Справа № 367/1096/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/370/15 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 34 06.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
06 квітня 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, де просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, мотивуючи тим, що за час відбування покарання він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.02.2015 року клопотання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував тим, що вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19.02.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком 5 років. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 26.11.2014 року ОСОБА_7 не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.02.2015 року зараховано у строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру з 26.11.2014 року по 26.12.2014 року. Початок строку відбування покарання 23.08.2012 року. Початок строку обмеження волі 26.12.2014 року. Кінець строку відбування покарання 23.07.2017 року.

Оскільки з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі засудженого ОСОБА_7 не минув один рік, суд, посилаючись на ч.8 ст. 154 КВК України відмовив в задоволенні його клопотання щодо умовно-дострокового від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що посилання суду в ухвалі на ч.8 ст. 154 КВК України є безпідставним, оскільки дана норма закону на нього не поширюється і він має право на умовно-достроково звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який проти апеляційної скарги засудженого заперечував, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, до осіб які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття ними не менше ? строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Роз`ясненнями, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року передбачено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільненні і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 154 КВК України особи, звільненні від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направленні у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

При регламентуванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і, відповідно, при конкуренції норм загальних і спеціальних застосовуються спеціальні норми.

Стаття 154 КВК України є спеціальною нормою щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності наступних умов: засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і при цьому була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19.02.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком 5 років. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 26.11.2014 року ОСОБА_7 не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі.

Тобто, ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі та є особою, яка була направлена у місця обмеження волі до Ірпінського виправного центру №132, а тому на думку колегії суддів підпадає під критерії обмеження у часі у праві умовно-дострокового звільнення або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи, що ухвала про направлення ОСОБА_7 у місця обмеження волі була винесена 26.11.2014 року, тобто з дня винесення ухвали ще не минув один рік, засуджений ОСОБА_7 на даний час не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково, але за ним залишається таке право при настанні строків, передбачених у законі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2015 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково відмовлено залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4