Справа № 573/1354/15-к
Номер провадження 1-кп/573/97/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 травня 2015 року за №0000262 , по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Червоне Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28 квітня 2015 року, близько 23 години ОСОБА_4 , проходячи повз домогосподарство ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , завідомо знаючи, що вдома нікого немає, вирішив проникнути у вказане домогосподарство з метою викрадення металобрухту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства останньої, де з приміщення сараю викрав пральну машину марки «Рига» та металеву драбину, яка складається із восьми сходинок, довжиною 3 м, шириною 60 см.

Крім того, із приміщення літньої кухні зазначеного домогосподарства ОСОБА_4 викрав чавунну пічну плиту на два отвори, розміром 70 х 40 см із кільцями та чавунний казан, ємкістю 40 л, товщиною стінок 10 мм.

Також із подвір`я домогосподарства, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 викрав три листи заліза, кожен із яких розміром 1,5 х 1 м, товщиною 1,5 мм.

Викрадене майно ОСОБА_4 виніс із домогосподарства ОСОБА_5 та заховав у лісопосадці і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 154 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 28 квітня 2015 року, близько 23 години він з метою вчинення крадіжки металобрухту проник на територію домогосподарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де з приміщення сараю викрав пральну машину марки «Рига», металеву драбину, з літньої кухні - чавунну пічну плиту на два отвори та чавунний казан, а з подвір`я - три листи заліза розміром приблизно 1,5 х 1 м. Викрадені речі наступного дня здав на металобрухт.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення та сховища.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким.

Особу обвинуваченого, який згідно статті 89 КК України є не судимим, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не одружений, не працює.

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих злочином збитків.

Думку потерпілої ОСОБА_5 , яка подала до суду письмову заяву про те, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити останньому покарання, не пов`язане із позбавленням волі (а. с. 18).

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України з випробовуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 184 грн. 14 коп. (а. с. 26).

Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, проти чого обвинувачений не заперечував.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підстав п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: