У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Глоса Л.Ф.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 2
жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи апеляційним судом, на ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від 6 березня 2007 року.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, судимого 12.09.2005 року

за ст.ст. 15, 185 ч. 2 КК України на 2 роки

позбавлення волі, звільненого на підставі

ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим

строком 1 рік 6 місяців,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК
України на 2 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_1призначено остаточне
покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою
Апеляційного суду Одеської області від 6 березня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1
змінено, його дії перекваліфіковано з ч. 2 ст. 185 на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185
КК України і за цим законом йому призначено 2 роки позбавлення волі. На
підставі статей 75 і 76 КК України ОСОБА_1звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього певних
обов'язків.

Згідно
з вироком, ОСОБА_1визнано винним у тому, що 28 вересня 2006 року, знаходячись в
магазині «Таврія», що розташований по вул. Дніпропетровська дорога, 96 в м.
Одесі, таємно викрав з вітрини пляшку коньяку «Золотий Дюк» вартістю 662 грн., але при виході з магазину був затриманий
охоронцем.

У
касаційному поданні прокурора порушено питання про скасування ухвали
апеляційного суду щодо ОСОБА_1та направлення справи на новий апеляційний
розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням апеляційним судом кримінального
закону, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину і особі
засудженого внаслідок м'якості. При цьому прокурор зазначає, що апеляційний суд
не призначив ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків, безпідставно звільнив
його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75
КК України та поклав обов'язки, не передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про обгрунтованість касаційного
подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України, підставами для скасування або зміни
судових рішень є неправильне застосування кримінального закону та
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційний суд при зміні вироку допустив неправильне застосування
кримінального закону, оскільки всупереч вимогам ст. 71 КК України не призначив
засудженому ОСОБА_1остаточне покарання за сукупністю вироків, тоді як злочин, за який його засуджено останнім
вироком, він вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком.

Крім того, згідно ст. 372 КК України, невідповідним ступеню тяжкості
злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить
за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм
видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м'якості, так і суворості.

Як вбачається із касаційного подання, призначене ОСОБА_1покарання прокурор
вважає явно несправедливим внаслідок м'якості.

Підстав вважати доводи прокурора необгрунтованими у колегії суддів немає,
оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 12 вересня 2005 року було засуджено за замах
на вчинення крадіжки чужого майна до покарання у виді позбавлення волі, від
відбування якого було звільнено із застосуванням ст. 75 КК України.

Незважаючи на це, під час встановленого судом іспитового строку він вчинив
новий корисливий злочин. Проте, звільняючи засудженого від призначеного
покарання за останнім вироком, апеляційний суд не навів обгрунтованих мотивів
такого рішення, а крім того поклав на нього обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, який не передбачено ст.
76 КК України.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого суду слід переглянути
апеляцію засудженого та з дотриманням вимог кримінального та
кримінально-процесуального законів прийняти відповідне рішення, взявши до
уваги, що призначене апеляційним судом покарання засудженому із застосуванням
ст. 75 КК України касаційним судом за доводами касаційного подання прокурора
визнано несправедливим внаслідок м'якості.

На підставі наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи апеляційним
судом, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 6 березня 2007 року щодо
засудженого ОСОБА_1 скасувати, а справу щодо нього направити на новий
апеляційний розгляд.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Вус
С.М. Глос Л.Ф.