Справа №619/121/15-к
провадження №1/619/101/15
ВИРОК
іменем України
20 січня 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001889 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 09 грудня 2008 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі; - 25 грудня 2013 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком один рік; - 10 квітня 2014 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2, 321 ч.1 КК України в силу ст.70 КК України до двох років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком два роки; - 29 квітня 2014 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком два роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

установив
08 листопада 2014 року приблизно о 19 годині ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №1 по вул. Пушкіна в сел. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, маючи корисливий намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, попрохав у знайомої йому ОСОБА_5 скористатися її мобільним телефоном «Alcatel One Touch PIXI 2 4014D», маючи на увазі, що після здійснення дзвінка, вказаний мобільний телефон він їй поверне. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 , передала останньому свій мобільний телефон «Alcatel One Touch PIXI 2 014D», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №281 від 25.12.2014 року 623,00 грн., який знаходився у фліп-кейсі, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №281 від 25.12.2014 року 200,00 грн.,з двома сім-картамн оператора мобільного зв`язку МТС та Tele2, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №281 від 25.12.2014 року 20,00 грн., що не представляють матеріальної цінності для потерпілої, після чого ОСОБА_4 здійснюючи свій корисливий, злочинний умисел, відійшов від ОСОБА_5 і зник з місця скоєння злочину, розпорядившись майном потерпілої ОСОБА_6 на власний розсуд, чим завдав їй матеріальної шкоди на загальну суму 843 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у абз.6 п.25 своєї постанови №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року роз`яснив судам, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за вироками Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2013 року, 10 квітня 2014 року, 29 квітня 2014 року за правилами ст.70 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч.1 ст.70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_4 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд крім даних про особу винуватого та обставин, які пом`якшують покарання, враховує число злочинів, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Таким чином, суд дійшов до висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст.71 КК України, за таких обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого, суд до покарання за ч.2 ст.190 КК України приєднує частину невідбутого покарання за вироками Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2013 року, 10 квітня 2014 року, 29 квітня 2014 року, від відбуття якого ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України був звільнений з іспитовим строком.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, з урахуванням вироків Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2013 року, 10 квітня 2014 року, 29 квітня 2014 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне основне покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного основного покарання частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вирокам Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2013 року, 10 квітня 2014 року, 29 квітня 2014 року та остаточно визначити основне покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речовий доказ: мобільний телефон «Alcatel One Touch PIXI 2 014D», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , - вважати їй повернутим.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити незмінним особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1