Справа № 422/4262/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2013 р.
м. Перевальськ

Перевальський районний суд Луганської
області

в складі:

головуючого судді:
Нікітіна В.В.

при секретарі:
Савельєвій К.В.

за участю:

прокурора:
Лець Ю.В.

обвинуваченого:
ОСОБА_1

потерпілої:
ОСОБА_2

захисника обвинуваченого,
адвоката: ОСОБА_3,

представника потерпілої,
адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Перевальську кримінальне провадження
№ 0001277 за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Михайлівка,
Станично-Луганського району,
Луганської області, громадянина
України, з неповною середньою освітою,
непрацюючого, неодруженого, раніше
судимого:

1. 17 січня 2012 року Жовтневим
районним судом міста Луганська за ч. 1
ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152, п. 10 ч. 2 ст. 115
Кримінального кодексу України до 15
років позбавлення волі, що мешкає без
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1,

у скоєнні кримінального
правопорушення (злочину),
передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2010 року, приблизно о 20 годині 00
хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходився в
клубі "Ударник", розташованому по вул.
Леніна в місті Алчевську Луганської
області де також знаходився
малознайомий йому ОСОБА_5, з яким у
нього раніше відбувся конфлікт та
склалися особисті неприязні стосунки.

На ґрунті неприязних особистих
відносин у ОСОБА_1 виник злочинний
умисел, спрямований на заподіяння
ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
спрямований на заподіяння тілесних
ушкоджень, ОСОБА_1 приблизно о 22 годині
00 хвилин того ж дня, побачивши, що
ОСОБА_5 збирається виїжджати зі стоянки
клубу на своєму автомобілі ВАЗ 2121 -
"Нива", державний номер НОМЕР_1, вийшов
зі клубу та зупинив автомобіль марки
ВАЗ 2106 (державний номер та особу водія
встановити не вбачається можливим), що
проїжджав мимо і попросив водія
проїхати за автомобілем ОСОБА_5, який
поїхав до місця свого мешкання.

Прослідувавши на вказаному вище
автомобілі за автомобілем ОСОБА_5 та
прибувши до будинку АДРЕСА_2, в квартирі
НОМЕР_2 якого мешкав потерпілий, ОСОБА_1
надів на кисть правої руки заздалегідь
приготований ним свинцевий кастет,
підійшов до потерпілого ОСОБА_5 і почав
наносити йому удари надітим на праву
руку кастетом в область голови,
вимагаючи, щоб потерпілий вибачився за
раніше заподіяну образу.

ОСОБА_5 захищаючись закрив голову
руками, після чого ОСОБА_1 продовжив
наносити удари надітим на праву руку
кастетом та кулаком лівої руки по
голові ОСОБА_5, завдавши при цьому не
менше семи ударів.

Після того, як потерпілий ОСОБА_5 впав
на землю, ОСОБА_1 перестав наносити
удари по голові та руках потерпілого,
сів на нього зверху та наявним у нього
розкладним ножем ампутував ОСОБА_5 ліву
вушну раковину.

З місця скоєння злочину обвинувачений
ОСОБА_1 зник.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1
потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно
тяжкі та середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Потерпілого ОСОБА_5 через деякий час у
власному дворі виявила його дружина,
після чого його було госпіталізовано
до закладів охорони здоров'я, де
ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер від отриманих
травм.

Смерть ОСОБА_5 наступила від відкритої
черепно-мозкової травми з переламами
склепіння та основи черепу, що
супроводжувалась крововиливами під
оболонку мозку, забоєм та руйнуванням
речовини головного мозку.

В кримінальному провадженні цивільний
позов не заявлено.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому
засіданні вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю та
відмовився давати показання щодо
даного кримінального провадження,
скористувавшись своїм конституційним
правом.

Крім повного визнання вини
обвинуваченим ОСОБА_1, його вина
повністю доведена та підтверджується:
показаннями потерпілої ОСОБА_2, свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 ОСОБА_16 та ОСОБА_17, протоколами
слідчих дій та висновками експертиз.

Так, потерпіла ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що 05 лютого 2010 року
вона знаходилась вдома з дитиною.
Приблизно о 22 годині 00 хвилин вона
подзвонила своєму чоловіку - ОСОБА_5,
який їй сказав, що знаходиться в клубі
"Ударник" і скоро приїде додому.

Приблизно через 30 хвилин вона почула,
як під'їхав автомобіль чоловіка. Ще
через п'ять хвилин вона подзвонила
чоловіку, щоб дізнатись, чому він не
заходить додому, але його мобільний
телефон не відповідав. Вона подумала,
що чоловік з кимось розмовляє. Оскільки
через деякий час чоловік до хати не
зайшов, вона вирішила подивитись
надвір.

Виглянувши на вулицю, вона побачила, що
її чоловік йде по двору хитаючись. Вона
допомогла йому зайти до будинку,
всадила на підлогу і побачила, що на
голові у чоловіка видно декілька
глибоких закривавлених ран та
ампутована ліва вушна раковина.

