Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/638/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2015 року м.Виноградів
Клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано 03.03.2015 року до Виноградівського районного суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, у відповідності до п.1 ч.2 ст.188 КПК України та відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Клопотання мотивоване тим, що 05 лютого 2015, близько 04 години, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та двома не встановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та протиправні наслідки, які можуть настати після їхнього вчинення, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, знаходячись в салоні легкового автомобіля марки «Ауді А-6», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , де впевнившись в відсутності сторонніх осіб ОСОБА_5 , через незачинену на замок задню дверку, таємно проник в салон автомобіля марки «Фольксваген транспортер Т-4», реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_2 , білого кольору, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , 1970 року народження, після чого, шляхом під`єднання буксирного тросу від автомобіля марки «Ауді А-6» до автомобіля «Фольксваген транспортер Т-4», відбуксирували останній транспортний засіб до вулиці Комунальна в м.Виноградові, де ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та двома не встановленими досудовим розслідуванням особами, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, привівши в дію двигун автомобіля марки «Фольксваген транспортер Т-4», реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_2 , білого кольору, від`їхали на ньому до вулиці Дзержинського в м.Хуст, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків.
У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , якому 07.02.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом проведення огляду місця події, допитом потерпілого, допитом підозрюваного ОСОБА_5 , щиросердечним зізнанням ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами.
Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 показав, що дійсно близько 04 години, 2015 року, разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в салоні легкового автомобіля марки «Ауді А-6», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , де впевнившись в відсутності сторонніх осіб ОСОБА_5 , через незачинену на замок задню дверку, таємно проник в салон автомобіля марки «Фольксваген транспортер Т-4», реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_2 , білого кольору, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , 1970 року народження, після чого, шляхом під`єднання буксирного тросу від автомобіля марки «Ауді А-6» до автомобіля «Фольксваген транспортер Т-4», відбуксирували останній транспортний засіб до вулиці Комунальна в м.Виноградові, де ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, привівши в дію двигун автомобіля марки «Фольксваген транспортер Т-4», реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_2 , білого кольору, від`їхали на ньому до вулиці Дзержинського в м.Хуст.
07.02.2015 р. ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду, щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 08.03.2015 року, однак на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому існують достатні підстави для продовженні строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Зокрема існують ризики в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 не має постійної роботи, не одружений та не має утриманців, являється мешканцем іншого населеного пункту, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, пов`язану з незаконним заволодінням транспортних засобів а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Крім того, на даний час наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зокрема, під час досудового розслідування 26.02.2015 постановою слідчого призначено судово-товарознавчу експертизу для встановлення вартості викраденого транспортного засобу.
На даний час відповідною установою проводиться експертне дослідження, результати якого до органу досудового розслідування не надійшли та які перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Крім цього, на даний час вживаються оперативно-розшукові заходи для встановлення осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ухвал слідчого судді від 27.02.2015 р. необхідно провести слідчі (розшукові) дії для встановлення місцезнаходження речей, які знаходилися у салоні викраденого автомобіля.
Також необхідно допитати в якості свідків осіб, мешканців Хустського району, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування на строк 30 днів.
Захисник ОСОБА_6 подав до суду заперечення, у якому зазначає, що у клопотанні слідчий зазначає, що необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню істини, незаконно впливати на потерпілого, не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, що може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства. При цьому слідчий посилається на ті ж самі обставини, якими обґрунтовував своє клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Діючи всупереч вимозі п.5 ч.1 ст.184 КПК України, слідчий ОСОБА_4 не посилається на жоден з матеріалів, якими підтверджуються обставини, на підставі яких він дійшов висновку щодо наявності одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні.
Наведений у клопотанні висновок із аналізу даних, характеризуючих особистість ОСОБА_5 є однобічним припущенням слідчого, який всупереч вимогам п.4-6 ч.1 ст.178 КПК України не бере до уваги фактичні обставини, а саме те, що ОСОБА_5 це молода соціально зорієнтована людина, якій не виповнилося ще і 19 років; він виріс і виховується у повній, простій селянській сім`ї, постійно допомагає батькам у веденні домашнього господарства, відтак має міцні родинні і соціальні зв`язки за місцем постійного проживання і навчання, тимчасово не працює, успішно вчиться, закінчує 4 курс технологічного коледжу Мукачівського державного університету, звідки отримав виклик на проходження переддипломної практики, не зловживає спиртним, приймає участь у громадському житті села, за місцем проживання характеризується в цілому посередньо.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_5 в ході досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству. Так, саме за його допомогою, було встановлено особи всіх інших співучасників кримінального правопорушення, отримані повні дані щодо обставин скоєного кримінального правопорушення.
Діючи всупереч вимогам ст.199 КПК України слідчий ОСОБА_4 не доводить належними та достатніми доказами наведені ним обставини, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою. Жодна з обставин, які наведені слідчим у клопотанні від 03.03.2015року які, ніби перешкоджатимуть завершенню досудового розслідування не існують, оскільки це припущення слідчого. Судово-товарознавча експертиза фактично завершена, вартість викраденого транспортного засобу експертом визначена, необхідність її проведення не може бути процесуальною підставою подальшого утримання ОСОБА_5 під вартою. Місце знаходження викрадених з автомобіля речей як і особи причетні до їх викрадення досудовому слідству відомі, оскільки клопотання про проведення слідчих та оперативно- розшукових дій відносно цих речей та особи, мною подано до слідчого ще до цього дня належного реагування на нього не зроблено. Необхідність допитати в якості свідків будь-яких особисто невизначених мешканців Хустського району, яким можуть бути відомі обставини вчинення цього кримінального правопорушення, без зазначення відомостей, які вони можуть надати та відсутність обґрунтування значення цих відомостей для вирішення цього процесуального питання, за відсутності посилання слідчого на конкретні матеріали, не може вважатися обґрунтуванням передбачених законом підстав продовження строку утримання ОСОБА_5 під вартою.
