Дата документу 16.06.2015 Справа № 334/8256/13-к
Провадження № 1-о/334/2/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року Ленінський суд м.Запоріжжя в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , який є потерпілим по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , засудженого 06.11.2013 року вироком Ленінського суду м. Запоріжжя за ст.185 ч.1,297 ч.2, 70, 75,76 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік, звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в якому зазначив , що

06.11.2013 року вироком Ленінського суду був засуджений ОСОБА_5 до відбуття покарання з річним іспитовим терміном.

Згідно вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховувалось і відшкодування потерпілим матеріальної шкоди.

15.01.2014 р він, як потерпілий звернувся до Державної виконавчої служби Ленінського району із заявою про відкриття виконавчого провадження за вироком суду від 06.11.2015 року.

Протягом року він неодноразово звертався до Державного виконавця з приладу погашення цивільного позову по кримінальній справі, проте заочно засуджений ОСОБА_5 всіляко ухилявся від виконання вироку суду в частині стягнення матеріальної школи, переховував від виконавчої служби, а кримінально-виконавча інспекція Ленінського РВ не відповідала на запити Державного виконавця про місцезнаходження ОСОБА_5 .

В період дії виконання вироку суду, 13.11.2014 року він звертався до суду (суддя ОСОБА_6 ) із заявою про невиконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього вироком суду зобов`язань, і просив суд замінити умовний термін засудження на позбавлення волі за вироком суду.

В супереч чинного законодавства, суддя ОСОБА_6 не відповіла на подану ним заяву, і він вдруге, 10.02.2015 року звернувся до суду.

У своїй відповіді від 01.12.2014 р суддя ОСОБА_6 відмовила йому в проведенні судового засідання за даною заявою , всупереч положенням ст.. 539 п 1,4,5 КПК України.

Більше того, суддя приховала факт проведеного нею 18.11.2014 року судового засідання і звільнення ОСОБА_5 від покарання за вироком суду без урахування його думки в період дії виконання покарання.

15.11.2014 року він звернувся до виконавчої служби з заявою про продовження виконавчого провадження за вироком суду від 06.11.2013 року. Однак своєю постановою від 24.12.2014 року Ленінський відділ Державної виконавчої служби повернув йому виконавчий лист у зв`язку з неможливістю виконання, і він припускає , що саме у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від покарання .

ОСОБА_4 вважає, що звільненням ОСОБА_5 від покарання, суд порушив його права і тепер,з порушенням закону, відмовляє у перегляді судового рішення від 18.11.2014

Про судове засідання 18.11.2014 року і прийняте в той день рішення він дізнався тільки 19.02.2015 року і тепер просить суд переглянути його за нововиявленими обставинами .

Нововиявленою обставиною вважає невиконання вироку суду від 06.11.2013 року в частині відшкодування шкоди по цивільному позову та розгляд справи в його відсутності..

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги , зазначені в заяві.

Прокурор заперечує проти перегляду судового рішення, а саме ухвали суду від 18.11.2014 року про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за нововиявленими обставинами , так як на момент звернення інспектора Ленінського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання , останній його відбув, під час виконання вироку порушень не було, нових злочинів не скоїв.

Вислухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Статтею 459 КПК України передбачені обставини , які законодавцем визнаються нововиявленими для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається в матеріалів кримінального провадження 1кп/334/386/2013, ОСОБА_5 був засуджений 06.11.2013 року вироком Ленінського суду м. Запоріжжя за ст.185 ч.1, ст. 297 ч.2, 70, 75,76 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік .

Вироком задоволений цивільний позов ОСОБА_4 на суму 5000 грн.

12.12.2013 року потерпілий ОСОБА_4 отримав копію вироку, про що в матеріалах справи наявна його заява з підписом про отримання .

14.01.2014 року ОСОБА_4 отримав виконавчий лист.

З моменту отримання копії вироку ніяких апеляційних скарг про розгляд справи та винесення вироку в його відсутності від потерпілого ОСОБА_4 не надійшло.

10.11.2014 року , після закінчення іспитового строку ОСОБА_5 , інспектор Ленінського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області звернувся до Ленінського суду м. Запоріжжя із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку з закінчення іспитового строку, так як останній на реєстрацію з`являвся, пропусків не мав, має позитивні характеристики з місця проживання, нових злочинів не скоїв.

В матеріалах кримінального провадження дійсно відсутнє повідомлення про виклик потерпілого ОСОБА_4 на розгляд клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, але відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України у судове засідання викликається цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову.

Звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням проводилось за підставі п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, тобто після закінчення іспитового строку у зв`язку з повним відбуттям останнім призначеного покарання, і думка потерпілого щодо непогашення цивільного позову не є підставою для відмови інспектору Ленінського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області в задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання.

На думку суду, відсутність потерпілого ОСОБА_4 під час розгляду 18.11.2014 року клопотання інспектора Ленінського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання після закінчення іспитового строку не є нововиявленою обставиною, тому заява ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає за доцільне роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 , що захист його порушених прав під час виконання вироку суду в частині стягнення матеріальної шкоди регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та нормами ЦПК України.

Керуючись. ст.. ст.. 459-467 КПК України, суд

У х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_4 в перегляді судового рішення ухвали Ленінського суду м. Запоріжжя від 18.11.2014 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1