Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/640/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» травня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

з участю прокурора - Лавренюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, яка народилася 02 січня 1969 року в м. Аркалик, Кустанайської області, Казахстан, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженої, офіційно не працюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не засудженої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудна ОСОБА_1 вчинила таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_1, 16 грудня 2011 року, близько 16-39 год., перебуваючи на робочому місці, що по вул.. Щолківській, 16, м. Бровари, Київської області, виявила на робочому столі телефон марки «Нокіа 5230», що належав ОСОБА_2, який і вирішила викрасти. Впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вказаний мобільний телефон, вартістю на день викрадення 1400 грн., з сім-карткою оператора мобільного звязку «Київстар», вартістю 25 грн. В подальшому сім-картку витягла та викинула з телефону, а останній намагалася реалізувати в підземному переході станції метро «Лісова», що в м. Києві.

Своїми протиправними злочинними діями підсудна заподіяла потерпілій ОСОБА_2 матеріальні збитки на загальну суму в 1425 грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе, в предявленому їй обвинуваченні, визнала повністю та підтвердила суду обставини, вчиненого нею злочину.

В скоєному розкаюється, просить суд її суворо не карати.

З поданої заяви потерпілої вбачається, що така претензій матеріального та немайнового характеру до підсудної не має, та просить суд обрати такій міру покарання не повязану з позбавленням волі.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин викрадення ОСОБА_1 чужого майна. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, дії ОСОБА_1, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, а саме телефону мобільного з сім-карткою оператора мобільного звязку, належних ОСОБА_2, містять склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Про обставини скоєного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_1 послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дала покази, які узгоджуються між собою, і сумнівів у своїй достовірності не викликають.

Суд вважає, що підсудна ОСОБА_1 своїми діями вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, особу підсудної та обставини, що помякшують й обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудної ОСОБА_1 суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання відносно ОСОБА_1, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудної, що за місцем проживання вона характеризується посередньо (а.с. 22), раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 26), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 23), а також думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні.

Суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_1, за вчинений нею злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання та встановленням іспитового терміну, оскільки на час розгляду справи така не є особою небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, а тому вважає за можливе її виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Речовий доказ, що проходить по справі та знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Броварського МВ: телефон мобільний «Нокіа 5230» - повернути потерпілій ОСОБА_2, в її законне володіння, користування та розпорядження.

Судові витрати по справі - відсутні.

Цивільний позов - не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_1, від відбування призначеного судом покарання - звільнити, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, після набрання вироком суду законної сили покласти на засуджену ОСОБА_1 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з»являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженій до набрання вироком законної сили змінити, з утримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши таку з-під варти в залі суду.

Речовий доказ, що проходить по справі та знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Броварського МВ: телефон мобільний «Нокіа 5230» - повернути потерпілій ОСОБА_2, в її законне володіння, користування та розпорядження.

Судові витрати по справі - відсутні.

Цивільний позов не - заявлявся.

На вирок суду протягом 15 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Суддя Броварського міськрайонного

суду Київської області ОСОБА_3