Вона викликала швидку допомогу та
подзвонила знайомим, після чого ОСОБА_5
було доставлено до лікарні міста
Перевальська і згодом - до Луганської
обласної клінічної лікарні.

Весь цей час її чоловік був у
свідомості.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснив, що 05 лютого 2010 року в
нічний час (більш точно він не пам'ятає)
він їхав з міста Алчевська до міста
Петровське на таксі. Проїжджаючи
селище Бугаївка він попросив водія
таксі зупинити автомобіль щоб вийти за
природними потребами.

Вийшовши з машини, він побачив
неподалік боротьбу між двома
чоловіками, один з яких лежав на землі,
а інший сидів на ньому зверху.

Він зрозумів, що відбувається щось
недобре і направився в їх сторону. Коли
він підходив до місця конфлікту,
чоловік, який сидів зверху на іншому,
вже встав і пішов з місця події. Він
наздогнав його, схопив за воріт одягу
та розвернув до себе обличчям, однак
чоловік вирвався і побіг звідти, після
чого він повернувся до потерпілого,
який вже почав підводитись, та, подавши
йому руку, допоміг встати. На його
питання до потерпілого щодо
необхідності надання допомоги, той
відповів щось нерозбірливо та пішов до
двору будинку, біля якого стався
конфлікт.

Він повернувся до автомобіля таксі, сів
в нього та поїхав далі по своїм справам.

Він запам'ятав обличчя нападника та
впізнає в ньому обвинуваченого ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що влітку
2013 року (більш точних дати та часу він
не пам'ятає) він зі своїм другом ОСОБА_8
знаходився на зупинці громадського
транспорту "Україна" в місті
Перевальську Луганської області, коли
до них підійшов співробітник міліції
та попросив бути понятими, на що вони
погодились і пройшли до Перевальського
РВ УМВС України в Луганській області.

В райвідділі вони приймали участь в
проведенні слідчого експерименту -
відтворення обстановки і обставин
події, під час якого обвинувачений
ОСОБА_1 показав послідовність своїх дій
під час скоєння злочину та супроводив
групу учасників слідчого експерименту
до клубу "Ударник" в місто Алчевськ
Луганської області, де показав, як
стежив за ОСОБА_5, де і як зупинив
автомобіль з метою переслідування
потерпілого.

В ході слідування групи учасників
слідчого експерименту з міста
Алчевська до селища Бугаївка,
Перевальского району, Луганської
області, ОСОБА_1 показував маршрут, за
яким він на невстановленому автомобілі
переслідував потерпілого ОСОБА_5

Приїхавши до селища Бугаївка,
обвинувачений ОСОБА_1 показав місце, де
він завдавав ударів ОСОБА_5, але з
автомобіля вийти категорично
відмовився, після чого вся група
поїхала до Перевальського РВ УМВС
України в Луганській області.

Прибувши до приміщення Перевальського
РВ УМВС України в Луганській області,
ОСОБА_1 за допомогою статиста
продемонстрував, як і куди він наносив
удари потерпілому ОСОБА_5 та показав, як
ампутував йому ліву вушну раковину.

Свідок ОСОБА_8 дав у судовому засіданні
показання, аналогічні показанням
свідка ОСОБА_7, разом з яким він брав
участь в проведенні слідчого
експерименту в якості понятого.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснив, що раніше він часто
приходив до клубу "Ударник" в місті
Алчевську Луганської області щоб
пограти в більярд.

В червні 2013 року він на дереві,
розташованому праворуч від входу в
клуб "Ударник", побачив оголошення про
те, що Перевальським РВ ГУМВС України
здійснюється пошук особи, яка була
схожа на його знайомого ОСОБА_1, з яким
він познайомився та деякий час
бесідував у вказаному клубі восени 2009
року. В райвідділі він дізнався, що його
вказаний знайомий ОСОБА_1, має прізвище
ОСОБА_1. У залі суду він упізнає в
обвинуваченому ОСОБА_1 чоловіка, з яким
познайомився восени 2009 року в клубі
"Ударник".

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 05 лютого
2010 року коли він вже спав, йому
подзвонила ОСОБА_2 та сказала, що його
чоловіка ОСОБА_5 побили. Він сів в
машину та поїхав до ОСОБА_5. Під'їхавши
до їх будинку він побачив, що біля воріт
стоїть автомобіль "Нива", який належить
ОСОБА_5 Він зайшов до будинку та побачив
ОСОБА_5, на голові якого було видно
декілька ран, були побиті руки та
відсутнє ліве вухо.

Потім, вже після того, як вони
супроводили ОСОБА_5 до Перевальської
лікарні та повернулись звідти, вони
знайшли біля двору ОСОБА_5 в снігу ніж,
який потім показали оперативній групі,
що прибула згодом.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 пояснив, що 05 лютого 2010 року
після 23 години йому подзвонила ОСОБА_2
та повідомила, що її чоловіка ОСОБА_5
хтось сильно побив.

Він поїхав до селища Бугаївка,
Перевальського району, Луганської
області, де проживала родина ОСОБА_5.

