Справа № 1-2/2008
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Ратне
11 лютого 2008 року

Ратнівський
районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Фазан О.З.

за
участю секретаря Приймачук
О.М.

прокурора Стадніка О.А.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

законного
представника підсудного ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

представника
служби у справах дітей Сидорук О.М.

представника
кримінальної міліції у справах дітей Панасюка А.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Ратне кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця
і жителя с. Замшани, Ратнівського району Волинської області, учня 10-А класу,
освіта неповна середня, неодруженого, несудимого,

та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя
с. Замшани, Ратнівського району Волинської області, непрацюючого, інваліда
другої групи, освіта середня, неодруженого - перебуває у фактичних шлюбних
відносинах, раніше несудимого в порядку статті 89 КК України,

у вчиненні злочинів , передбачених

ст. ст. 129 ч.1, 296 ч.4, 342 ч.2, 345
ч.1 КК України

В С Т А
Н О В И В :

Підсудний
ОСОБА_5 в групі осіб, спільно із неповнолітнім підсудним ОСОБА_3, 04 жовтня
2007 року біля 22 години на вулиці в с. Замшани
Ратнівського району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння,діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно, з
хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, нанесли множинні удари руками, ногами і
штахетинами ОСОБА_2, внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у
вигляді ран в ділянці голови та обличчя. Крім того, після нанесення тілесних
ушкоджень ОСОБА_5 приніс з будинку дві сокири, одну з яких дав ОСОБА_3 , який
біг з сокирою за ОСОБА_2 словесно погрожуючи позбавити життя, що давало реальні
підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Про даний факт повідомлено
Ратнівський РВ УМВС у Волинській області. Для перевірки повідомлення про протиправне діяння підсудними, службовим
автомобілем виїхала слідчо-оперативна група в складі: Вознюка С.А., Михальчука
А.М., ОСОБА_6, ОСОБА_7, Мельника В.П., які згідно графіку заступили на службу.
Крім того, на місце події прибули інші працівники міліції ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10.

На місці події ,працівниками
міліції запропонували ОСОБА_5, ОСОБА_3 надати пояснення з приводу вчиненого.
Останні , почали в образливій формі виражатись нецензурною лайкою в адресу
очевидців, працівників міліції, які пред'явили вимогу припинити таку поведінку.
ОСОБА_3 при затриманні чинив опір не
хотів сідати в автомобіль, відштовхував працівників міліції від себе. Після
чого, ОСОБА_5, забіг на присадибну ділянку будинку, взявши в руки сокиру , чинив опір , тримаючи в руках сокиру
, не підпускаючи міліціонерів до себе, кидав у сторону , де вони знаходилися
каміння, фрагменти цегли, сокиру, порожню скляну пляшку, якою розбив скло службового автомобіля. Кричав , що зарубає,
вб'є працівників міліції.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю і по суті пред'явленого
обвинувачення показав, що 4 жовтня 2007 року разом з братом ОСОБА_3 вживав спиртні напої. Після цього на вулиці
до них підійшов ОСОБА_2, який безпричинно вдарив його по голові. Від удару впав
і втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, то побачив бійку між ОСОБА_2
та ОСОБА_3. Кинувся допомагати брату, але ОСОБА_2 повторно вдарив його в голову
і він впав. Брат і ОСОБА_2 продовжували битися між собою. При цьому потерпілий
ОСОБА_2 вирвав штахетину та почав бити нею брата, однак ОСОБА_3 зумів вирвати
цю штахетину і почав його бити. ОСОБА_2 почав тікати, а ОСОБА_3 кинувся
наздоганяти. Він зупинив останнього. Під час бійки сокири ні в кого не було.
Через де-який час приїхали на службовому автомобілі працівники міліції, які
безпідставно затримали ОСОБА_3, надівши
наручники, помістили в службовий автомобіль. Тоді він, на подвір'ї в себе, взяв
сокиру та вимагав від міліціонерів звільнення брата. Тримав сокиру в руках,
нецензурно виражався , коли працівники міліції робили спроби наблизитись до
нього, кидав у бік міліціонерів каміння .Скляною пляшкою пошкодив скло
службового автомобіля. Розмахував сокирою, щоб працівники міліції не підходили
і кричав на них , що вб'є та зарубає, якщо не випустять брата ОСОБА_3.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково і по суті
пред'явленого обвинувачення показав,що
04 жовтня 2007 року в будинку
брата ОСОБА_5 розпивали пиво. Вийшовши
на вулицю, зустріли знайомого, якого провів додому. Повертаючись до будинку,
побачив, що ОСОБА_2 вдарив брата по
голові штахетиною, від якого брат упав. Він вдарив ОСОБА_2 у живіт і між ними
виникла бійка. В цей час брат побіг до
себе додому , принісши дві сокири, які зберігалися в будинку для господарських
потреб, одну з яких дав йому в руки. ОСОБА_2 почав тікати , а він кинувся
наздоганяти його, тримаючи в руках
сокиру. Неназдогнавши останнього, повернувся
до брата, який стояв посеред вулиці із сокирою в руках. Невдовзі на вулицю
під'їхали службовим автомобілем працівники міліції, до яких підійшли сусіди
брата. Він, віддавши сокиру братові, вийшов на вулицю. Працівники міліції
намагались затримати його , а він не хотів сідати в автомобіль, відштовхував їх
від себе. Надівши на руки наручники ,
міліціонери помістили його в службовий автомобіль. Сидячи в автомобілі, він чув
крики брата в сторону міліціонерів, не
підпускав них до себе. В цей час на автомобіль падали різні предмети, один з
яких пошкодив скло службового автомобіля.

Незважаючи на часткове визнання вини
підсудним ОСОБА_3 та визнанням вини ОСОБА_5 винність їх у вчиненні злочинів
повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні об'єктивними
доказами і зокрема:

·
показаннями потерпілого ОСОБА_2 про те, що 04 жовтня 2008
року на вулиці біля будинку ОСОБА_5 до нього підійшов ОСОБА_3 безпричинно вхопив обома руками за куртку і
почав трясти із-за того , що дав йому сигарету без фільтра. ОСОБА_3 штовхнув і
вони впали вдвох на землю. Останній почав наносити йому удари. В цей час підбіг
брат ОСОБА_5 , в темноті вдарив ОСОБА_3, оскільки той вигукнув , що він не того
б'є. Через якусь мить обоє братів ОСОБА_5 виламали штахетини із паркану та
почали бити його по різних ділянках тіла. Потім один із них сказав до іншого,
щоб рубав , так як йому за це нічого не буде. Він піднявся та втік від ОСОБА_5,
оскільки реально думав , що його вб'ють. Пізніше йому надали медичну допомогу .
З голови у нього ішла кров, так була
розсічена рана;

·
показаннями
працівників міліції Вознюка С.А.,
Михальчука А.М., Мельника В.П., які згідно графіку заступили на службу про
те, що 04.10.2007 року вони прибули в
село Замшани в зв'язку з повідомленням
про бійку, учасники якої брати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відмовились від
надання пояснень з приводу бійки.

ОСОБА_3 чинили
опір при затриманні не хотів сідати в автомобіль, відштовхував їх від себе,
хотів вирватися. Надівши на руки
наручники , міліціонери помістили його в службовий автомобіль. ОСОБА_5
чинив опір, тримав в руках сокиру, один раз нею замахнувся у їх сторону і вони
відскочили, не підпускав їх до себе, кидав різні предмети, пошкодив скло службового автомобіля. Кричав
, розмахуючи сокирою, що зарубає , вб'є;

·
показаннями
свідка ОСОБА_9 про те, що 04.10.2007
року біля 24 години вони приїхали в
с.Замшани до будинку, де проживав ОСОБА_5 , на місце вчинення хуліганських дій.
Тут, біля службового автомобіля стояли працівники міліції, які були одягнені в
бронежилети і каски, на землі валялись уламки цегли, каміння , порожні пляшки,
сокира з дерев'яною ручкою. Переднє вітрове скло службового автомобіля було розбите. ОСОБА_5 стояв біля
забору по одній стороні, тримав у руках
сокиру, словесно погрожував всім
працівникам міліції , які знаходилися на
іншій стороні забору на відстані 7 метрів від нього, кидав на останніх
різні предмети . Він наказав ОСОБА_5 викинути сокиру, заспокоюючи нього та
розповідаючи про відповідальність;

·
показаннями свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8
про те, що ОСОБА_5 погрожував вбивством,
чинив опір у зв'язку з виконаннями ними службових обов'язків щодо
охорони громадського порядку, працівникам міліції Вознюку М.П., Михальчуку
А.М., Мельнику В.П., а ОСОБА_3 чинив активний опір при затриманні, а саме:
відштовхував їх від себе, виривався, не хотів сідати в автомобіль;

·
показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 4 жовтня 2007 року
на вулиці побачив бійку - двоє осіб били третього, який лежав на землі.
ОСОБА_2 піднявся і побіг. Один із тих,
який бив лежачого побіг за ним із криками погроз , що зарубає. Неназдогнавши
останнього, цей мужчина висловився, що якби наздогнав , то зарубав би його.
Через певний проміжок часу прибула міліція і почала з'ясовувати про ті події.
Працівники міліції усно почали опитувати про обставини відбутої події.
ОСОБА_5 стояв на подвір'ї і чинив опір
працівникам міліції, кричав , що зарубає їх, вб'є. Конфлікт тривав дуже довго,
підсудні кидали в міліціонерів та службовий автомобіль різні тверді предмети ;

·
показанням свідка ОСОБА_12 про те , що 4жовтня 2007 року
ввечері брати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_2 та
погрожували йому вбивством сокирами. ОСОБА_3 наздоганяв ОСОБА_2 з сокирою та
кричав зарубаю. Після припинення цих хуліганських дій обоє ОСОБА_5 чинили опір
працівникам міліції. Крім того, ОСОБА_5, розмахуючи сокирою, кричав , що
зарубає працівників міліції, кидав у їх сторону різні предмети , в тому числі і
сокиру;

·
протоколом огляду місця події від 04 жовтня 2007 року
АДРЕСА_1, звідки вилучено численні уламки штахету, цеглину червоного кольору,
сокиру з дерев'яним держаком, сокиру з металевою ручкою;

( а. с. 9-10)

·
протоколом огляду місця події від 04 жовтня 2007 року
службового автомобіля ВАЗ 2107 державний
номер НОМЕР_1, з якого слідує, що в автомобілі розбите переднє лобове скло,
виявлені вм'ятини, царапини;

( а. с. 11)

·
службовим нарядом від 04.10.2007 року , яким
підтверджується , що працівники міліції ОСОБА_9, Вознюк С.А., ОСОБА_7,
Михальчук А.М., ОСОБА_6 , Мельник В.П. виконували обов'язки з охорони
громадського порядку;

( а. с. 35-39 )

·
висновком амбулаторної комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи № 511 від 12.12.2007 року відповідно до якої
ОСОБА_5 визнано осудним. На момент вчинення протиправних дій він не перебував у
стані фізіологічного афекту, знаходився у стані алкогольного сп'яніння;

( а.с. 100 - 101)

·
Протоколом усної заяви, про злочин ОСОБА_2 від 04.10.2007
р., звідки слідує, що 4 жовтня 2007 року біля 21 години 30 хв. на вул.
Першотравневій в с.Замшани побили ОСОБА_5. та ОСОБА_3;

(а.с. 166)

·
висновком експерта
№ 374 від 28.12.2007 року, звідки вбачається, що у ОСОБА_2 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді ран в ділянці голови та обличчя. Тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень;

(а.с. 186)

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність факту вчинення підсудними:

- ОСОБА_5 злочинів: за ст. 296 ч. 2 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; за ч.1 ст.129 КК
України , тобто погроза вбивством , для якої були реальні підстави побоюватися
здійснення цієї погрози; за ч.2 ст.342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час
виконання ним службового обов'язку; за ч.1 ст. 345 КК України , тобто погроза
вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв'язку з виконанням цим
працівником службових обов'язків;

- ОСОБА_3 злочинів: за ст. 296 ч. 2 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; за ч.1 ст.129 КК
України , тобто погроза вбивством, для якої були реальні підстави побоюватися
здійснення цієї погрози; за ч.2 ст.342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час
виконання ним службового обов'язку.

Органи досудового слідства інкримінували
в обвинувачення ОСОБА_5, ОСОБА_3, вчинення злочину, передбаченого ст. 296 ч.4
КК України, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , що
супроводжується особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, вчинені групою осіб
із застосуванням предмета заздалегідь приготовленого для нанесення тілесних
ушкоджень.

Дане обвинувачення не знайшло свого
ствердження в судовому засіданні. Так,

в ході
досудового слідства та судового слідства не здобуто доказів, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 вчиняли хуліганство з мотивів виняткового цинізму та застосуванням
предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Як встановлено в судовому засіданні,
сокири, які приніс ОСОБА_5 постійно зберігалися в його будинку для
господарських потреб і спеціально не пристосовувались для нанесення потерпілому
ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, що підтверджено показаннями підсудних, потерпілого
та встановленими обставинами справи, що підсудні наносили безпричинно тілесні
ушкодження, а після погрожували вбивством сокирами ОСОБА_2, тобто в останнього,
коли він побачив у обох підсудних сокири, були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Обставини справи і характер дій обох
підсудних не свідчать про їх намір умисно
з винятковим цинізмом,
застосувати предмет, спеціально пристосований для нанесення потерпілому тілесних ушкодження, що об'єктивно
стверджується сукупністю наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд приходить до
глибокого переконання, що в діях ОСОБА_5, ОСОБА_3 відсутній склад злочину,
передбачений ст. 296 ч. 4 КК України, а
вбачається склад злочину, передбачений ст. 296 ч.2 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а тому їх дії слід
перекваліфікувати.

Крім того, органи досудового
слідства інкримінували в обвинувачення :

- ОСОБА_3, вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.345 КК України, тобто погроза вбивством, насильством щодо
працівників правоохоронного органу у зв'язку з виконанням цими працівниками
службових обов'язків;

- ОСОБА_5 кваліфікуючу ознаку ст. 345 ч.1 КК України
погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв'язку з
виконанням цим працівником службових обов'язків.

