ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/118/15-к
№пр. 1-кп/384/20/2015
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сухий Ташлик Вільшанського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, працюючої ветеринарним санітаром у Вільшанській районній державній лікарні ветеринарної медицини, проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.
14 жовтня 2014 року, переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з поля №11, яке належить приватному сільськогосподарському підприємству "Перемога" та розташоване на території Котовської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожна окремо намагалися таємно викрасти 26 мішків з качанами кукурудзи, загальною вагою 760 кг, які вони того ж дня назбирали на цьому полі, вартістю 1 грн. 48 коп. за один кілограм кукурудзи, на загальну суму 1124 грн. 80 коп., однак свої злочинні дії не змогли довести до завершення з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затриманні інспектором відділу охорони.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному та показала суду, що дійсно 14 жовтня 2014 року намагалась викрасти кукурудзу, яку назбирала на полі № НОМЕР_1 , яке належить приватному сільськогосподарському підприємству "Перемога".
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному та показала суду, що дійсно 14 жовтня 2014 року намагалась викрасти кукурудзу, яку назбирала на полі № НОМЕР_1 , яке належить приватному сільськогосподарському підприємству "Перемога".
Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні дали покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнають провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позицій, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочинів, його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та кваліфікує їх дії за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочин, передбачений ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, проживає одна (Т.1 а.п.50-51).
Відповідно до довідки Вільшанської центральної районної лікарні №1314 від 17.10.2014 року, ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває (Т.1 а.п.53).
Згідно з вимогами ЦОДІ ДІТ МВС України ОСОБА_5 не притягувалась до кримінальної відповідальності (Т.1 а.п.47-48).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, її вік та стан здоров`я, яка вчинила замах на умисний злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, офіційно не займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога - психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, до відповідальності Вільшанською селищною радою не притягувалась, проживає одна, за місцем роботи в управлінні ветеринарної медицини у Вільшанському районі характеризується позитивно (Т.1 а.п.57-59).
Відповідно до довідки Вільшанської центральної районної лікарні №1314 від 17.10.2014 року, ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває (Т.1 а.п.53).
Згідно з вимогами ЦОДІ ДІТ МВС України ОСОБА_6 не притягувалась до кримінальної відповідальності (Т.1 а.п.54-55).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, її вік та стан здоров`я, яка вчинила замах на умисний злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, на обліках у лікаря нарколога - психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя ОСОБА_1