Провадження № 1-кс/161/4589/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
11 грудня 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі Ленічеві Є.А.,

з участю прокурора Лейбик О.І.,

з участю слідчого Криська В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Луцька
клопотання слідчого СВ Луцького МВ
УМВС України у Волинській області,
Криська В.В. у кримінальному
провадженні про тимчасовий доступ до
речей і документів та їх вилучення, які
знаходяться у володінні ТОВ «Астеліт»,
-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Луцького МВ УМВС України у
Волинській області Крисько В.В.
звернувся до суду з клопотанням,
погодженим із прокурором прокуратури
м. Луцька Лейбик О.І. про тимчасовий
доступ до речей і документів та їх
вилучення, які знаходяться у володінні
ТОВ «Астеліт».

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що ОСОБА_3, будучи
засудженою 14.03.2006 року Луцьким
міськрайонним судом Волинської
області за ст.ст. 255 ч.1, 69,28 ч.4, 189 ч.4, 69, 28
ч.4, 15 ч.3, 190 ч.4, 69, 28 ч.4, 357 ч.1, 28 ч.4, 357 ч.3, 28
ч.4, 190 ч.4, 69, 28 ч.4, 185 ч.2, 69, 70, 79, 76-75 до
позбавлення волі на строк 5 років з
іспитовим строком на 3 роки; 26.06.2008
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області за ст.ст. 255 ч.1, 69, 28
ч. 4, 190 ч.4, 69, 70 ч.1 до позбавлення волі на
строк 4 роки з конфіскацією майна та
09.10.2012 звільнена по відбуттю строку
покарання; а також будучи засудженою
03.09.2013 року Луцьким міськрайонним судом
Волинській області за ч. 2 ст. 185 КК
України, до позбавлення волі на строк 1
рік з іспитовим строком на 1 рік, маючи
не зняту та не погашену у встановленому
законом порядку судимість за скоєння
умисного корисливого злочину, на шлях
виправлення не стала, належних
висновків не зробила і знову скоїла
нові умисні корисливі кримінальні
правопорушення.

Так, 24 вересня 2013 року близько 19 години
20 хвилин, ОСОБА_3, повторно, перебуваючи
в маршрутному таксі № 19, біля зупинки
на перехресті вулиць Ковельської та
Шевченка міста Луцька, умисно, з метою
таємного викрадення чужого майна,
шляхом вільного доступу, керуючись
корисливим мотивом, таємно викрала з
сумочки ОСОБА_4 гаманець, який для
потерпілої матеріальної цінності не
становить, в якому знаходились грошові
кошти в сумі 250 гривень, дві кредитні
картки, що належать банку «Приватбанк»
та «Кредобанку», паспорт громадянина
України на ім'я ОСОБА_4, чим спричинила
потерпілій майнову шкоду на суму 250
гривень.

Вона ж, повторно, 05 жовтня 2013 року
близько 13 години 20 хвилин, перебуваючи
в магазині «Шара» по вулиці Глушець в
місті Луцьку, діючи умисно, з метою
таємного викрадення чужого майна,
шляхом вільного доступу, керуючись
корисливим мотивом, таємно викрала з
сумочки ОСОБА_5 належний останній
гаманець чорного кольору, який для
потерпілої матеріальної цінності не
становить, в якому знаходились грошові
кошти в сумі 800 гривень та платіжна
банківська картка, що належить банку
«Приватбанк», чим спричинила
потерпілій майнову шкоду на загальну
суму 800 гривень.

30 жовтня 2013 року СВ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області ОСОБА_3
оголошено підозру за ознаками
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК
України.

З метою встановлення причетності
ОСОБА_3, до скоєння вище вказаних
злочинів, виникла необхідність на
отримання інформації в ТОВ "Астеліт"
про серійний номер мобільного телефону
в якому станом на 24.09.2013 рік та 05.10.2013 рік
перебувала сім картка № НОМЕР_1.

Досудовим розслідуванням встановлено,
що ОСОБА_3 в якому станом на 24.09.2013 та
05.10.2013 користувалась мобільним
телефоном з номером оператора НОМЕР_1

Інформація про вхідні та вихідні
дзвінки зазначених номерів телефонів
необхідна для перевірки обставин
справи, а саме підтвердження чи
спростування показань підозрюваної, до
причетності у скоєнні вище вказаного
злочину.

Враховуючи те, що вищевказані
відомості в сукупності з іншими речами
і документами кримінального
провадження, мають суттєве значення
для встановлення важливих обставин у
кримінальному провадженні, вирішенні
його по суті, з метою встановлення
причетності ОСОБА_3 до вчинення даних
злочинів, органу досудового
розслідування необхідно отримати
тимчасовий доступ до відомостей про
вхідні та вихідні дзвінки зазначеного
номеру телефону (НОМЕР_1) в мережі
компанії стільникового зв'язку ТОВ
«Астеліт», які містять охоронювану
законом таємницю та перебувають (або
можуть перебувати) у володінні ТОВ
«Астеліт», а саме її Київській філії, що
за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська,
11А.

Просить надати тимчасовий доступ на
отримання в ТОВ «Астеліт», а саме її
Київській філії, що за адресою: м. Київ,
вул. Солом'янська, 11А, інформації
(відомостей) про сеанси мобільного
зв'язку абонента ТОВ «Астеліт», що
здійснюється абонентськими номерами
рухомого (мобільного) зв'язку
передплаченого сервісу (без укладення
контрактів та ідентифікації абонентів
(Sim-карток)) НОМЕР_1 за 24.09.2013 та 05.10.2013 із
зазначенням базових станцій та
прив'язки на місцевості, дати та часу
здійснення таких дзвінків, тривалості
розмов, серійних номерів (imei) телефонів,
з яких та на які здійснювались ці
дзвінки.

Вказану інформацію надати
представнику компанії стільникового
зв'язку ТОВ «Астеліт» в друкованому та
електронному вигляді.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та
прокурор підтримали своє клопотання з
підстав у ньому викладених. Просять
клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши письмові матеріали
клопотання, приходжу до висновку про
часткове задоволення клопотання з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у
кримінальному провадженні підлягають
доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення
(час, місце, спосіб та інші обставини
вчинення кримінального
правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у
вчиненні кримінального
правопорушення, форма вини, мотив і
мета вчинення кримінального
правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням, а також
розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, характеризують особу
обвинуваченого, обтяжують чи
пом'якшують покарання, які виключають
кримінальну відповідальність або є
підставою закриття кримінального
провадження;

5) обставини, що є підставою для
звільнення від кримінальної
відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України
обов'язок доказування обставин,
передбачених статтею 91 цього Кодексу,
за винятком випадків, передбачених
частиною другою цієї статті,
покладається на слідчого, прокурора та,
в установлених цим Кодексом випадках, -
на потерпілого. Обов'язок доказування
належності та допустимості доказів,
даних щодо розміру процесуальних
витрат та обставин, які характеризують
обвинуваченого, покладається на
сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України
слідчий суддя, суд постановляє ухвалу
про надання тимчасового доступу до
речей і документів, якщо сторона
кримінального провадження у своєму
клопотанні доведе наявність достатніх
підстав вважати, що ці речі або
документи:

1) перебувають або можуть
перебувати у володінні відповідної
фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з
іншими речами і документами
кримінального провадження, у зв'язку з
яким подається клопотання, мають
суттєве значення для встановлення
важливих обставин у кримінальному
провадженні;

3) не становлять собою або включають
речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до
охоронюваної законом таємниці, яка
міститься в речах і документах
належать :

1)інформація, що знаходиться у
володінні засобу масової інформації
або журналіста і надана їм за умови
нерозголошення авторства або джерела
інформації;

2) відомості, які можуть становити
лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити
таємницю вчинення нотаріальних лій;

4) конфіденційна інформація, в тому
числі така, що містить комерційну
таємницю;

5) відомості, які можуть становити
банківську таємницю;

6) особисте листування особи та
інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в
операторів та провайдерів
телекомунікацій, про зв'язок, абонента,
надання телекомунікаційних послуг, у
тому числі отримання послуг, їх
тривалості, змісту, маршрутів
передавання тощо;

8) персональні дані особи, що
знаходяться у її особистому володінні
або в базі персональних даних, яка
знаходиться у володільця персональних
даних;

9) державна таємниця.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України
слідчий суддя, суд постановляє ухвалу
про надання тимчасового доступу до
речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю, якщо
сторона кримінального провадження,
крім обставин, передбачених частиною
п'ятою цієї статті, доведе можливість
використання як доказів відомостей, що
містяться в цих речах і документах, та
неможливість іншими способами довести
обставини, які передбачається довести
за допомогою цих речей і документів.

При розгляді клопотання встановлено,
що при розгляді клопотання
встановлено, що в провадженні СВ
Луцького МВ УМВС України у Волинській
області перебуває кримінальне
провадження №0000705 від 26 вересня
2013 року, за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України.

Також встановлено, що слідчтм повністю
доведено можливість використання як
доказів відомостей, що знаходяться в
оператора телекомунікації (мобільного
зв'язку) ТОВ «Астеліт», у яких містяться
дані про сеанси мобільного зв'язку із
зазначенням базових станцій та
прив'язки на місцевості, дати та часу
здійснення таких дзвінків, тривалості
розмов, серійних номерів (imei) телефонів,
з яких та на які здійснювались ці
дзвінки, здійснюваних ОСОБА_3

При цьому вимога слідчого щодо надання
тимчасового доступу до документів ТОВ
«Астеліт», які містять інформацію про
вхідні та вихідні дзвінки, що
здійснюються із/на сім-картку № НОМЕР_1
із зазначенням часу та тривалості
розмов, з визначенням ІМЕІ мобільного
терміналу з прив'язкою до базових 2
станцій в період часу з 18 години по 20
годину 24.09.2013 року та в період часу з 12
години по 14 годину 05.10.2013 року, то вона
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КПК України
установлення місцезнаходження
радіоелектронного засобу є негласною
слідчою (розшуковою) дією, яка полягає в
застосуванні технічних засобів для
локалізації місцезнаходження
радіоелектронного засобу, у тому числі
мобільного терміналу систем зв'язку, та
інших радіовипромінювальних
пристроїв, активованих у мережах
операторів рухомого (мобільного)
зв'язку, без розкриття змісту
повідомлень, що передаються, якщо в
результаті його проведення можна
встановити обставини, які мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 159 та п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК
України передбачено такий захід
забезпечення кримінального
провадження як тимчасовий доступ до
документів, які знаходяться в
операторів та провайдерів
телекомунікацій та містять інформацію
про зв'язок, абонента, надання
телекомунікаційних послуг, у тому
числі отримання послуг, їх тривалість,
зміст (вихідні чи вхідні з'єднання, SMS, MMS
тощо), маршрути передавання, а статтями
263 та 268 КПК України передбачено такі
негласні слідчі (розшукові) дії, як
зняття інформації з транспортних
телекомунікаційних мереж та
установлення місцезнаходження
радіоелектронного засобу відповідно.

При цьому дії, передбачені статтями 263
та 268 КПК України, є негласними слідчими
(розшуковими) діями, дозвіл на
проведення яких надає слідчий суддя
суду апеляційної інстанції.

Зняття інформації з транспортних
телекомунікаційних мереж (ст. 263 КПК) є
різновидом втручання у приватне
спілкування, оскільки здійснюється
доступ до змісту повідомлень
будь-якого виду та інформації, що
передається особою під час зв'язку.

Статтями 159, 162 КПК України передбачено
отримання слідчим (прокурором)
інформації про зв'язок, що відбувся в
минулому (постфактум), у тому числі про
місцезнаходження радіоелектронного
засобу у певний день та час.

Водночас визначена у ст. 268 КПК України
негласна слідча (розшукова) дія -
установлення місцезнаходження
радіоелектронного засобу - передбачає
локалізацію (моніторинг)
місцезнаходження радіоелектронного
засобу в режимі реального часу (тобто
дає змогу отримати інформацію про те,
де перебуває відповідний засіб на
момент спостереження за ним, визначити
маршрут його перебування).

Таким чином слідчий просить надати
дозвіл до інформації про вхідні і
вихідні дзвінки, наявної у ТОВ
«Астеліт» в режимі реального часу за в
період часу з 18 години по 20 годину 24.09.2013
року та в період часу з 12 години по 14
годину 05.10.2013 року, що є різновидом
негласної слідчої дії. А тому вона не
підлягає розгляду слідчим суддею суду
першої інстанції, так як такий дозвіл
надає слідчий суддя суду апеляційної
інстанції.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що стороною кримінального
провадження доведено можливість
використання як доказів відомостей, що
знаходяться в оператора та провайдера
телекомунікацій ТОВ «Астеліт» в режимі
реального часу за період часу з 18
години по 20 годину 24.09.2013 року та в
період часу з 12 години по 14 годину 05.10.2013
року. Іншим способами довести дані
обставини, які передбачається довести
за допомогою цих відомостей неможливо.
А тому за таких обставин, приходжу до
висновку про часткове задоволення
клопотання.

Керуючись ст. ст. 163, 164КПКУкраїни,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Луцького МВ
УМВС України у Волинській області
Криська В.В. про тимчасовий доступ до
речей та документів - задовольнити
частково.

Надати слідчому СВ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області Криську
В.В. тимчасовий доступ до речей та
документів, а саме інформації про
сеанси мобільного зв'язку абонента ТОВ
«Астеліт», що здійснюється
абонентськими номерами рухомого
(мобільного) зв'язку передплаченого
сервісу (без укладення контракту та
ідентифікації абонента)(SIM-карти)
НОМЕР_1 за період часу з 18 години по 20
годину 24.09.2013 року та в період часу з 12
години по 14 годину 05.10.2013 року із
зазначенням базових станцій та
прив'язки на місцевості, дати та часу
здійснення таких дзвінків, тривалості
розмов, серійних номерів (imei) телефонів,
з яких та на які здійснювались ці
дзвінки, які знаходяться (перебувають)
перебуває у володінні ТОВ «Астеліт», а
саме її Київській філії, що за адресою:
м. Київ, вул. Солом'янська ,11А, та надати
можливість її вилучення.

Зобов'язати ТОВ «Астеліт», а саме її
Київську філію, що за адресою: м. Київ,
вул. Солом'янська, 11А, надати слідчому
СВ Луцького МВ УМВС України у
Волинській області Криську В.В.
вказану інформацію на носії інформації
в електронному вигляді.

В решті клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали один місяць з дня
постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про
тимчасовий доступ до речей і
документів слідчий суддя, суд
заклопотанням сторони кримінального
провадження, якій надано право на
доступ до речей і документів на
підставі ухвали, згідно ст. 166 КПК
України, має право постановити ухвалу
про дозвіл на проведення обшуку згідно
з положеннями цього Кодексу з метою
відшукання та вилучення зазначених
речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає,
заперечення проти неї можуть бути
подані під час підготовчого
провадження в суді.

Слідчий суддя В.В.
Ковтуненко