Вирок

Іменем
України

16.12.2013 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді Панасюка
О.Г.

при секретарі
Стригуненко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальне
провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України,
офіційно не працюючого, мешканця
АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 13 червня 2000 року Ватутінським
районним судом м. Києва за частиною
другою статті 140, частиною третьою
статті 143, частиною третьою статті 213,
статті 42 КК України на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі та штраф у розмірі 100
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян;

- 4 жовтня 2000 року Ватутінським районним
судом м. Києва за частиною другою
статтіі 141 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі;

- 30 вересня 2002 року Деснянським
районним судом м. Києва за частиною
другою статті 185, статті 71 КК України на
2 роки позбавлення волі;

- 1 листопада 2006 року Деснянським
районним судом м. Києва за частиною
першою 309 КК України на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі;

- 29 вересня 2009 року Деснянським
районним судом м. Києва за частиною
другою статті 185, частиною другою
статті 190, статті 70 КК України на 4 роки
позбавлення волі, звільнений 27 жовтня
2012 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого частиною
другою статті 190 КК України,

за участю сторони обвинувачення:
прокурора - Горкави В.В.,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_1

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_1 12 вересня 2013 року,
приблизно 22 год., перебуваючи біля
під'їзду АДРЕСА_2, діючи умисно,
переслідуючи корисливий мотив, з метою
повторного заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою, підійшов
до наглядно знайомого водія таксі
ОСОБА_2, послугами якого користувався
протягом дня з проханням дозволу
здійснити телефонний дзвінок з
мобільного телефону останнього.
ОСОБА_2, не здогадуючись наміри ОСОБА_1,
надав свій мобільний телефон «НТС Desire
С».

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_1, зробив декілька спроб
телефонних дзвінків, після чого
попросив ОСОБА_2 його почекати біля
автомобіля та утримуючи при собі
вказаний мобільний телефон
обвинувачений підійшов до входу в
під'їзд АДРЕСА_2, де дочекавшись поки
хтось з мешканців будинку відчинить
вхідні двері, зайшов до вказаного
під'їзду.

Після того обвинувачений поклав
вказаний мобільний телефон до кишені
куртки та вийшов з під'їзду будинку
через інший вихід, тим самим заволодів
майном потерпілого, а саме: мобільним
телефоном «НТС Desire С», вартістю 2 398
грн., із SIM-картою оператора мобільного
зв'язку «Life» вартістю 10 грн., із
залишком на рахунку коштів в сумі 40
грн., а також карткою пам'яті об'ємом 32 Gb.
вартістю 130 грн., якими в подальшому
розпорядився на власний розсуд,
завдавши потерпілому ОСОБА_2
матеріальної шкоди на загальну суму 2
578 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним
себе у вчиненні кримінального
правопорушення за вказаних обставин
визнав повністю та підтвердив, що він
дійсно 12 вересня 2013 року на протязі дня
користувався по роботі послугами
таксі. Оскільки йому потрібні були
гроші, він вирішив заволодіти
телефоном таксиста, попросивши у
останнього телефон, нібито подзвонити
та зайшовши в під'їзд АДРЕСА_2, а згодом
вийшов з вказаного будинку через інші
двері. Згодом вказаний телефон він здав
в ломбард.

На підставі частини третьої статті 349
КПК України, за згодою учасників
судового провадження, судом визнано
недоцільним дослідження доказів по
справі, стосовно доказів, щодо тих
обставин, які ніким з учасників процесу
не оспорюються. При цьому судом
з'ясовано, що обвинувачений правильно
розуміє зміст цих обставин, сумнівів у
добровільності та істинності його
позиції немає; останньому роз'яснено,
що у такому випадку, він буде
позбавлений права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення доведена
повністю, тому кваліфікує його умисні
дії за частиною другою статті 190 КК
України, як заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою
(шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому
у відповідності зі статтею 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, обставини справи,
особу обвинуваченого, який
неодноразово судимий, звільнився з
місць позбавлення волі 27 жовтня 2012
року, позитивно характеризується, стан
здоров'я, на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не перебуває та обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання
ОСОБА_1, згідно до статті 66 КК України,
суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання,
згідно статті 67 КК України, суд визнає
рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
перевиховання та виправлення
обвинуваченого неможливе без ізоляції
від суспільства, а тому з урахування
пом'якшуючих та обтяжуючих обставин і
даних, що характеризують особу
обвинуваченого, його тяжкий стан
здоров'я суд вважає за можливе не
призначати йому тривалий термін
позбавлення волі.

Таке покарання є необхідним й
достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України,
суд

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
190 КК України, та призначити йому
покарання у виді позбавлення волі
строком на один рік 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
рахувати з 16 грудня 2013 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
набрання вироком чинності змінити з
домашнього арешту на взяття під варту,
взяти обвинуваченого під варту в залі
суду, помістивши до Київського СІЗО.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва у
строк 30 днів з моменту його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після
проголошення вручити обвинуваченому і
прокурору.

Головуючий: