Справа № 333/628/15-к
Пр. №1-кп/333/165/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2015 року м. Запоріжжя
- за обвинуваченням за ч.1 ст.190 КК України, -
В період часу з 13 липня 2011 року по 14 жовтня 2013 року ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у наданні до Управління праці та соціального захисту населення по Комунарському району Запорізької міської ради, розташованої по вулиці Чумаченко, 32, у місті Запоріжжі, Декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.07.2011р., 23.01.2012р., 11.09.2012р. та 20.05.2013р., форма яких затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.07.2003 № 204, із неправдивою інформацією щодо доходу сім`ї, приховавши факт отримання в період часу з червня 2011 року по березень 2013 року на посаді вистиляльниці ФОП ОСОБА_6 заробітної плати у загальному розмірі 3681 грн.87 коп., . з метою отримання державної допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, знаходячись у місті Запоріжжі, незаконно заволоділа бюджетними коштами у розмірі 3882 грн. 06 коп. (три тисячі вісімсот вісімдесят дві гривні шість копійок), що були нараховані у якості соціальної допомоги одиноким матерям на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину, цивільний позов, пояснила суду про обставини вчинення нею злочину, у скоєному щиро покаялась.
Докази по справі судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Суд вважає вину обвинуваченої доведеною та кваліфікує її дії за ч.1 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю визнала вину, цивільний позов, у скоєному щиро покаялась, позитивно характеризується за місцем проживання, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014р» мала на утриманні малолітню дитину, що підтверджується медичною довідкою.
Згідно з п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набрав чинності 19.04.2014 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року мала малолітню дитину, що підтверджується медичною довідкою.
Перешкоди для застосування щодо ОСОБА_4 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, передбачені ст. 8 зазначеного Закону та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», відсутні.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ст. 86 КК України та п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року підлягає звільненню від відбування покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду з відповідною заявою про звільнення від відбування покарання на підставі «Закону про амністію у 2014р».
Заявлений по справі цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки э законним, обгрунтованим та не оспорюється обвинуваченою.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 гривень.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набрав чинності 19.04.2014 року, звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 3882 грн. 06 коп.
Речові докази: декларації про доходи від 04.07.2011р., 23.01.2012р., 11.09.2012 р., 20.05.2013р.. виписки КВ ЗОД „Райффайзен Банк Аваль від 17.01.2015р., приєднані до матеріалів кримінального проавадження зберігати в останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1