Справа
№ 1-276
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада
2007 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі
головуючого судді Носова В.К.

при секретарі Грабовській Н.В.

з участю
прокурора Грималюка В.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Тульчині кримінальну справу

про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, українки, гр. України, уродженки с. Маяки, Тульчинського району, Вінницької області, освіта
неповна середня, не працюючої, не заміжньої, проживаючої АДРЕСА_1, раніше
судимої 05.07.1995 року Тульчинським районним судом за ст. ст. 140 ч.2, 143 ч.
2 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі, в злочині, передбаченому
ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2007
року біля 10 год. В с Маяки,
ОСОБА_1, проходячи
по вул. АДРЕСА_2, в якому проживає ОСОБА_2, з якою вона
перебувала у неприязних стосунках, скориставшись привідкритим вікном, проникла
в середину будинку, де зі столу викрала мобільний телефон «Моторола L7»,
вартістю 800 гривень і сім-картку, вартістю 25 гривень на загальну суму 825
гривень. Даний телефон належить сину ОСОБА_2
- ОСОБА_3

Своїми
діями підсудна ОСОБА_1 заподіяла потерпілому ОСОБА_3 матеріального збитку а суму 825 гривень.

В
судовому засіданні підсудна свою вину в скоєнні злочину визнала повністю та
детально пояснила суду, що ОСОБА_2,
перебуваючи в нетверезому стані сказала їй, що в неї в будинку є телефон,
про те, щ він належить її сину вона не знала. Перебуваючи з потерпілою в
неприязних стосунках вона вирішила їй помститись і вирасти телефон. 13.08.2007
року, вона зранку проходила повз її будинок і побачила привіт крите вікно.
Через нього вона проникла в будинок і побачивши на столі мобільний телефон,
вона його викрала. К він
називається вона не знає, він був чорного кольору. А слідуючий день вона пішла
в ліс по гриби, там зустріла ОСОБА_4 і вирішила віддати йому мобільний телефон,
щоб у неї його не знайшли. Про те, що він крадений вона йому не казала. Він
обіцяв дати їй за нього гроші. Після того вона ОСОБА_4 більше не бачила, де він
подів телефон вона не знає. Просить суворо її не карати, так як на її утриманні
знаходиться хвора мати.

Крім визнання
своєї вини підсудною, її вина підтверджується показами свідків.

Так,
свідок ОСОБА_2 показала
суду, що 13.08.2007 року вона пішла на роботу,
двері в будинок
вона не зачиняла,
так як в будинку
знаходився її син ОСОБА_3,
який в той час спав. В одній з кімнат на столі лежав його мобільний
телефон. Приблизно біля 12 години вона повернулась додому і попросила сина
включити музику на його мобільному телефоні. Повернувшись з кімнати де мав бути
його телефон, він сказав, що телефону немає. Вони почали шукати телефон, але
зрозуміли, що його викрали з їх будинку.

Про викрадення
телефону вона написала заяву в міліцію.

Свідок
ОСОБА_5 показав суду, що ін був запрошений працівниками міліції в якості
понятого при відтворенні обстановки та обставин подій даної справи. Підсудна
ОСОБА_1 показувала як вона через відкрите вікно проникала в будинок ОСОБА_2 і сама
розказувала як саме скоїла крадіжку. Вела вона себе впевнено, ніякого тиску з
боку працівників міліції на неї не було.

Свідок ОСОБА_6
повністю підтримав покази свідка ОСОБА_5

Також вина
підсудної підтверджується матеріалами справи: протоколом огляду місця події
(а.с. 5, 39), протоколом відтворення обстановки та обставин подій (а.с. 28-30)
та іншими матеріалами справи.

Суд,
дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що
вина підсудної в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з
проникненням в житло в судовому засіданні повністю доведена і її дії слід
кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України.

Вирішуючи
питання про покарання підсудної, суд враховує суспільну небезпеку скоєного
злочину, а також особу підсудної, яка характеризується негативно.

До
обставин, що пом'якшують відповідальність підсудної суд відносить щире каяття в
скоєному злочині.

Обставин, що
обтяжують відповідальність підсудної судом не встановлено.

Враховуючи
наведені обставини, суд вважає можливим, призначаючи покарання підсудній
ОСОБА_1, застосувати ст. 75 КК України і звільнити її від відбуття покарання з
випробуванням.

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.
185 ч.3 КК України до трьох позбавлення волі.

У
відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на 1 рік.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 825
гривень матеріального збитку.

Речові
докази - документи викраденого мобільного телефону «Моторола L7», які
зберігаються в Тульчинському РВ УМВС повернути потерпілому.

Міру запобіжного
заходу залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок суду
може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області, протягом 15
діб.