У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а :

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не судимий,

за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави у розмірі 1173,60 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 березня 2015 року вирок Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року залишений без змін.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 порушує питання про перевірку оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.

За вироком суду ОСОБА_2 засуджений за те, що він, 30 червня 2014 року приблизно о 23 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним автомобілем «OPEL», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 рухаючись по вулиці К. Шумілова у селищі Бабаї Харківського району Харківської області у напрямку вул. Куйбишева в районі перехрестя вулиць К. Шумілова та Куйбишева, порушив вимоги п.п. 2.9, 12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого, втративши контроль над керуванням автомобіля, виїхав на ліве узбіччя в кювет, де вчинив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП пасажир помер на місці події.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_2 у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, вказує про необхідність призначення засудженому максимального покарання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, судова колегія прийшла до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій не оспорюються в касаційній скарзі.

Як убачається зі змісту вироку, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, дані про його особу, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, та навів їх у вироку. Суд урахував, що ОСОБА_2 раніше не засуджувався, має на вихованні та утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, злочин вчинений з необережності, свою вину визнав, щиро розкаявся, намагався відшкодувати спричинену шкоду. Також суд взяв до уваги, що злочин вчинений засудженим у стані алкогольного сп'яніння. Покарання, призначене ОСОБА_2, є достатнім та необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, підстав вважати його несправедливим внаслідок м'якості немає.

З касаційної скарги та зі змісту судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, а тому і підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої немає.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила :

Відмовити потерпілій ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за її скаргою на вирок Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6