Справа № 128/1345/15-к
ВИРОК
Іменем України
04 червня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000088 від 20 січня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, українця, маючого не закінчену вищу освіту, не працюючого, холостого, інваліда 3 групи, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2015 року, близько 18 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , працюючи мийником автомобілів на автомийці «АкваПлюс», яка розташована по вул. Гніванське шосе в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області та належить фізичній особі-підприємцю потерпілому ОСОБА_4 , скориставшись тим, що залишився у приміщенні автомийки один та за його діями ніхто не спостерігає , з тумбочки столу, таємно викрав грошові кошти в сумі 1640 грн., які належать потерпілому .
Заволодівши викраденим і отримавши його в своє повне розпорядження, обвинувачений з місця скоєння кримінального правопорушення втік, завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вищевказану суму.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винним за ч.1 ст.185 КК України повністю та суду показав , що дійсно 19 січня 2015 року, близько 18 год. 30 хв. Він працюючи мийником автомобілів на автомийці «АкваПлюс», яка розташована по вул. Гніванське шосе в с. Бохоники, Вінницького району, що належить потерпілому ОСОБА_4 , знаючи де знаходяться гроші потерпілого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає , викрав з тумбочки столу 1640 грн ., які також належить потерпілому. У вчиненому кається , шкоду потерпілому відшкодував.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні надійшов до суду з угодою про примирення від 30 березня 2015 року, укладеною між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Згідно з даною угодою, потерпілий примирився із обвинуваченим , який визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме, у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечує проти затвердження даної угоди про примирення, та просить призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, та ОСОБА_6 дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), а тому його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання , узгоджену сторонами угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення , укладену 30 березня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000088 від 20 січня 2015 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 березня 2015 року покарання у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі вісімсот п`ятдесят гривень, що становить 850 гривень.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: