Справа № 11- 326 , 2007 року
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ч.3 ст.187, ч.2 ст. 263 КК України
Доповідач Бойко Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2007 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого Кульбаби
В.М.

суддів Бойко Л.В., Лінника П.О.

з участю
прокурора Драча І.В.

захисника ОСОБА_3

при секретарі Філюк А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією прокурора, захисника Гаврилюка в інтересах засудженого
ОСОБА_1засудженого ОСОБА_2на вирок Ярмолинецького районного суду
від 19 березня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Киселів
Кіцманського району Чернівецької області, житель АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, не
військовозобов'язаний, раніше не судимий,

засуджений :

-
за ст. 187 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України на 4 роки 10
місяців позбавлення волі;

за
ст. 263 ч.2 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 4 роки
10 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Ларіно
Джанкойського району Автономної республіки Крим, житель АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, неодружений, непрацюючий, не військовозобов'язаний, раніше
не судимий,

засуджений :

-
за ст. 186 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

Постановлено стягнути із
засудженого ОСОБА_1235,38 грн. судових витрат за проведення експертизи.

Запобіжний захід засудженим
залишено попередній - утримання під вартою.
Строк відбування покарання постановлено їм рахувати з 27 січня 2007
року.

Питання про речові докази вирішено
відповідно до закону.

За вироком суду 25 січня 2007 року
біля 20 години в с. Соснівка Ярмолинецького району засудженіОСОБА_1та ОСОБА_2за
попередньою домовленістю, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, одягнувши
на голови жіночі колготи, вчинили пограбування потерпілої ОСОБА_4При цьому,
ОСОБА_1розбивши шибку вікна, проник в житловий будинок ОСОБА_4де відчинив
вхідні двері із середини будинку щоб зайшовОСОБА_2ОСОБА_1побачивши
ОСОБА_4погрожував їй ножем, який був при ньому. Після висловленої
ОСОБА_1погрози, засуджені за домовленістю відкрито викрали у потерпілої гроші в
сумі 150 грн. та гаманець.

Крім цього 25.01.2007 року під час
вчинення даного злочину ОСОБА_1без передбаченого законом дозволу носив при собі
штик-ніж, який є холодною зброєю колючо-ріжучої дії.

У своїй апеляції захисник
засудженого ОСОБА_1адвокат ОСОБА_3вказує, що засуджений вину у учинених
злочинах визнає повністю і в цій частині вирок суду не оскаржує. Просить
змінити вирок суду, пом'якшивши призначене засудженому покарання. Посилається,
що суд не в повній мірі врахував особу засудженого, його щире каяття, позитивну
характеристику, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,
повністю відшкодував завдані збитки, сприяв розкриттю злочину, а також доглядає
матір, яка є інвалідом. Крім того сама потерпіла просила не позбавляти його
волі і призначити покарання з випробуванням.

Засуджений ОСОБА_2в апеляції не
оспорюючи обставин справи та кваліфікації його дій просить пом'якшити йому
покарання, вказує, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей та
пристаріла матір, що він хворіє тяжкими захворюваннями, і потребує
безперервного лікування. Просить змінити вирок суду і застосувати щодо нього
ст. 75 КК України.

У своїй апеляції прокурор вважає,
що вирок підлягає скасуванню через його м'якість та у зв'язку із неправильною
кваліфікацією дії засудженого ОСОБА_2за ст.186 ч.3 КК України. Просить вирок
суду скасувати, постановити новий вирок, призначити покарання ОСОБА_1за ст. ст.
187 ч.3, 236 ч.2, 70 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією
майна, ОСОБА_2за ст. 187 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 6
років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У запереченні на апеляцію прокурора
засудженийОСОБА_1просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, вказує,
що судом правильно кваліфіковані його дії, дано їм належну оцінку та враховано
усі обставини, що пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, захисника ОСОБА_3, засуджених ОСОБА_1та ОСОБА_2які
підтримали доводи своїх апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляцій колегія суддів ,

з н а х о д и т ь:

апеляції захисника, засудженого та прокурора не підлягаючими задоволенню.

Висновки суду про винність
ОСОБА_1у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.187 ч.3, 263 ч.2 КК України та
ОСОБА_2у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч. 3 КК України за зазначених у
вироку обставин, відповідають матеріалам
справи і ґрунтуються на досліджених у
судовому засіданні доказах.

ЗасудженийОСОБА_1 визнав свою
вину та показав суду, що 25.01.2007 року після спільного розпиття спиртних
напоїв з ОСОБА_2 він запропонував останньому піти до будинку ОСОБА_4щоб щось у
неї викрасти. ОСОБА_2погодився, і, обрізавши жіночі колготки щоб зробити маски,
а він, взявши штик-ніж, щоб відчинити двері, підійшли до будинку потерпілої та
почали стукати у двері, але потерпіла не обізвалась. Він вибив шибку у вікні та
проник у будинок, відкрив вхідні двері ОСОБА_2Надівши га голову маски, вони
побачили, що в будинку увімкнулося світло та в коридор вийшла потерпіла, яка
його побачила. Тоді він підійшов до неї, та почав вимагати гроші. Потерпіла
віддала їм гаманець і вони втекли з її будинку.

