справа № 488/3358/14-к
провадження № 1-кп/488/18/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2015 року Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
потерпілих:ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Миколаївської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, працює будівельником, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

· 14.06.2012 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) позбавлення волі, звільнений 19.04.2013 року по відбуттю строку покарання;

після вчинення кримінального правопорушення засуджений:

· 02.02.2015 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 КК України до 1 (одного) року місяців позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.06.2014 року о 05:00 годині обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «LGA-170», вартістю 300,00 гривень із вставленою в нього сім-картою мобільного оператора «МТС» з номером НОМЕР_1 без вартості, належний потерпілому ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «LGP-715», вартістю 1.700,00 гривень із вставленою в нього сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_2 без вартості, належний потерпілій ОСОБА_6 та мобільний телефон марки «Lenovo A-369 i» вартістю 1.000,00 гривень із вставленою в нього сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_3 без вартості та грошові кошти у сумі 1.340,00 гривень, належні потерпілій ОСОБА_7 . З викраденим майном обвинувачений з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілим матеріальну шкоду у вказаному розмірі (загалом 4.340,00 гривень).
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 09.06.2014 року при вищевикладених обставинах здійснив викрадення належного потерпілим майна. На даний час шкоду, спричинену своїми діями, відшкодував частково шляхом повернення викраденого у потерпілого ОСОБА_5 майна, у вчиненому кається.

Потерпілі підтвердили викладені вище обставини, причому потерпілий ОСОБА_5 заявив про відсутність претензій майнового характеру до обвинуваченого.

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Телефон«LGA-170», що став предметом кримінального правопорушення, був виданий слідчому обвинуваченим (а.п. 51), оглянутий (а.п. 52), визнаний речовим доказом (а.п. 53) та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.п. 54).
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, (а.п. 57), раніше судимий (а.п. 58), не одружений, працює будівельником, на обліку у лікаря-нарколога (а.п. 61), лікаря-психіатра (а.п. 59, 60) та військовому обліку (а.п. 62) не перебуває, за місцем проживання дільничним інспектором міліції характеризується негативно (а.п. 63).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини, його щире каяття, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. З огляду на обставини справи, особистість обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому статтею 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

В ході судового засідання з`ясовано, що обвинувачений після вчинення кримінального правопорушення, 02.02.2015 року, засуджений Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік (а.п. 64). При вирішення питання про визначення обвинуваченому остаточного покарання, суд, у відповідності до частини 4 статті 70 КК України визначає його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 02.02.2015 року, визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме мобільний телефон «LGA-170» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 (а.п. 53, 54).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1