Справа № 700/162/15-к
Провадження № 1-кп/700/33/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 р. Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

представника служби

у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Лисянка кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лисянка Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючий по АДРЕСА_2 , українець, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не має,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, учня ДНЗ «Лисянський професійний ліцей», не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не має;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

встановив:

14.12.2014 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 достовірно знаючи про те що, ОСОБА_5 є неповнолітнім, таємно, умисно, шляхом умовляння, з корисливих мотивів, схилив останнього вчинити крадіжку.

Так, ОСОБА_5 , погодившись на пропозицію ОСОБА_4 , за попередньою змовою з останнім, діючи узгоджено та маючи спільний умисел, розбивши віконну шибку, через вікно літньої кухні, що розташована на території домоволодіння по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_11 , викрали один мішок наповнений ядрами горіха «метелик», вагою 18,7 кг, при вартості 1 кг. 135,00 грн., загальною вартістю 2 524, 50 грн. та два мішка наповнені цілими горіхами, кожен вагою 20 кг. при вартості 1 кг. 30 грн., загальною вартістю 1 200,00 грн., які належать на праві приватної власності ОСОБА_11 , чим спричинили потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 3724,50 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що 13.12.2014 року близько 23 год. 30 хв. він зі своїм товаришем ОСОБА_5 , який є неповнолітнім, в телефонній розмові домовились вийти погуляти. Під час прогулянки він запропонував ОСОБА_5 піти до ОСОБА_11 і викрасти горіхи, заховати їх в березі та в подальшому продати і отримати за них гроші. Намір вчинити крадіжку горіхів у ОСОБА_4 виник в зв`язку з тим, що йому потрібні були гроші. Близько 02 год. ночі через земельну ділянку вони пішли на територію домоволодіння ОСОБА_11 та, підійшовши до літньої кухні, розбили шибку вікна, а ОСОБА_4 заліз всередину приміщення та через вікно подавав ОСОБА_5 три мішки наповнені горіхами.

Обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання аналогічні показанням ОСОБА_4 .

Крім визнання вини обвинуваченими, їх вина підтверджується і іншими зібраними по справі доказами, а саме:

- довідкою про вартість 1 кг волоського горіха. (а.пр.43)

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її онуком і постійно проживає в м.Звенигородка, інколи приїздить погостювати до неї. 14 грудня 2014 року, близько 3 години ночі вона прокинулася від того, що по будинку хтось ходив. Це був онук, який напередодні приїхав до неї вгості. Вона запитала у нього, куди він зібрався, на що він пояснив їй, що поїде зі знайомим в м.Звенигороку, де буде розвантажувати хліб. Вона йому повірила і лягла відпочивати, а згодом дізналася, що у її сусідки ОСОБА_11 цієї ночі були викрадені горіхи з літньої кухні.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засідання пояснив, що він є онуком потерпілої ОСОБА_11 . ОСОБА_14 інколи проживав у своєї бабусі, будинок якої знаходиться по сусідству. Вони товаришували раніше і ОСОБА_4 знав,що у літній кухні у них зберігаються горіхи.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засідання пояснив, що працював водієм таксі «Люкс» і приїхавши по виклику на вул.Дзержинського в смт.Лисянка, взяв двох пасажирів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , які в багажник автомобіля поклали декілька мішків. Що було в тих мішках, він не знає. Відвіз пасажирів у м.Звенигородку, де висадив їх поблизу пункту прийому насіння та горіхів.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням в приміщення і такі їх дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України. Крім цього, ОСОБА_4 втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, а тому його дії слід додатково кваліфікувати і за ч.1 ст.304 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченим, суд враховує, що зазначені кримінальні правопорушення згідно зі ст.12 Кримінального кодексу України є тяжкими злочинами, відповідно до характеристики з місця проживання та навчання обвинувачені характеризується задовільно, раніше не судимі, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з п.16. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року N 5 позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є визнання ними вини та щире каяття, відшкодування завданих збитків, вчинення злочину вперше, а для ОСОБА_5 також вчинення ним кримінального правопорушення у неповнолітньому віці та під впливом повнолітньої особи.

Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючі обставини, його молодий вік, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а тому суд вважає необхідним застосувати положення ст. 69 КК України і призначити йому покарання більш м`якого виду, ніж передбачено Законом - у вигляді громадських робіт.

При визначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням усіх перелічених вище пом`якшуючих обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м"якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 185 ч.3 КК України, а саме до покарання у вигляді громадський робіт.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.

Запобіжні заходи не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_9 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт;

за ч.1 ст. 304 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

В силу ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Визнати винним ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий - ОСОБА_1