Справа № 1-140/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

при секретарі Яценко Л.І.,

з участю прокурора Загребельного О.В ,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 18.04.2000 року Лубенським міським судом за ст.17 ч.2, ст.141 ч.2 КК до 2 років 3 місяців позбавлення волі, 15.04.2004 року Лубенським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 18.07.2007 року Лубенським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, 30.08.2007 року Лубенським міськрайонним судом за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 2-х років обмеження волі, 12.03.2008 року за постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.03.2008 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 10 місяців, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, будучи раніше неодноразово засудженим, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний тяжкий злочин за слідуючих обставин.

Так, 28.02.2010 року близько 9 години підсудній ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння знаходився у власному будинку за адресою вул. 8 Березня, 64 м. Лубен Полтавської області, де на грунті виниклих неприязних відносин з приводу небажання покинути його господарство кулаком правої руки наніс два удари по обличчю гр. ОСОБА_3 яка також перебувала в стані алкогольного спяніння.

Після чого ОСОБА_2 незважаючи на прохання потерпілої ОСОБА_3 залишити її, взяв за верхній одяг та виштовхнув останню з будинку на подвіря.

Через деякий час ОСОБА_2 переконався, що ОСОБА_3 не збирається покидати його господарство, а знаходиться в лежачому положенні біля вхідних дверей будинку, де він залишив її.

ОСОБА_2 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіянні тяжких тілесних ушкоджень взяв деревяну палку, яку тримаючи в правій руці наніс нею з достатньою силою 5 ударів по лівій частині тулубу ОСОБА_3, коли вона знаходилась в лежачому положенні на сніговому покритті землі.

В результаті умисних, протиправних діянь ОСОБА_2 заподіяв потерпілій ОСОБА_3, згідно висновку судово медичної експертизи № 62-Д від 30.03.2010 року тілесні ушкодження у вигляді : перелому ребер: зліва 9 - ребро по передній пахвинній лінії, 10 ребро зліва по задній пахвинній лінії, 11 ребро по лопаточній лінії та 11 ребро по біля хребетної лінії з масивними крововиливами в мякі тканини в місцях переломів і під пристінкову плевру з порушенням її цілісності, розрив селезінки у кореня з крововиливом в тканини, крововилив по діафрагмальній поверхні селезінки, крововилив в черевну порожнину до 700 мл. рідкої крові та до 400 мл. темно червоних згортків крові, синці в області шиї зліва в верхній третині, по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні лівого плеча в нижній третині, по задній поверхні лівого плеча в нижній третині, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третин, по передній поверхні живота справа в верхній третині, які носять характер при життєвості відносно до живої особи, всі тілесні ушкодження були заподіяні в короткий проміжок часу, ушкодження наносились з достатньою силою, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, причиною смерті ОСОБА_3 явилась закрита травма органів черевної порожнини з розривом селезінки, що супроводжувалось крововтратою.

Беручи до уваги локалізацію, кількість та механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичних дослідженнях трупа ОСОБА_3, слід вважати, що всі тілесні ушкодження, окрім загоючих ран по передній поверхні лівої гомілки, в нижній третині та по тильній поверхні лівої стопи (утворились за 2-4 тижні до дослідження трупа), були заподіяні в короткий проміжок часу та в область голови потерпілій було нанесено не менше 8 травматичних діянь, в області шиї було нанесено не менше 3 травматичних діянь, в область верхніх кінцівок було нанесено не менше 9 травматичних діянь, в область тулуба було нанесено не менше 3 травматичних діянь, в область нижніх кінцівок було нанесено не менше 2 травматичних діянь, ушкодження наносились з достатньою силою для їх утворення, можливо в указаний в постанові строк та при вказаних обставинах, обєктивних судово-медичних даних про послідовність утворення тілесних ушкоджень та індивідуальні ознаки травмуючих предметів при судово-медичній експертизі трупа не виявлено.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синці: по тильній поверхні правої кисті в проекції пястних кісток з переходом на тильну поверхню два пальці правої кисті з саднами, по тильній поверхні правого променевозапястного суглобу, по зовнішній поверхні лівого плеса в середній третині, по зовнішній поверхні лівого плеча в нижній третині, по задній поверхні лівого плеча в нижній третині, по зовнішній лівого передпліччя в середній третині, по тильній поверхні лівої кисті в проекції пястних кісток з саднами, по ліктьовій поверхні лівого променево-запястного суглобу , садна по ліктьовій поверхні правої кисті, які носять характер при життєвості, утворились від дії тупих предметів і є характерним для захисту руками від ударів.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3, слід вважати, що після отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла жити довгий проміжок часу, вимірюваний годинами, на протязі якого не виключена можливість виконання потерпілою активних дій.

