У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів за участю прокурора

Канигіної Г.В., Пошви Б.М.
Сухарєва О.М.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 12 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Кіровського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
та жителя с. Золоте

Поле
Кіровського району АР Крим,

раніше
судимого:

1) 7
лютого 1996 року Кіровським районним судом за ч.3 ст.140 КК України

року на 3 роки позбавлення волі умовно, з відстрочкою
виконання вироку на 1 рік;

2) 21 лютого 2005 року цим же судом за ч.1 ст.185 КК
України на 2 роки позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Постановою суду від 20 березня 2006 року звільнений від відбування покарання у
зв¢язку із
закінченням іспитового строку,

засуджено:

- за
ч.3 ст.187 КК України на вісім років позбавлення волі, з конфіскацією всього
майна, що є його особистою власністю;

- за ч.1 ст.296
КК України на шість місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_1 за сукупністю злочинів призначено
вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою
власністю.

Як визнав суд, у середині вересня 2005 року, приблизно о 19 годині 30
хвилин, ОСОБА_1, за попередньою змовою із ОСОБА_2, справу щодо якого виділено в
окреме провадження у зв'язку із його розшуком, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, в квартирі АДРЕСА_1, з метою заволодіння чужим майном, почав
вимагати у ОСОБА_3 150 грн., а коли отримав відмову штовхнув її. Коли потерпіла
впала на підлогу, засуджений вдарив її відром у голову, а також бив кулаком по
голові і ногами по ногах. Будучи поміченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5, засуджений
заволодів ножем та кувалдою, загальною вартістю 70 грн. і з місця події втік.

27 січня 2006 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, у будинку АДРЕСА_2, напав на ОСОБА_6 та завдавши йому
ударів по різних частинах тіла, здавлюючи шию рушником, погрожуючи вбивством,
заволодів грошима потерпілого у сумі 30 грн.

19 лютого 2006 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, у квартирі АДРЕСА_3, грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю,
брутально лаявся на адресу власника квартири ОСОБА_7. Коли присутній у квартирі
ОСОБА_8 заступився за ОСОБА_7, ОСОБА_1 завдав йому декілька ударів кулаком у
різні частини тіла. На зауваження ОСОБА_7 вдарив її цеглиною по голові, а потім
сокирою пошкодив двері і переслідуючи тікаючого ОСОБА_8, погрожував йому
розправою.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року апеляцію засудженого залишено без
задоволення, а вирок Кіровського районного суду від 15 серпня 2006 року - без
зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, як видно
із її змісту, вважає постановлені щодо нього судові рішення незаконними.
Зазначає, що досудове та судове слідство проведено однобічно та неповно, з
порушенням кримінально-процесуального закону, його дії безпідставно
кваліфіковані як розбій.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про часткове задоволення скарги засудженого
і перекваліфікацію дій винного на ч.2
ст.187 КК України без зміни покарання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.334 КПК України
та роз'яснень, що містяться у п.п.16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 29 червня 1990 року №5 “Про виконання судами України законодавства
і постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і
постановлення вироку”, суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі
доказів, тобто всіх фактичних даних, що містяться у показаннях свідків,
потерпілих, підсудного, висновку експерта та інших джерелах доказів, а також,
керуючись законом, дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх допустимості,
достовірності і достатності, яка має ґрунтуватись на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності.

Проте, розглядаючи дану кримінальну
справу щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ч.3 ст.187 КК України, суд не дотримався
вимог закону і роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України.

Суд, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні
розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з метою заволодіння їх
майном, належним чином не дослідив докази, зібрані у справі. Не установив, чи
було застосовано до потерпілих насильство, що є небезпечним для їх здоров'я (
що має суттєве значення для кваліфікації дій винного), чи мало місце у діях
засудженого проникнення у житло потерпілих.

Не дана належна оцінка показанням
потерпілих, з яких убачається, що ОСОБА_1 застосував до них фізичне насильство
та погрожуючи застосуванням насильства, вимагав передати йому гроші, а потім
заволодів їх майном та грошима. Однак, судом достовірно не встановлено, які
саме тілесні ушкодження спричинив засуджений ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і чи були вони
небезпечними для здоров¢я чи життя потерпілих, як це зазначено у мотивувальній
частині вироку.

У справі не проведено огляд місця події (квартир потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_6), не виявлено
сліди та знаряддя злочинів, немає жодних медичних документів, що свідчили б про
наявність тілесних ушкоджень у потерпілих та їх тяжкість і залишилося поза
увагою суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду щодо доведеності
винності ОСОБА_1 у вчиненні розбійного нападу із застосуванням насильства, що є
небезпечним для життя чи здоров¢я потерпілих, як у першому епізоді, так і у другому, а
також про проникнення у житло, ґрунтується на однобічно і неповно досліджених
обставинах справи, а тому є передчасним і необгрунтованим.

Крім того, суд, у вироку послався на те, що ОСОБА_1 вчинив злочинні дії
щодо ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_2 Між тим, зі справи видно, що
відносно цієї особи немає вироку і йому не пред¢явлено таке
обвинувачення у зв¢язку із його розшуком.

Не звернув увагу на неповноту дослідження доказів та інші обставини справи
апеляційний суд, який перевіряв доводи засудженого.

За таких обставин постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення не можна визнати
законними, тому вони підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий
судовий розгляд.

Під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту потерпілих,
свідків, спеціаліста, можливого виклику й допиту нових свідків, давання судових
доручень у порядку, передбаченому ст.3151 КПК України, у тому числі
й щодо огляду місць події з метою встановлення слідів та предметів злочину,
вчинення інших процесуальних дій, суду необхідно вжити заходів для всебічного,
повного і об'єктивного з`ясування усіх фактичних обставин справи, з метою
прийняття обґрунтованого та законного рішення.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 15 серпня
2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 жовтня
2006 року щодо ОСОБА_1, скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Судді:

Кравченко
К.Т. Канигіна Г.В.
Пошва Б.М.