Вищезазначені обставини, з урахуванням належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на досудовому слідстві, спростовують висновок слідчого ОСОБА_4 про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, існування обставин, які перешкоджатимуть завершенню досудового розслідування, необхідність продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, спиртними напоями не зловживає, за характером він відверта молода людина, щиро розкаюється у скоєному, активно співпрацює зі слідством. Наявність постійного місця проживання, усталених міцних соціальних зв`язків з членами сім`ї, необхідність продовження навчання та належна поведінка підозрюваного ОСОБА_11 на досудовому слідстві є тими гарантіями, які забезпечать у випадку обрання судом більш м`якого запобіжного заходу, особисте зобов`язання, повне виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього усіх процесуальних обов`язків, буде достатнім, щоби запобігти тим ризикам, які необгрунтовано зазначені у клопотанні слідчого ОСОБА_4 . Необхідність змінити запобіжний захід ОСОБА_5 існує, оскільки немає потреби особу, що вчинила злочин, щиро розкаялась, визнала свою вину та активно допомагала розслідуванню, надалі тримати під вартою. Навпаки, обрання до підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме, особистого зобов`язання, полегшить і пришвидшить судовий розгляд та відшкодування шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_12 .
Відповідно до п.3 ст.9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого ГА ООН у 1996 році та ратифікованого Україною 19.10.1973 року (набрав чинності 23.03.1976 року), тримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду не має бути загальним правилом, але звільнення може ставитись у залежність від подання гарантій явки на суд, явки на судовий розгляд у будь-якій іншій стадії і, в разі необхідності, явки для виконання вироку. Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь-яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 09 грудня 1988 року, вимагає проведення судового розгляду стосовно затриманої особи у розумні строки після її затримання або звільнення цієї особи до розгляду справи (провадження) в суді. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові у правосудді.
У зв`язку з наведеним просить відмовити у задоволенні клопотання про продовження тримання під вартою слідчому та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, зазначивши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.2 ст.289 КК України, за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, вказаний злочин вчинив групою осіб, решта співучасників не затримані і перебувають на волі, що є ризиком того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе виробити позицію з спільниками, знищити докази. Крім того підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, був засуджений за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.. 69 КК України йому призначено покарання у виді штрафу, судимість не погашена, що свідчить про те, що підозрюваний схильний до вчинення злочинів. Крім того досудове розслідування не завершено з об`єктивних підстав, так як встановлюється місцеперебування решти спільників підозрюваного, не виконана призначена товарознавча експертиза, оскільки вартість транспортного засобу впливає на кваліфікацію дій підозрюваного. Жоден із ризиків, що були підставою для обрання запобіжного заходу наразі не змінилися і не відпали, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого покарання.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що повністю визнає вину, написав щиросердечне зізнання, співпрацює зі слідством. Просив вказані обставини взяти до уваги та не продовжувати йому строк тримання під вартою, а застосувати особисте зобов`язання.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обгрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
Відповідно до вимог ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Так, згідно п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення.
07.02.2015 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів з кінцевим терміном 08.03.2015 р.
У судовому засіданні прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має постійної роботи, відтак стабільного джерела доходів, не одружений та не має утриманців, проживає в іншому районі, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений 24.11.2014 р. за вчинення тяжкого злочину за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу, є судимим, перебуваючи на волі та усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, пов`язану з незаконним заволодінням транспортних засобів а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Крім того судом приймається до уваги, що троє спільників підозрюваного досі не затримані, перебувають на волі, перебуваючи на волі підозрюваний може узгоджувати позицію, знищити речові докази їх причетності.
Крім того ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, будучи раніше судимим за вчинення тяжкого злочину проти власності, судимість не погашена, що свідчить про схильність підозрюваного до злочинної діяльності.
Отже, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дають підстави для продовження строку тримання під вартою.
Крім того наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки 26.02.2015 р. постановою слідчого призначено судово-товарознавчу експертизу для встановлення вартості викраденого транспортного засобу, експертне дослідження не проведено, що перешкоджає завершенню досудового розслідування. Вживаються оперативно-розшукові заходи для встановлення осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до ухвал слідчого судді від 27.02.2015 р. необхідно провести слідчі (розшукові) дії для встановлення місцезнаходження речей, які знаходилися у салоні викраденого автомобіля.
Доводи захисника щодо характеристики підозрюваного, його майнового стану, соціальних зв`язків не дають суду підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки захисником ні у поданому запереченні, ні в судовому засіданні не наведено жодної обставини про те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою змінилися чи відпали, або існують якісь нові, які б давали суду підстави вважати, що зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Приймаючи до уваги, що підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК України не встановлено, у даному випадку слід визначити розмір застави.
Приймаючи до уваги приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, способу та тяжкості вчинення злочину, раніше встановлений розмір застави 40 розмірів мінімальної заробітної плати є достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного і зміні не підлягає.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 199 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Продовжити тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст Хустського району, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування на строк 30 (тридцять) днів до 03.04. 2015 року включно.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у виді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.
Визначити термін дії зазначених обов`язків до 03.04.2015 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1