Засуджений ОСОБА_2також повністю визнав свою вину та підтвердив показання
ОСОБА_1 Вказав, що він зайшов у будинок ОСОБА_4через вхідні двері, які йому
відкривОСОБА_1Знаходячись у коридорі, чув, що він комусь казав щоб віддали
гроші, а потім вони вибігли і втекли.

Потерпіла ОСОБА_4в судовому засіданні пояснила, що через деякий час після
того, як вона лягла спати, почула що хтось б'є
у двері, потім розбили скло та відкрили вхідні двері. Вона вийшла із
своєї кімнати та побачила чоловіка в масці, який направив на неї великого ножа
та вимагав віддати гроші. При цьому іншого чоловіка вона не бачила. Віддала
йому гаманця, та після того як вони втекли, пішла до сусідів і повідомила що
сталось. Вказує, що грошіОСОБА_1 їй повернув і матеріальних претензій вона не
має.

Свідки ОСОБА_5таОСОБА_6сусіди потерпілої, підтвердили її покази, оскільки
ОСОБА_4прийшла до них, все розповіла і ночувала в них дві ночі.

Вина засуджених також
підтверджується даними протоколу обшуку про вилучення у ОСОБА_1штик -ножа та
висновком експертизи, згідно якого вилучений у ОСОБА_1предмет довжиною 360 мм є
штик-ножем закордонного промислового способу виготовлення - холодною боєвою
зброєю колючо-ріжучої дії.

Як стверджує сам ОСОБА_1цей ніж він
узяв для того, щоб ним відчинити двері в будинок потерпілої. Проте,
домовленості щоб цим ножем погрожувати потерпілій при її пограбуванні у них не
було.

Згідно з показаннями засудженого ОСОБА_2які суд визнав достовірними, вони
переслідували мету ї їх дії з ОСОБА_1були направлені на таємне викрадення майна
у потерпілої. На їх стукіт у двері ОСОБА_4не відреагувала, тодіОСОБА_1проник у
будинок потерпілої через вікно і відкрив йому вхідні двері. Проте він не
заходив у кімнату, де бувОСОБА_1з потерпілою та про погрозу ножем останній не
знав. За показаннями потерпілої ОСОБА_4гроші у неї вимагав
засудженийОСОБА_1ОСОБА_2вона не бачила, а лише відчувала присутність другого
чоловіка у своєму будинку. КолиОСОБА_1перед нею тримав ніж в руках, то вона ці
дії сприймала як реальну загрозу для її життя.

За таких обставин слід визнати, що висновок суду про оцінку дій кожного з
засуджених не викликає сумніву. Як пояснили засуджені, вони не мали мети
вчиняти розбійний напад.

У справі немає даних про те, що засуджені домовились про погрозу ножем
потерпілій. На слідстві та в судовому засіданні засуджені пояснювали, що у них
була домовленість лише на пограбування, а про погрозу ножем розмови не було.

Таким чином, обставини справи, як їх установлено судом, свідчать, що
засуджений ОСОБА_2безпосередньої участі у пограбуванні потерпілої не брав (на
місці злочину потерпіла його не бачила). Дії ОСОБА_1пов'язані з погрозою
потерпілій ножем, умислом засудженого ОСОБА_2не охоплювались і даних, які б
свідчили про застосування ним насильства, небезпечного для життя та здоровя
потерпілої ОСОБА_4 чи про усвідомлення останньою, що злочин вчиняється відкрито
кількома особами, у справі не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд обґрунтовано визнав у даному випадку дії
ОСОБА_1як ексцес виконавця і правильно кваліфікував його дії за ст.187 ч.3 КК
України, а дії ОСОБА_2за ст.186 ч.3 КК України. Тому посилання в апеляції
прокурора на неправильну кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_2безпідставні.

Покарання засудженим ОСОБА_2і
ОСОБА_1призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню
тяжкості вчинених ними злочинів, осіб винних, обставин, що обтяжують та
пом'якшують покарання засудженим. Суд урахував, що засуджені щиро розкаялись у
вчиненому, активно сприяли розкриттю злочинів, добровільно відшкодували
заподіяну шкоду, а також те, що ОСОБА_2страждає важкою невиліковною хворобою, і
призначив обом засудженим покарання з застосуванням ст.69 КК України нижче від
найнижчої межі, передбаченої санкцією статті за даний злочин. Підстав для
більшого пом'якшення покарання, про що ставиться питання в апеляціях захисника
та засудженого, колегія суддів не вбачає.

Також доводи прокурора про м'якість призначеного засудженим покарання
колегія суддів уважає безпідставними, оскільки таке покарання є достатнім
для виправлення засуджених та
попередження вчинення ними нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляції захисника,
засудженого, прокурора залишити без задоволення, вирок Ярмолинецького районного суду від 19 березня
2007 року щодо ОСОБА_1та ОСОБА_2- без зміни.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.В. Бойко