Утворення вищезазначених тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3, в цілому не могли бути спричинені нею власноручно та не могли утворитись при падінні останньої з висоти власного росту та при наданні прискорення.

Покази дані ОСОБА_2 в ході відтворення обстановки та обставин скоєння злочину в цілому не протирічить даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 в частині характеру та механізму спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, які спричинили її смерть при нанесенні ударів деревяною палицею.

Допитаний під час судового слідства підсудний ОСОБА_2 винним себе у скоєнні злочину при вищевказаних обставинах не визнав, пояснивши суду, що 27.02.2010 року до нього додому о 16 год. прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вони у трьох розпили спиртні напої і ОСОБА_3 з ОСОБА_4 залишилися у нього ночувати, оскільки їм не було де спати. 28.02.2010 зранку він пішов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і запросив їх до себе. В 9 год. 10 хв. він прийшов до себе додому із пляшкою горілки, де розпив її разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а потім їм сказав, щоб вони йшли додому, оскільки на нього скаржаться сусіди, що у нього притон. ОСОБА_4 вийшла з будинку і пішла по своїх справах, а ОСОБА_3 не хотіла йти, бо вона посварилася зі своїм співмешканцем, а тому боялася йти додому. Він став виганяти її на вулицю, коли виштовхував ОСОБА_3 на вулицю, то два рази вдарив останню по обличчю, вона присіла на сніг і не хотіла йти. Після чого він взяв деревяну палицю біля дров, яка була довжиною біля 70 см і 3 см в діаметрі, і вдарив вказаною палицею ОСОБА_3 два рази по сідницях.

Вину свою не визнає, оскільки не вбивав ОСОБА_3 і не хотів її вбивати. Попередні покази на досудовому слідстві давав, згідно який свою вину визнавав частково, оскільки працівники міліції до нього застосовували фізичну силу. В СІЗО м.Полтава йому провели медичне освідчення, яким було засвідчено його побої. Тілесні ушкодження на голові та вусі йому наніс його знайомий вдома. Під час поміщення його до ІТТ ОСОБА_7 його тілесні ушкодження під рубахою могли і не помітити, оскільки він її не знімав, а потім синяки могли проявитись. В ІТТ він нікому не казав, що його побили.

Незважаючи на невизнання підсуднім ОСОБА_2 своєї вини в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, його вина повністю підтверджується доказами , дослідженими в ході судового слідства, а саме : показами потерпілої, свідків та іншими доказами:

- показами підсудного ОСОБА_2, які він давав на досудовому слідстві в присутності свого захисника адвоката ОСОБА_1, в яких він пояснював, що 28.02.2010 року після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він запропонував останнім щоб вони збирались та йшли додому, так як вони йому заважають, бо у нього нова компанія. На що ОСОБА_4 погодилась та відразу ж пішла з будинку, а ОСОБА_3 сказала, що не піде, бо у неї болять ноги. Стосовно хвороби ніг у ОСОБА_3 він знав, бо від даного захворювання вона ледь ходила. З метою переконливості своїх намірів, щоб вона зрозуміла, що він не жартує, він долонею правою руки наніс один удар їй по обличчю, а потім ще декілька ударів в область лівої сторони обличчя правою рукою, яка була зігнута у кулак, та знову сказав ОСОБА_3 щоб вона йшла з його господарства, на що вона знову відповіла, що не може йти, бо у неї болять ноги.

