11-кп/775/113/2015(м)
263/5687/14-к

Головуюча у суді 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року місто Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покровське Артемівського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, інваліда дитинства по слуху 3-ї групи, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, якщо він протягом двох років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання та періодично з`являтися на реєстрацію.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов`язання, а саме - не відлучатися із м. Маріуполя без дозволу суду, до набрання вироком законної сили, звільнений з-під варти у залі суду.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в якості відшкодування матеріальної шкоди 4695 гривень.

ВСТАНОВИЛА:
24.04.2014 р., приблизно о 18.45 год., ОСОБА_8 , знаходячись у дворі будинку № 48 по вул. Артема в Жовтневому районі м Маріуполя, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, напав на ОСОБА_10 , якого ударив кулаком руки в область голови в потиличну ділянку, заподіявши забиту рану потиличної ділянки голови, що віднесено до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я та потребують для свого лікування строк не менше 6 та не більше ніж 21 доби, та, таким чином, подавивши волю потерпілого до опору, заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «Samsung GALAXY S 3» вартістю 3999 грн., в чохлі вартістю 129 грн., з екранною захисною плівкою вартістю 89 грн., за наклеювання якої була затрачена сума 29 грн., в якому була встановлена сім-картка оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої перебувала грошова сума 25 грн., з картою пам`яті на 32 Гб вартістю 399 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4695 грн., після чого з викраденим майном з місця події втік, розпорядившись у подальшому викраденим майном на свій розсуд.
Cуд розглянув справу у відповідності зі ст. 349 КПК України.
З вироком не погодився прокурор, який вважає вирок стосовно ОСОБА_8 незаконним та таким, що підлягає відповідно до ст. 409 КПК України скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості та просить скасувати вищевказаний вирок.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 187 КК України призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі вказав, що відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд в порушення вказаних вимог закону не мотивував своє рішення, не врахував належним чином особу винного, конкретні обставини, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення.
Так, на думку прокурора, судом залишено поза увагою, що обвинуваченим вчинено тяжкий корисливий злочин, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для потерпілого. При цьому злочин, передбачений ч.1 ст. 187 КК України, передбачає покарання на строк від 3 до 7 років позбавлення волі, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку.
Судом також не враховано дані про особу обвинуваченого, який хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, проте, незважаючи на молодий та працездатний вік, ніде не працює, обрав, в якості способу заробітку - вчинення злочину.
За місцем мешкання характеризується посередньо.
Внаслідок нападу потерпілий отримав тілесні ушкодження та знаходився без тями.
В ході досудового слідства обвинувачений свою вину визнавав частково, а під час судового розгляду ОСОБА_8 порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та переховувався від суду, у зв`язку з чим оголошувався у розшук. Матеріальну шкоду, заподіяну злочином, потерпілому не відшкодував.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі, обвинуваченого і захисника, які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора не задовольняти, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з вироку суду, до пом`якшувальних покарання обставин суд відніс те, що обвинувачений на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не знаходиться, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, не одружений, є сиротою, за місцем мешкання характеризується посередньо, є інвалідом третьої групи по слуху безстроково - глухонімим, щиро розкаявся у скоєному, що суд розцінює як пом`якшуючі його провину обставини. Обтяжуючих обставин суд не встановив.
Відповідно до ст. 65 УК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості скоєнного злочину, особу винного і обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Згідно п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення кримінального покарання», зазначено, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також, з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу винного, обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини за наявності рецидиву злочину тощо.
Ці вимоги суд при призначенні ОСОБА_8 покарання і при звільненні його від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, належним чином виконав і, зокрема, повною мірою врахував і оцінив ступінь тяжкості злочину, його наслідки і особу винуватого.
Також, судом не встановлено, що після нанесення телесного ушкодження потерпілий знаходився без тями, про що йдеться в апеляційній скарзі.
Крім того, ОСОБА_8 пояснив, що він не з`являвся до суду, бо йому не перевели, що при запобіжному заході, який йому був обраний на досудовому слідстві, він не міг залишати місцє мешкання.
Посилання у апеляційній скарзі на те, що судом «не враховано дані про особу обвинуваченого, який хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, проте, незважаючи на молодий та працездатний вік, ніде не працює», є не доцільними, бо вади здоров`я ОСОБА_8 не дають йому можливості у повній мірі здійснити своє право на труд.
З урахуванням викладеного, вирок суду у частині призначення покарання ОСОБА_8 необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 УПК України, судова колегія

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задовольння.
Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2015 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2