АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/117/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 639/5940/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування амністії
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , 1983 року народження, засудженого вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.01.2010 року за ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307 ч.23 ст.28, ч.3 ст.309, ч.3 ст.311, ч.2 ст.315, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовлено.

На обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що відповідно до п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», а також ст.4 Закону України «Про застосування амністії» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

З особової справи засудженого та вироку суду вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений 24.07.2007 року Лохвицьким районним судом Полтавської області від 24.07.2007 р.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч.3 ст. 185, ч.3 ст.309, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України є тяжкими, злочини, передбачені ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч. 2 ст. 315 КК України особливо тяжкими.

За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що застосування до ОСОБА_7 п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» є неможливим та відмовив в задоволенні клопотання.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2014 році». Мотивуючи скаргу, засуджений вказав, що він є хворим СНІДом 4 стадії та рядом інших тяжких захворювань, відбув 2/3 покарання, а тому просить застосувати п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав ухвалу районного суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає.

ОСОБА_7 звернувся в Жовтневий районний суд м. Харкова з заявою та просив застосувати Закон України «Про амністію у 2014 році», вказав, що хворий тяжкими захворюваннями та відбув 2/3 призначеного покарання.

Суд першої інстанції 07.11.2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовив, вказав, що згідно з п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений 24.07.2007 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

В період іспитового строку ОСОБА_7 скоїв новий злочин, за що був засуджений 20.01.2010 року вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.01.2010 року за ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307 ч.23 ст.28, ч.3 ст.309, ч.3 ст.311, ч.2 ст.315, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не може бути застосована до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Таким чином, районний суд прийшов до правильного висновку, що Закон України «Про амністію у 2014 році» не може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки в ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» вказано, що амністія не застосовується до осіб, які були звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Доводи апеляції засудженого, що він має тяжкі захворювання, відбув 2/3 частини покарання та просив застосувати п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» не дають підстави для задоволення його заяви на підставі вищевикладеного.

На підставі викладеного, апеляційний суд апеляцію ОСОБА_7 залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2014 р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий
Судді: