АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04"
липня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі :

головуючого -
Коваленка Є.П. суддів - Гавриш Г.П.,
Татарчука В.Г. за участю прокурора - Бурлаки Г.В. засудженого -
ОСОБА_1 розглянула у відкритому судовому
засіданні в М. Тернополі кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 вирок Гусятинського районного
суду від 25 квітня 2007 року. Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та житель с. Городниця
Гусятинського району Тернопільської області,
громадянин України, із неповною
середньою освітою, не одружений, не працюючий,
раніше судимий: 28 грудня 2006 року - Гусятинським районним судом за ч.3 ст. 187 КК України на 2 роки позбавлення
волі; -засуджений за:

ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення
волі;

ч.3 ст.
187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення

менш суворого
покарання більш суворим
ОСОБА_1 остаточно призначено 7
років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На
підставі ч.5 ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за
вироком Гусятинського районного суду від 28 грудня 2006 року у виді 1 року
позбавлення волі та остаточно призначено 8 років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Строк відбування
покарання рахується з 10 січня 2007 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець смт. Гусятин, громадянин України, із середньою освітою, розлучений,
має на утриманні неповнолітню дитину,
не працюючий, житель
АДРЕСА_1, раніше судимий: 22 жовтня 2004
року - Гусятинським районним судом за ч.3
ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; -

Справа №
11 - 176, 2007 року Головуюча
у І інстанції - Лисюк 1.О.

Категорія
- ч.3 ст. 185, ч.2
ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України Доповідач - Коваленко Є.П.

2

засуджений за:

·
ч.2 ст. 186 КК
України на 4 роки позбавлення волі;

·
ч.3 ст. 187 КК
України із застосуванням ст. 69
КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
Карпенку С. В. остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк
відбування покарання рахується з 25 квітня 2007 року.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнані винними та засуджені за злочини,
вчинені ними при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1 в травні 2002 року в післяобідній час, перебуваючи в е.Городниця Гусятинського
району з метою крадіжки чужого майна,
через незамкнені на замок двері проник в приміщення літньої кухні
домогосподарства ОСОБА_3 , звідки таємно
викрав 400 доларів США, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну
суму 2160 грн.

Крім цього, 28 квітня 2006 року
засуджений ОСОБА_1 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння в денний час в с. Постолівка Гусятинського району з
метою крадіжки чужого майна через незамкнені на замок двері зайшов в будинок
ОСОБА_4 , звідки таємно викрав 4000 грн.
та 200 доларів США, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну
суму 5010 грн.

Також засуджений ОСОБА_1 за
попередньою змовою з ОСОБА_2 28 грудня 2006 року близько 21 год,
перебуваючи в смт. Гусятин, проникли на територію лісобази, яка знаходиться під охороною, де, із
застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_5, що було небезпечним для здоров'я потерпілого
в момент заподіяння, відкрито заволоділи
коштами, належними останньому в сумі 25
грн.

Засуджений ОСОБА_2 03
лютого 2007 року перебуваючи біля 16 год
в стані алкогольного сп'яніння в будинку потерпілого ОСОБА_6,
що в с
Сидорів Гусятинського району, із
застосуванням до останнього насильства,
яке не було небезпечним для його життя чи здоров'я, відкрито викрав у нього чоловічу шкіряну
куртку коричневого кольору, чим
спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 , не
оспорюючи доведеність винності та кваліфікацію вчинених ним злочинів, просить змінити вирок в частині призначеного
йому судом покарання, а саме -
пом'якшити його та застосувати до нього положення ст. 75 КК України. Покликається на те, що судом першої інстанції при призначенні
йому покарання не було враховано його молодий вік та призначено занадто суворе
покарання.

В
частині засудження ОСОБА_2 вирок не оспорюється.

Заслухавши доповідача, засудженого
ОСОБА_1 , який підтримав подану ним
апеляцію та просить вирок суду в частині призначеного йому покарання
змінити, міркування прокурора, який вважає,
що вирок суду першої слід змінити та призначити покарання ОСОБА_1 на підставі ч.4 ст. 70 та

3

ст. 71 КК України, перевіривши матеріали справи та дослідивши
наведені в апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга засудженого до задоволення не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, за які його засуджено та кваліфікація його
дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, є обґрунтованим та в апеляції не оспорюється.

Що ж стосується тверджень засудженого ОСОБА_1 про те,
що призначене покарання є надто суворим,
то судом 1 інстанції враховано ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного, те, що
він повністю визнав свою вину, активно
сприяв розкриттю злочинів та інші обставини,
що пом'якшують покарання. Призначене судом покарання відповідає
вимогам ст. ст.
50, 65 КК України і є
справедливим та достатнім для виправлення засудженого. Підстав як для
пом'якшення засудженому міри покарання так і для застосування положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Однак, суд 1 інстанції, призначаючи засудженому ОСОБА_1 остаточне покарання, допустився помилок при застосуванні
кримінального закону.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_1 скоїв два злочини (в травні 2002 року та 28
квітня 2006 року) до постановления
вироку Гусятинським районним судом від 28 грудня 2006 року, яким його було засуджено за ч.3 ст. 187 КК України на 2 роки позбавлення волі
та один - після постановления
даного вироку (28 грудня 2006 року).

Призначене покарання за вироком Гусятинського районного суду від 28 грудня
2006 року у виді 2 років позбавлення волі не відбував.

Відповідно до 4.4 ст. 70 КК України
та роз'яснень, даних в п.25 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику
призначення судами кримінального покарання" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду
України від 10 грудня 2004 року №18, в
разі, коли після постановления вироку у справі
буде встановлено, що засуджений винен ще
в кількох злочинах, одні з яких вчинено
до, а інші після постановления першого
вироку, покарання за останнім за часом
вироком призначається із застосуванням як
ст. 70, так і ст. 71 КК:

· спочатку
- за правилами ч. 1 ст. 70 КК за
сукупністю злочинів, вчинених до постановления першого вироку
(тобто за злочини, вчинені засудженим в
травні 2002 року та 28 квітня 2006 року - ч.3
ст. 185 КК України);

· після
цього - за правилами ч.4 ст. 70 КК
України, тобто за сукупністю
злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та за ч.3 ст. 187КК
України (згідно вироку Гусятинського районного суду від 28 грудня 2006 року);

· потім -
за сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку
(за злочин, вчинений засудженим 28
грудня 2006 року - за ч.3 ст. 187 КК
України);

і
остаточно - за сукупністю вироків на підставі
ст. 71 КК України - повністю чи частково приєднавши до покарання, призначеного за скоєний ОСОБА_1 злочин (28 грудня 2006 року) за ч.3 ст. 187 КК України невідбуту частину
покарання, призначену за сукупністю
злочинів, передбачених ч.3 ст. 187 КК

4

України (згідно
вироку Гусятинського районного суду від 28 грудня 2006 року) та за ч.3 ст. 185 КК України (за скоєні ОСОБА_1 злочини в травні 2002 року та 28 квітня 2006
року).

Однак, суд 1 інстанції, при призначенні покарання цих вимог не
виконав -окремо не призначивши покарання за вчинені ОСОБА_1 злочини,
що мали місце до постановления
вироку та після його постановления
(від 28 грудня 2006 року), а
застосував ч.5 ст. 71КК України,
визначивши дані злочини як вчинені після постановления вироку Гусятинського районного суду
від 28 грудня 2006 року, що є помилкою.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за
необхідне внести відповідні зміни у вирок суду,
застосувавши при призначенні ОСОБА_1
покарання - за ч.4 ст. 70 КК
України - принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а за
ст. 71 КК України - принцип часткового приєднання невідбутої частини
покарання за попереднім вироком,
оскільки це не погіршить становища засудженого.

З
врахуванням наведеного, керуючись ст.
ст. 362, 365,
366, 367, 371,
373 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Гусятинського районного суду від 25 квітня 2007 року в частині призначеного
ОСОБА_1 покарання змінити.

Вважати
ОСОБА_1 засудженим за ч.3 ст. 185КК
України на З роки позбавлення волі.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України за
сукупністю вчинених злочинів за ч.3 CT.185KK України та за ч.3 ст. 187КК України (згідно вироку
Гусятинського районного суду від 28 грудня 2006 року) шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_1 З роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України до
покарання, призначеного ОСОБА_1, судом за ч.3 ст. 187КК України (7 років
позбавлення волі з конфіскацією майна),
частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за сукупністю злочинів у виді 1
року позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_1 8 років позбавлення волі з конфіскацією
всього особисто належного йому майна.

В решті
вирок Гусятинського районного суду від 25 квітня 2007 року залишити без змін.