В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2014 Справа №607/16649/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0002219 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

в с т а н о в и в :
17 серпня 2014 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в громадському місці по вул. Митрополита Шептицького в м. Тернополі, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, грубу порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитися у очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, діючи із особливою зухвалістю, яка виразилася у застосуванні фізичного насильства, тримаючи у руках скляну пляшку безпричинно умисно кинув її в голову потерпілої ОСОБА_4 , чим спричинив їй рану із надрізом шкіри на лівій половині лобної ділянки голови та рану в лівій виличній ділянці, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткостроковим розладом здоров`я та синець і садна (на тлі цього синця) на лівій половині лобної ділянки голови, садна на правій половині лобної ділянки голови та спинці носа, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що 17 серпня 2014 року близько 16 год. 00 хв. він перебував в громадському місці по вул. Митрополита Шептицького в м. Тернополі, та з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою самоутвердитися у очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, тримаючи у руках порожню скляну пляшку з-під пива безпричинно умисно кинув дану пляшку в голову незнайомої йому жінки, яка на той момент перебувала поблизу.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 17 серпня 2014 року близько 16 год. 00 хв. вона перебувала в громадському місці поблизу «Укрексімбанку», що по вул. Митрополита Шептицького в м. Тернополі, вона відчула сильний удар та біль в ділянці голови, від якої втратила свідомість та впала. Як їй потім стало відомо, в неї, безпричинно раніше невідомим їй чоловіком, було кинуто пусту пляшку з-під пива, яка влучила їй в ділянку голови. Крім того, пояснила суду, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., які вона просить суд стягнути з обвинуваченого та подала на адресу суду відповідну позовну заяву.

Обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Крім того, по справі є заявлено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 заподіяної моральної шкоди на суму 5000,00 гривень в користь потерпілої, який підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Приймаючи рішення про задоволення позову про стягнення моральної шкоди, суд враховує, - стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, ступінь зниження її авторитету, пережитий стрес, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 , в користь потерпілої ОСОБА_4 п`яти тисяч гривень завданої моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 , в користь ОСОБА_4 п`ять тисяч гривень завданої моральної шкоди.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1