Дані обвинувачення не знайшли свого
ствердження в судовому засіданні. Так, в ході
судового слідства встановлено, що ОСОБА_3 не погрожував вбивством,
насильством працівникам міліції у зв'язку з виконанням ними службових
обов'язків, що підтверджується їх показаннями в судовому засіданні, показаннями
свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12.

ОСОБА_5 не погрожував насильством у зв'язку з
виконанням працівниками міліції службових обов'язків , оскільки це достовірно
встановлено з показів працівників міліції . Він, тримаючи в руках сокиру, погрожував вбивством, і вигуки були пов'язані у зв'язку з
виконанням працівниками міліції службових обов'язків, а ОСОБА_3 в цей час було
вже затримано і знаходився у салоні
службового автомобіля.

Отже, ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 345 КК
України слід виправдати за відсутністю в його
діях складу злочину, а ОСОБА_5 виключити з обвинувачення кваліфікуючу
ознаку ч. 1 ст. 345 КК України погроза насильством щодо працівників
правоохоронного органу у зв'язку з виконанням цими працівниками службових
обов'язків.

Показання підсудного ОСОБА_5 про
те, що бійку між ним , ОСОБА_3, потерпілим ОСОБА_2 розпочав останній і він з ОСОБА_3
захищалися від нападу ОСОБА_2; що під час цієї бійки ні в кого не було сокири
суд вважає недостовірними, як такі , що не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються показаннями підсудного ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_2,
свідків ОСОБА_12.

Призначаючи
покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 65
КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи
покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 65, ст. 103
КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставина,
яка обтяжує покарання ОСОБА_5, ОСОБА_3 суд вбачає - вчинення злочину особою, що
перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Органами досудового слідства
визнано обставину, яка обтяжує покарання
ОСОБА_5, ОСОБА_3 - вчинення злочину групою осіб, яку суд виключає відповідно до ч.4 ст.67 КК України , оскільки
дана обставина передбачена в статті 296
КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Обставини, які пом'якшують
покарання ОСОБА_5, суд визнає - визнання
своєї вини, щире каяття.

Обставини, які пом'якшують покарання
ОСОБА_3, суд визнає - щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, вперше
притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_5, вчинив злочини
невеликої та середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем
проживання , інвалід другої групи, його сімейний стан, пом'якшуючі та обтяжуючі
обставини покарання та інші обставини справи, суд доходить висновку про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання з застосуванням
ст.75 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3, вчинив злочини невеликої
та середньої тяжкості, умови його життя
та виховання , вплив дорослих , рівень розвитку та інші особливості, позитивну
характеристику за місцем навчання та проживання , пом'якшуючі та обтяжуючі обставини покарання
та інші обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення
засудженого без відбування покарання з застосуванням ст.75 , ст.104 КК України.

Долю
речових доказів вирішити відповідно до ст.81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст . 323-324 КК України, суд
-

З А С У Д И В :

Виправдати
ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 345 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених, ст. ст. 296 ч. 2, ст.129 ч.1, ч.2 ст.342, ч. 1 ст. 345
КК України, призначивши
покарання:

за ч.2 ст.296 КК України у виді
позбавлення волі на строк три роки;

за ч.1 ст.129 КК України у виді
арешту на строк шість місяців;

за ч.2 ст.342 КК України у виді
арешту на строк шість місяців;

за ч.1 ст. 345 КК України у виді
позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.70, ст.72 КК
України за сукупністю злочинів шляхом
повного складання призначених покарань, остаточно визначити покарання у виді
позбавлення волі на строк пять років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК
України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він
протягом трьох років не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки : повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених, ст. ст. 296 ч. 2, ст.129 ч.1, ч.2 ст.342 КК
України, призначивши покарання:

за ч.2 ст.296 КК України у виді
позбавлення волі на строк два роки;

за ч.1 ст.129 КК України у виді
арешту на строк 30 діб;

за ч.2 ст.342 КК України у виді
арешту на строк 40діб.

На підставі ст.70, ст.72 КК
України за сукупністю злочинів шляхом
часткового складання призначених покарань, остаточно визначити покарання у виді
позбавлення волі на строк два роки один місяць.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК
України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він
протягом двох років не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки : повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_5, ОСОБА_3 , на час вступу вироку в законну силу, залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Речові
докази: дві сокири, цеглина, скляна пляшка, три уламки штахетини, як речі , які
не мають ніякої цінності - знищити.

Вирок
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляція на вирок суду може
бути подана протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча
підпис Фазан
О.З.

Оригіналу
відповідає.

Суддя
Ратнівського

районного суду Фазан
О.З.