Після чого, він лівою рукою, тримаючи за одяг вивів її з времянки на вулицю, а потім зачинив за нею двері та повернувся до кімнати, де знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з якими вони сіли розпивати пляшку горілку, яку приніс із собою ОСОБА_5 Через деякий час, хтось із них повідомив йому, що ОСОБА_3 нікуди не пішла, а сидить на снігу у дворі біля времянки. Він розлютився, та намагаючись вигнати ОСОБА_3 зі свого господарства, вийшов на вулицю, разом з ним вийшла ОСОБА_6 Він взяв ОСОБА_3 за верхній одяг та намагався підняти, але не зміг, після чого взяв деревяну палицю: діаметром 4 см та довжиною 82 см, яка знаходилась поруч у нього на подвірї та з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, коли вона знаходилась у лежачому положенні на сніговому покритті землі на спині, та тримаючи вказану палку у правій руці, підняв її вище своєї голови та з достатньою силою наніс нею два удари по лівій частині тулубу ОСОБА_3. Від цих ударів ОСОБА_3 змінила позу, при цьому підігнула ноги та повернулась на правий бік, опинившись лівою частиною тулуби до гори, при цьому лівою рукою захищала ліву частину тулубу, куди були нанесені удари. І знову відповіла, що не піде з його господарства.

Незважаючи на прохання останньої, він, тримаючи палицю в правій руці, знову підняв її вище своєї голови та з достатньою силою наніс нею два удари по лівій частині тулуба ОСОБА_3, здається один раз він влучив по руці. Потім він лівою рукою підняв ОСОБА_3 за верхній одяг так, що вона опинилась в положенні сидя, а правою рукою, тримаючи палицю, наніс нею ще два удари їй по плечах, дані дії продовжувались близько 5 хвилин. Після цього до нього підійшла ОСОБА_6, яка стояла поруч у веранді, забрала у нього палицю. Він допоміг ОСОБА_3 підвестись та завів її до времянки, де всі разом випили по 50 гр.горілки. В цей час ОСОБА_6 Запропонувала відвезти ОСОБА_3 додому, так як вона сама не могла. У подальшому, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вивели ОСОБА_3 з веранди та посадивши на санчата відвезли її додому, а він залишився в дома. Через 20 хвилин вони повернулись та сказали, що ОСОБА_3 відвезли до її подруги ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, але за вказаною адресою нікого вдома не було, так як на вхідних дверях був замок, а вони залишили ОСОБА_3 на порозі будинку;

-потерпілої ОСОБА_9, яка в судовому засіданні показала, що вона мала доньку ОСОБА_3 яка проживала в м.Кременчук, а по прибуттю в м. Лубни зловживала спиртними напоями, вела бродячий спосіб життя та проживала окремо разом з співмешканцем ОСОБА_10. Вона знала, що іноді ОСОБА_3 бив співмешканець ОСОБА_10. Донька ходила останнім часом з палицею, бо у неї боліли ноги. Останній раз вона бачила доньку на початку лютого 2010 року, а 2.03.2010 року від працівників міліції дізналася що ОСОБА_3 померла від отриманих тілесних ушкоджень;

- свідка ОСОБА_6, яка в суді пояснила, що : 28.02.2010 року зранку до неї прийшов ОСОБА_2 та запросив її разом з ОСОБА_6 до себе додому . У нього в будинку були присутні ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вони всі разом розпили пляшку горілки. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_3 та ОСОБА_4, щоб вони йшли від нього. ОСОБА_4 пішла зразу, а ОСОБА_3 не хотіла йти. ОСОБА_2 виштовхував її на вулицю, вона не хотіла йти. Він бив її у будинку близько 10 хвилин по обличчю та тілу і кричав, щоб вона уходила. Скільки він наніс ударів по тілу ОСОБА_11 вона не рахувала, на обличчі останньої бачила кров. Потім ОСОБА_2 виштовхнув ОСОБА_3 на вулицю, вона знову не хотіла йти. Підсудній взяв палицю і 4 рази палицею вдарив ОСОБА_3 по боку, яка в цей час знаходилась полусидя. Удари наносив із силою . Вона, ОСОБА_6, забрала у підсудного палицю і викинула її у сніг. Потерпіла була одіта в кожану тоненьку курточку .

