У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючої - судді

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Пошви Б.М.
і Школярова В.Ф.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 10 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
захисників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та
законного представника ОСОБА_5, на
судові рішення щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вироком Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 18 серпня 2005 року засуджено :

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження
,

громадянина
України, раніше не судимого,

за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі;

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2народження,

громадянина
України, раніше не судимого,

за ч.4
ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 судові
рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 18 серпня 2005 року зазначений вирок залишено без зміни.

За
вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними в тому, що вони за попередньою змовою між собою та
ОСОБА_6 22 лютого 2002 року приблизно о 22 год. з метою заволодіння чужим майном
проникли до АДРЕСА_1де, з
застосуванням погрози насильства небезпечного для життя і здоров'я
потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заволоділи майном
потерпілих на суму 16451 грн. 12
коп., що є особливо великим
розміром.

Крім того, ОСОБА_6 під час розбійного нападу наніс ОСОБА_8 удар ножем в
груди, спричинивши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження від яких сталася її
смерть.

Захисник ОСОБА_3 у поданій в інтересах ОСОБА_1 касаційній скарзі, не
оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок неправильним із-за надмірної суворості призначеного засудженому покарання.
Зокрема, посилається на те, що суд не повній мірі врахував пом'якшуючі
відповідальність ОСОБА_1 обставини, щире каяття, та відсутність матеріальних
претензій з боку потерпілого, а тому просить змінити судові рішення щодо нього
і пом'якшити покарання із застосуванням
ст. 75 КК України.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4 просить
змінити судові рішення щодо засудженого, посилаючись на неправильне
застосування кримінального закону при призначенні покарання. По суті не
заперечуючи доведеності винності ОСОБА_2 у вчиненні злочину та правильності
кваліфікації його дій, порушує питання про пом'якшення покарання засудженому із
застосуванням ст. 75 КК України, і в обґрунтування цих доводів просить
врахувати щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних
претензій з боку потерпілого.

Законний представник засудженого ОСОБА_2
- ОСОБА_5 у касаційній скарзі просить пом'якшити призначене засудженому покарання і наводить доводи, які за своїм
змістом аналогічні доводам касаційної скарги захисника.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів
вважає, що слід відмовити у задоволенні скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, органи
досудового слідства і суд дослідили всі обставини події злочину, які
могли мати значення для прийняття правильного рішення у справі.

Суд належно оцінив докази, які є у
справі та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, і правильно кваліфікував дії
засуджених за ст. 187 ч.4 КК України, що по суті не оспорюється у касаційних
скаргах.

З урахуванням даних про особи ОСОБА_1
та ОСОБА_2 і пом'якшуючих їх відповідальність обставин суд обрав їм покарання
за особливо тяжкий злочин із застосуванням положень ст. 69 КК України, тобто
нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції статті.

Отже, наведені у касаційних скаргах
обставини для пом'якшення покарання були повністю враховані судом першої
інстанції при визначенні міри покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Висновок суду про призначення ОСОБА_1
та ОСОБА_2покарання у виді реального позбавлення волі належним чином вмотивований.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначив ОСОБА_1 та
ОСОБА_2необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів
покарання.

Аналогічні за змістом доводи про суворість призначеного ОСОБА_1 та
ОСОБА_2покарання належним чином перевірялись судом апеляційної інстанції.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог
кримінально-процесуального законодавства.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни судових рішень щодо засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та пом'якшення їм покарання, про що ставиться питання
у скаргах .

Таким чином, при перевірці справи не виявлено передбачених ст. 398 КПК
України підстав для зміни чи скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2
і відповідно немає підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційних
скарг захисників ОСОБА_3.і ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5

С у д д і :

Присяжнюк Т.І. Пошва Б.М. Школяров В.Ф.