Дата документу Справа № 243/6663/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №243/6663/14 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1056/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 червня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Єнакієво Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області за ч.2 ст.185 КК України, про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
30 березня 2015 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. Суд, приймаючи рішення, послався на те, що у лютому 2015 року ОСОБА_6 вже звертався з аналогічною заявою до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, та ухвалою суду від 18 лютого 2015 року, яка не була оскаржена, йому вже було відмовлено у задоволенні заяви, а тому відсутні підстави для повторного розгляду такої заяви.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, та застосувати до нього Закон України «Про амністію». Вважає, що суд його заяву по суті не розглянув, та не перевірив його доводи щодо наявності у нього тяжких хвороб. Ухвала суду не відповідає вимогам закону, через те, що зазначені в ухвалі суду судимості від 24 червня 2008 року та 11 липня 2012 року до нього жодного відношення не мають.

За ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», в якій зазначив, що він засуджений за статтею кримінального кодексу України, яка не є тяжкою, має ряд тяжких хвороб, через що до нього може бути застосована амністія.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка погодилася із доводами апеляційної скарги, вважала, що остання підлягає задоволенню, а ухвала судді, як така що не відповідає вимогам закону, скасуванню, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.10 Закону України «Про амністію у 2014 році», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_6 про застосування амністії, не дотримався вимог закону, оскільки фактично заяву не перевірив, не дав оцінки витребуваним матеріалам, та свої висновки щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 належним чином не вмотивував.

З матеріалів провадження вбачається, що судом, з Артемівського слідчого ізолятору УДПтСУ в Донецькій області, витребувані копії матеріалів з особової справи засудженого ОСОБА_6 (а.п.48, 52-67). Належної оцінки вказаним доказам у сукупності судом не надано.

ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимим. Встановлюючи дані про особу, суд в ухвалі вказав і судимості від 24 червня 2008 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, та 11 липня 2012 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.

У матеріалах провадження відсутні відомості про зазначені в ухвалі судимості ОСОБА_6 , та останній в апеляційній скарзі заявляє про те, що раніше він за вказаними статтями судом не був засуджений.

З урахуванням викладеного, та з огляду на вимоги ст.ст.409, 412 КПК України, де зазначено, що неповнота судового розгляду є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_6 скасувати, через неповноту судового розгляду, та наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та призначити новий розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене, усунути порушення вимог закону, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Виходячи із принципу забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, колегія судді позбавлена можливості виправити допущені судом першої інстанції помилки та порушення вимог закону, задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_6 у повному обсязі, тому призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4