_2,
який наносив йому удари руками та ногами по тілу. Сутичку припинила диспетчер
автостанції ОСОБА_4, яка зчинила крик та відтягнула ОСОБА_2 від нього. В касі
автостанції він помився від крові та викликав міліцію. Під час сутички жодних
ударів ОСОБА_2. не наносив, лише тримав його руками за одяг. Внаслідок сутички
рейс, який він виконував був зірваний.

Допитана в
судовому засіданні як свідок ОСОБА_5., пояснила, що 08.03.2006 року була
пасажиром автобуса "Манява-Івано-Франківськ" та сиділа позаду водія.
До дверей водія, після прибуття на зупинку в смт.Богородчанах, неодноразово
підходили ОСОБА_2 із ще одним чоловіком та агресивним тоном вимагали від
ОСОБА_3 вийти на вулицю. Однак, ОСОБА_3 зачинив двері та проводив посадку
пасажирів. Коли ОСОБА_3 вийшов з автобуса
до каси, то бачила, що вслід за ним пішли ОСОБА_2 з невідомим чоловіком.
Через деякий час до автобуса зайшла диспетчер ОСОБА_4, яка повідомила, що водія
побито і рейс відкладений. Зайшовши в касу дізнатись що відбулось, від ОСОБА_4
дізналась, що ОСОБА_2 і ще дехто побили ОСОБА_3 за те, що він ніби-то зранку
забрав їх пасажирів. Рейс було продовжено лише через 1,5 год., багато пасажирів
порозходилось.

Допитана в
судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює диспетчером
автостанції в смт.Богородчанах. 08.03.2006 року близько 9 год. 20 хв. на
автостанцію прибув автобус за маршрутом Манява-Богородчани. Через деякий час на
територію автостанції заїхав інший автобус і вона пішла до нього. Повертаючись
в касу побачила, що позаду автобуса, навпроти входу в автостанцію відбувалась
сутичка між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, під час якої ОСОБА_3 впав на землю, а ОСОБА_2
зверху на нього і продовжував наносити потерпілому удари руками, ногами, а
ОСОБА_3 лише захищався. Навколо них було ще декілька осіб, однак чи брали
участь у бійці інші особи вказати не може. Вона кинулась до ОСОБА_2 та схопивши
за плече стала відтягувати його, вимагати, щоб він припинив побиття ОСОБА_3 Він
її послухав. Пізніше їй стало відомо, що конфлікт відбувся через те, що ОСОБА_3
зранку підібрав пасажирів ОСОБА_2 Візуально було видно, що ОСОБА_3 був побитий,
з носа текла кров, була розбита губа, синці на обличчі. Після припинення нею
конфлікту ОСОБА_2 разом з водіями ще кількох бусів повернулись до місця своєї
стоянки. ОСОБА_3 в викликав працівників міліції. Рейс на Маняву був зірваний,
автобус відправився лише через півтора години.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 08.03.2006
року близько 9 год. приїхав на автостанцію в Богородчанах і знаходячись біля
входу в приміщення автостанції почув шум і крики. Підійшовши побачив двох
чоловіків які між собою шарпались, впали на землю та деякий час продовжували
боротьбу на землі. Незабаром підійшов невідомий мужчина та припинив бійку,
розвів їх в сторони. Початку конфлікту не бачив. Диспетчера автостанції під час
сутички не помітив.

Аналогічні
показання в судовому засіданні дали свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно даних
судово-медичної експертизи ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді
синців та садна голови, садна слизової оболонки рота в ділянці правої щоки,
краєвий віддам ріжучого краю 3-го зуба на верхній щелепі справа, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с.47-48)

Згідно даних
судово-медичної експертизи у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми типу струсу
головного мозку, забою з травматичним набряком м'яких тканин в тім'яній
ділянці справа та в ділянці грудної клітки справа, (а.с.74-75)

Даючи оцінку зібраним по справі
доказам та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що пояснення
ОСОБА_2 з приводу обставин справи є непослідовні. Зокрема,
будучи опитаним 08.03.2006 року він
пояснив, що під час

інциденту, схопивши один одного за
одяг, він наніс удар головою ОСОБА_3 в ніс (12-13). В поясненні від 10.03.2006
року ОСОБА_2 вже вказує, що ОСОБА_3,
лежачи з ним на землі, наніс йому 3-4 удари в ділянку грудей та голови
(а.с. 11). Будучи допитаним, як підозрюваний, 15.03.2006 року ОСОБА_2 вказує,
що коли вони попадали, тримаючи один одного за одяг, то ОСОБА_3 впав лицем до
землі та розбив носа, внаслідок чого, у нього потекла кров, а він в свою чергу
вдарився головою до землі (а.с.56).

Тому, пояснення
ОСОБА_2, які він дав в судовому засіданні суд оцінює як такі, що спрямовані на
ухилення від відповідальності.

Натомість,
ОСОБА_3, який відразу ж після інциденту звернувся в міліцію в протоколі заяви
(а.с.6) та у своїх поясненнях від 08.03.2006 року (а.с.9-10) вказував, що
тілесні ушкодження йому заподіяли четверо осіб. Ті ж обставини конфлікту
ОСОБА_3 пояснював судово-медичному експерту Кінашу І.М., про що зазначено в
акті судово-медичного дослідження
(а.с.21-22). Протягом всього провадження по справі ОСОБА_3 давав
послідовні показання з приводу обставин справи. Під час ознайомлення з
матеріалами кримінальної справи, та під час судового слідства заявляв
клопотання про встановлення та притягнення до відповідальності інших причетних
осіб.

Оцінивши в
сукупності зібрані Докази, суд приходить до переконання, що показання свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу
того, що конфлікт був припинений стороннім невідомим їм чоловіком, а диспетчера
ОСОБА_4 під час конфлікту вони не бачили не відповідає обставинам справи, тому
їх покази в тій частині, що ОСОБА_2 один брав участь в інциденті з ОСОБА_3 суд
оцінює критично.

Тому, дослідивши
обставини справи, оцінивши докази в їх в сукупності, суд прийшов до висновку,
що дії підсудного ОСОБА_2 за ст.296 ч.2 КК України кваліфіковані вірно,
оскільки підсудний ОСОБА_2 разом з невстановленими в ході слідства особами
вчинили хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю.

З'ясувавши
дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній
склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно не
заподіяв тілесних ушкоджень ОСОБА_2., а ушкодження, які останній отримав були
наслідком неправомірних дій самого ОСОБА_2.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_2. суд враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику з місця
проживання. Обставин, що обтяжували чи пом'якшували би покарання підсудному
судом не встановлено.

За таких
обставин, з врахуванням тяжкості злочину, особи винного суд приходить до
висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від призначеного в межах санкції
ст.296 ч.2 КК України покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України на засудженого слід
покласти додаткові обов'язки.

Цивільний позов
ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково. Розмір
моральної шкоди суд оцінює виходячи з характеру немайнових втрат, обсягу
душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_3 та обставини, за яких вони заподіяні і
визначає в розмірі 3000 грн.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю позовних
вимог. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним та
призначити покарання за ст. 296 ч.2 КК України -1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням,
встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого
обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 визнати невинним в обвинуваченні за ст. 125 ч.2 КК України та виправдати за відсутністю в його
діях складу злочину.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути в його користь з засудженого
ОСОБА_2 3000 грн. заподіяної моральної шкоди. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної та
моральної шкоди -відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу
залишити попередньо обраний - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення через
Богородчанський районний суд шляхом подання
апеляції.

Головуючий