ОСОБА_11 не говорила їм, що їй погано, попросила їх, щоб вони відвезли її до подруги, так як додому вона йти боялася;

- свідка ОСОБА_12, яка пояснила, що 28.02.2010 року прийшла до будинку ОСОБА_2, де на підлозі в лежачому положенні помітила ОСОБА_3, яка скаржилась на те, що боліли ноги та вона самостійно не може піти додому, крім цього, у неї на підборідді та навколо очей були синці, про походження яких вона пояснила що впала на льоду. В подальшому, на санчатах ОСОБА_3 відвезли до будинку по вул. Дружби, 28 як вона просила. Але в звязку з відсутністю господаря залишили її на порозі;

- свідка ОСОБА_5, оголошеними в судовому засіданні, згідно яких він пояснив, що : 28.02.2010 року до нього зранку прийшов ОСОБА_2 та запросив в гості разом зі співмешканкою ОСОБА_6 Знаходячись в будинку ОСОБА_2 розпивали спиртні напої, також в будинку знаходились ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким ОСОБА_2 сказав збиратися та йти додому, на дану пропозицію ОСОБА_4 зразу пішла з господарства, а ОСОБА_3 скаржилась на те, що боліли ноги та вона не може йти. З метою вигнати з господарства ОСОБА_3 , ОСОБА_2 почав ще в будинку наносити їй удари кулаками по обличчю а потім вивів на вулицю, де продовжив бити (а.с.110).

Під час судового засідання свідок ОСОБА_5 пояснив, що покази він на досудовому слідстві давав добровільно, але в суді зазначив, що не бачив як ОСОБА_2 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3. ОСОБА_2 не бив, а просто два рази штовхнув в обличчя ОСОБА_3. Він привіз санки і відвезли ОСОБА_3 до її подруги;

- свідка ОСОБА_10, який в суді пояснив, що він разом з ОСОБА_3 співмешкав за адресою вул.. Дружби, 70 м.Лубен. За час проживання відбувалися сварки, які закінчувалися лише словами, ніколи тілесних ушкоджень їй не заподіював.

26.02.2010 року знову посварившись в ОСОБА_3 після чого вона покинула будинок та пішла до ОСОБА_2 на вул.. 8 Березня, 64, та довго не поверталась, а в подальшому, дізнався що вона померла від отриманих тілесних ушкоджень;

- свідка ОСОБА_4, оголошеними в судовому засіданні, яка пояснила, що за час перебування в будинку ОСОБА_2 по вул.. 8 Березня, 64 м. Лубен ніхто ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не наносив, на обличчі у неї тілесних ушкоджень не було. 27.02.2010 року, покидаючи будинок ОСОБА_2, бачила, що ОСОБА_3 знаходилась в будинку в стані сильного алкогольного спяніння та не хотіла йти додому, так як боліли ноги (а.с. 117) ;

- експерта ОСОБА_13, який суду пояснив, що у ОСОБА_3 був перелом ребер над селезінкою. Вона могла від розриву селезінки жити саме менше 1-2 години, саме більше 24 години. Якби їй була надана своєчасна медична допомога, вона могла б жити;

-свідка ОСОБА_14, який суду пояснив, що він був понятим при відтворенні обставин та події скоєння злочину за участю підсудного, під час якого ОСОБА_2 добровільно розповідав як він два-три рази вдарив ОСОБА_3 в своєму будинку, а потім на вулиці палкою наносив удари потерпілій. Свої покази данні ним на досудовому слідстві він повністю підтримує. Під час цієї слідчої дії працівники міліції на підсудного ні фізичного, ні психічного тиску не чинили;

-свідка ОСОБА_15, оголошеними в судовому засіданні, згідно яких він пояснив, що 04.03.2010 року він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведенні слідчої дії відтворення обставин та події скоєння злочину, під час якого ОСОБА_2 добровільно, без будь-якого примусу та тиску розповів, що 28.02.2010 року під час розпиття спиртних напоїв, де він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходилась ОСОБА_3, жінка на імя ОСОБА_4, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6. В ході виниклої сварки з приводу того, що ОСОБА_3 не хотіла покидати помешкання, ОСОБА_2 взяв її за верхній одяг та намагався насильно вивести з будинку, при цьому наніс долонею та кулаком правої руки декілька ударів по обличчю, при цьому вивів з будинку на подвіря та залишив біля входу в будинок.

Через деякий час ОСОБА_2, дізнавшись, що ОСОБА_3 нікуди не пішла, яка перебувала в полу лежачому положенні на землі, взяв палицю та наніс удари по тулубу останньої;

-свідка ОСОБА_16, яка суду пояснила, що вона працює помічником ОСОБА_7 міжрайонного прокурора. При допиті підсудного ОСОБА_2 вона була присутня, ніякого тиску на нього працівники міліції не здійснювали. ОСОБА_17 не скаржився, що його били працівники міліції. Вона бачила у нього на голові тілесні ушкодження;

-свідка ОСОБА_18, який пояснив, що він проводив досудове слідство по даній кримінальній справі. Під час першого допиту підсудного була присутня помічник прокурора Попенко І.А. Під час допиту помічник прокурора його запитала, звідки у нього тілесні ушкодження на голові та вусі, на що ОСОБА_17 пояснив, що його побив якийсь його товариш ОСОБА_8. Про інші тілесні ушкодження він нічого не говорив, але вони йому відразу виписали направлення на мед освідчення, щоб упевнитись на невидимі тілесні ушкодження. Акт судово-медичного освідчення він отримав через 2 дні, де були вказані невидимі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_17. Під час проведення слідчих дій підсудний добровільно розповідав та показував обставини вчиненого ним злочину;

Свідка ОСОБА_19, який суду пояснив, що він працює начальником ІТТ ОСОБА_7 При поміщенні підсудного в ІТТ його оглядав черговий. Під час огляду тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 виявлено не було. Скарг підсудний ніяких не висловлював. Коли він поступив в ІТТ повторно із СІЗО, то він скаржився, що був побитий і йому, як начальнику ІТТ, надходили скарги із СІЗО, що підсудний поступив побитий;

- рапортом про виявлення тяжкого злочину. (а/с 7);

- протоколом огляду місця скоєння злочину в якому зафіксовані положення трупа (а/с 7-13);

- явкою з повинною ОСОБА_2 (а/с 20);

- протоколами вилучення знаряддя злочину . (а/с 74);

- постановою про визнання знаряддям злочину та приєднання його як доказу (а/с 119);

- постановою про приєднання до справи речових доказів (а/с 121);

- протоколом відтворення обставин та подій скоєння злочину з ОСОБА_2 (а/с 76);

- висновком судово медичної експертизи трупа ОСОБА_3 (а/с 88);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_3 (а/с 32)

- матеріалами перевірки ОСОБА_7 міжрайонної прокуратури по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 №54-10,58-10 ;

та іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 121 ч 2 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд відноситься критично до пояснень підсудного ОСОБА_2, що він не вчиняв вищевказаного злочину, і що він оговорив себе під фізичним та психологічним тиском працівників міліції, оскільки, до матеріалів кримінальної справи залучені матеріали перевірки ОСОБА_7 міжрайонної прокуратури по факту отримання тілесних ушкоджень підсудного в ІТТ ОСОБА_7, за наслідками яких винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи з цього приводу від 03.04.2010 року та 02.04.2010 року, які вступили в законну силу, у передбачений законом строк ні підсудним, ні його захисником оскаржені не були, хоча 19.05.2010 року під час дослідження вищезазначених матеріалів у судовому засіданні останні детально були ознайомлені з вищезазначеними матеріалами перевірки та постановами про відмову у порушення кримінальної справи. Зміна показів ОСОБА_2 в судовому засіданні суд розцінює як один із методів захисту підсудного з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного ОСОБА_2, який раніше є неодноразово судимим, має не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості, негативно характеризується за місцем проживання.

Суд не вбачає обставин, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння .

Суд вважає, що підсудному ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі .

По справі потерпілою ОСОБА_9 до підсудного ОСОБА_2, з урахуванням доповнень,

заявлено цивільний позов про відшкодування 1858 гривень 04 копійки матеріальної шкоди та

100 000 гривень моральної шкоди.

Суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди повинен бути задоволений повністю, оскільки потерпіла понесла витрати на поховання своєї доньки в розмірі 1858 гривень 04 копійки, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.41-43).

Крім цього, суд вважає, що злочинними діями підсудного потерпілій спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях останньої з приводу втрати рідної доньки та залишення сиротою онуки ОСОБА_20, а тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що з підсудного на користь потерпілої слід стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.121ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання чинності вироком, залишити попередній - утримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 02.03.2010 року, зарахувавши строк його затримання та перебування під вартою.

Позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 1858 гривень 04 копійки та моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень. Речові докази по справі, а саме: деревяна палиця та одяг ОСОБА_3, які зберігаються в камері речового схову ОСОБА_7 знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_21 С. В.