У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Таран Т.С. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 25 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Луганської області на вирок Жовтневого районного суду м. Луганська від 02 березня 2007 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Луганська, громадянина України,

раніше судимого 09 квітня 2003 року

Жовтневим районним судом м. Луганська

за ч. 3 ст. 185, 75 КК України на три роки позбавлення волі

зі звільненням від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком один рік;

06 вересня 2004 року Жовтневим районним судом

м. Луганська за ч. 3 ст. 186, 69, 71 КК України

на три роки і шість місяців позбавлення волі,

звільненого 30 листопада 2005 року постановою

Первомайського міськрайонного суду Харківської області

від відбування покарання умовно-достроково

на один рік і вісім місяців,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 06 вересня 2004 року та остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і два місяці.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС в Луганській області витрати за проведення експертизи 167 грн. 39 коп.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 03 січня 2007 року о 12-й годині біля будинку № 20, що на Стандартному містечку в м. Луганську, незаконно придбав небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі без мети збуту до його вилучення того ж дня працівниками міліції.

У касаційному поданні прокурор, не оскаржуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, просить вирок щодо нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. При цьому посилається на те, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_1, неправильно застосував положення ч. 4 ст. 71 КК України, що призвело до призначення занадто м'якого покарання останньому.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Опанасюка О.В., який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту суд у вироку обґрунтував дослідженими у судовому засіданні в порядку ст. 299 КПК України доказами, зокрема, показаннями засудженого, який визнав свою вину і не оспорював фактичні обставини справи, що в касаційному поданні не заперечується.

Суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 України, що прокурором не оспорюється.

Однак, як убачається з матеріалів кримінальної справи, суд допустив неправильне застосування кримінального закону при призначенні засудженому покарання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як убачається із матеріалів справи, Поп Р.З. 30 листопада 2005 року Первомайським міськрайонного судом Харківської області був звільнений від відбування покарання, призначеного йому за вироком від 06 вересня 2004 року, умовно-достроково на один рік і вісім місяців.

Злочин, за який ОСОБА_1 засуджено вироком від 02 березня 2007 року, останній вчинив 03 січня 2007 року, тобто у період невідбутої частини покарання, призначеного йому за попереднім вироком, і за цей злочин його засуджено на один рік позбавлення волі.

Таким чином, за сукупністю вироків суд призначив засудженому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і два місяці та не врахував того, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, остаточне покарання за сукупністю вироків мало б бути більшим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 398 КПК України, вирок через неправильне застосування кримінального закону підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду належить всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи і постановити рішення, яке б відповідало вимогам закону та було б обґрунтованим.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора Луганської області задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Луганська від 02 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той самий суд в іншому складі суддів.

С У
Д Д І :

Федченко О.С. Таран Т.С. Нікітін Ю.І.