печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005637 від 12.10.2014, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , такого, що не має судимості, згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 12 жовтня 2014 року, приблизно о 18 год. 20 хв., знаходячись біля хірургічного корпусу Головного військового клінічного госпіталю, розташованого за адресою: м.Київ, вул.Госпітальна, 18, помітивши у вікні однієї з палат ноутбук, з метою викрадення чужого майна попрямував у палату урологічного відділення. Після чого, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, зайшов до приміщення палати №5. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, Городничий викрав ноутбук марки «Асус» вартістю 3449 грн., який належить ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення вказаної палати. В цей час злочинні дії ОСОБА_3 були помічені потерпілим ОСОБА_6 , який наказав йому зупинитись. Усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, ОСОБА_3 прискорив рух у напрямку виходу з лікарні з викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_3 відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 на суму 3449 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення визнав повністю, дав показання, що відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

По суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що 12.10.2014 приблизно о18.00 год. він повертався додому від свого товариша, який працює в музеї Головного військового клінічного госпіталю, що по АДРЕСА_2 . Проходячи повз одного з корпусів він з вулиці через відкрите вікно палати помітив ноутбук та відсутність сторонніх осіб у палаті. В цей час в нього виник умисел на викрадення вказаного ноутбука, з метою його подальшого продажу та отримання грошей, оскільки він та його родина на той час перебували у складному матеріальному становищі. Реалізуючи свій умисел, він зайшов в корпус госпіталю, пройшов у вказану палату, де взяв зазначений ноутбук «Асус» чорного кольору, і направився з ним на вихід. Коли він вийшов з палати, його помітив власник ноутбука, який його окрикнув, наказавши повернути ноутбук. Проте він на це не відреагував і побіг на вихід. Потерпілий побіг за ним. Пробігши декілька метрів, він викинув вказаний ноутбук на підлогу, а сам побіг далі, проте на виході був затриманий потерпілим, який в подальшому викликав працівників міліції. Не заперечував суму цивільного позову в розмірі 3449 грн., визнавши факт того, що ноутбук від падіння розбився і став (як пояснив потерпілий ОСОБА_6 ) повністю непридатний для використання. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та розмір цивільного позову, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав можливим обмежитись допитом обвинуваченого та не досліджувати інші наявні у справі докази в частині фактичних обставин справи.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації його дій органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання, суд у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених злочинів, дані про особу підсудного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнається щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, те, що ОСОБА_3 раніше багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності, хоча і судимість погашена, збитки потерпілому не відшкодував, офіційно суспільно-кориснею працею не займається, з 11.07.2004 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, синдром залежності, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений має визначене місце реєстрації і проживання, де характеризується задовільно, cтан здоров`я ОСОБА_3 , який хворіє хворіє на ВІЛ інфекцію, хронічний гепатит, з 14.02.2012 отримує антиретровірусну терапію, яка потребує щоденного тривалого прийому двічі на день, а також враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого грошових коштів в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди ґрунтуються на законі, були визнані самим ОСОБА_3 , а тому цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі п.3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а долю речових доказів - вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п.2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 (ідент.номер НОМЕР_2 ) суму 3449 (три тисячі чотириста сорок дев`ять) грн. на відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином.

Речові докази:

-ноутбук «Асус», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому;

-CD-R диск, на якому наявна інформація по номеру мобільного телефону, отриманого в ПрАТ «Київстар» за ухвалою суду від 15.10.2014 про тимчасовий доступ до речей і документів, - який зберігається у матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с. 146), залишити при матеріалах провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави (УДКСУ у Печерському районі м. Києва, банк одержувач ГУДКСУ у м. Києві; р/р 0007; МФО 820019; КЕКД 21081100;01) процесуальні витрати за проведення:

-дактилоскопічної експертизи № 796 від 17.10.2014 в розмірі 393,12 гривень;

-трасологічної експертизи № 795 від 23.10.2014 в розмірі 922,35 гривень, -

а всього на загальну суму 1315 грн. 47 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді домашнього арешту.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1