ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/152/15-к
Провадження № 1-кп/210/188/15

"12" березня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000013 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина Україна, українця, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше неодноразовий судимий: 1). 01 березня 2011 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.1 ст. 309, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2012 року іспитовий термін скасовано та направлено до місць позбавлення волі строком на 1 рік. 2). 18 вересня 2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 309, 71 КК України, до 2 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.06.2014 року на підставі Ухвали Бердянського міського суду Запорізької області, від 28.05.2014 року, умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 9 днів.

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим зокрема: 18 вересня 2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 309, 71 КК України, до 2 років 9 місяців позбавлення волі, та звільнившись 05.06.2014 року на підставі ухвали Бердянського міського суду Запорізької області, від 28.05.2014 року, умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 9 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і знову скоїв злочин.

Так, згідно Ухвали Бердянського міського суду Запорізької області від 28.05.2014 року, відносно ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік, та встановлено обмеження:

1. Заборона знаходитись в закладах продажу спиртних напоїв на розлив.

2. Заборона покидати місце мешкання в період з 20 години до 04 години ранку.

3. Заборонити покидати місце мешкання без дозволу керівництва ОВС.

4. Зобов`язати явкою 4 рази на місяць до ОВС.

Так, 05.06.2014 року ОСОБА_4 ознайомлений під розпис працівниками Бердянської виправної колонії в Запорізької області (№77) з судовим рішення про встановлення адміністративного нагляду, роз`яснені, встановлені постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2014 року обмеження, та попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Відтак, після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що йому потрібно з`явитись не пізніше 08.06.2014 року до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для поставлення на облік для виконання адміністративного нагляду. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, 08.06.2014 року, з метою ухилення від встановленого адміністративного нагляду, ОСОБА_4 до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не з`являвся та на облік не став, за вказаною в постанові адресою місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1 не прибув, про своє нове місце проживання умисно до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не повідомив, чим порушив встановлений над ним адміністративний нагляд.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду, за ознаками самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
14 січня 2015 року між прокурором прокуратури Дзержинського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000013, та ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та підозрюваний, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 395 КК України. Підозрюваний повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 395 КК України, а саме: як порушення правил адміністративного нагляду, за ознаками самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді двох місяців арешту та на підставі ст. 71 КК України до такого покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Широківського районного суду від 18.09.2012 року і за сукупністю вироків, остаточно узгоджено покарання із застосуванням ст. 72 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 , беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання, вчинення злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Крім того, при визначені остаточної міри покарання, в угоді враховані положення ст. 71 та ст. 72 КК України, покарання визначення за сукупністю вироків.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому ці його дії кваліфікує за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, за ознаками самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі..

Запобіжний захід обвинуваченому особисте зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироку законної сили. Після вступу вироку в законну силу взяти останнього під варту, строк відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 14 січня 2015 року між прокурором прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000013.

ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому звинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14 січня 2015 року покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту; на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Широківського районного суду від 18.09.2012 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання із застосуванням ст. 72 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Після вступу вироку в законну силу взяти ОСОБА_4 під варту та відраховувати строк відбуття покарання з моменту фактичного затримання.

Матеріали кримінального провадження № 0000013 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № справи 210/152/15к, № пр. 1-КП/210/188/15.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1