Під'їхавши до їх двору, він побачив
стоячий біля воріт автомобіль "Нива", що
належав ОСОБА_5 та звернув увагу на
скупчення крові за автомобілем та
криваві плями на воротах.

Зайшовши до будинку, він побачив, що у
ОСОБА_5, який сидів на стільці, була
сильно побита голова, побиті руки та
була відсутня ліва вушна раковина.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснив, що він працює на посаді
слідчого Перевальського РВ УМВС
України в Луганській області.

Навесні 2013 року він приймав участь у
проведенні в кримінальному
провадженні відносно ОСОБА_1 заходів зі
встановлення пошуку предметів, що
мають відношення до події злочину,
встановлення осіб, які можуть бути
причетні до вчинення злочину та осіб,
які можуть бути свідками в цьому
кримінальному провадженні.

В рамках проведення вказаних вище
заходів він в місті Алчевську
Луганської області розклеював
оголошення, в якому містилась
фотографія ОСОБА_1 та прохання всіх, хто
володіє будь-якою інформацією щодо
обставин скоєного злочину, повідомити
про це Перевальський РВ УМВС України в
Луганській області.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 суду пояснила, що в 2010 році вона
працювала маркером в клубі «Ударник»
та знала ОСОБА_5 як постійного
відвідувача цього клубу.

05 лютого 2010 року вона бачила ОСОБА_5
останній раз, коли він після більярду
увечері поїхав додому. Згодом вона
дізналась, що ОСОБА_5 сильно побили і
через деякий час він помер в лікарні.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що 28
травня 2012 року вона була присутня в
якості понятого при впізнанні свідком
кавказької національності, прізвища
якого вона не пам'ятає, обвинуваченого
ОСОБА_1

При проведенні слідчої дії свідок
серед чотирьох осіб, серед яких був і
ОСОБА_1, впізнав останнього як особу,
яку він бачив на місці спричинення
тілесних ушкоджень ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснив, що в травні 2012 року (більш
точної дати він не пам'ятає), вони з
братом їхали з роботи і знаходились на
зупинці громадського транспорту
«Україна» в місті Перевальську
Луганської області, де до них підійшов
співробітник міліції та попросив бути
понятими при проведенні слідчої дії.

Давши свою згоду та прибувши до
Перевальського РВ УМВС України в
Луганській області, вони були
присутніми при проведенні впізнання
предметів обвинуваченим ОСОБА_1, який
при проведенні вказаної слідчої дії
впізнав ніж, яким він відрізав вухо
якомусь чоловіку.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_16 дав показання, аналогічні за
своїм змістом показанням свідка
ОСОБА_15

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17
пояснила, що в травні 2012 року вона була
присутня в якості понятої при
проведенні впізнання фотознімків, під
час якого обвинувачений ОСОБА_1 впізнав
на одному зі знімків чоловіка, якого
побив та відрізав вухо.

Протоколом огляду місця події від 06
лютого 2010 року з фото таблицями та
план-схемою встановлено, що під час
огляду ділянки місцевості,
розташованої біля домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2 було встановлено
наявність слідів крові на снігу та
вилучено розкладний ніж (том 1, а.к.п. 3-16).

Протоколом пред'явлення фотознімків
осіб для впізнання від 22 травня 2012 року
з фототаблицями встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_1 в присутності
понятих впізнав на фотознімку,
пред'явленому йому для впізнання,
потерпілого ОСОБА_5 та вказав на нього
як на чоловіка, якого він в лютому 2010
року побив та ампутував вушну раковину
(том. 5 а.к.п. 128-132).

Протоколом відтворення обстановки та
обставин події від 22 травня 2012 року
встановлено, що під час проведення
вказаної слідчої дії ОСОБА_1 в
присутності понятих та свого захисника
повністю відтворив хід подій того дня,
коли потерпілому ОСОБА_5 ним було
завдано тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_1 під час проведення вказаної
слідчої дії на місці показав, як він був
в клубі "Ударник" в місті Алчевську та
як стежив за потерпілим ОСОБА_5, щоб
побити його, так як нещодавно ОСОБА_5 зі
своїми друзями сильно його побили.
Потім він показав, як він виходив з
клубу вслід за потерпілим та як зупиняв
проїжджаючий неподалік автомобіль, щоб
наздогнати ОСОБА_5

Під час слідування від клубу "Ударник",
що знаходиться в місті Алчевську до
місця мешкання потерпілого ОСОБА_5 в
селище Бугаївка Перевальського району
Луганської області, ОСОБА_1 показував
дорогу та пояснював, як вони
переслідували автомобіль потерпілого
ОСОБА_5 до його місця мешкання.

По прибуттю до селища Бугаївка,
Перевальського району, Луганської
області, обвинувачений ОСОБА_1 попросив
зупинити автобус з учасниками слідчої
дії і пояснив, що саме на цьому місці
потерпілий ОСОБА_5 зупинив свій
автомобіль та вийшов з нього. Він також
вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_5
та завдав йому декілька ударів по
голові за допомогою кастета. Після
того, як потерпілий впав, він сів на
нього зверху і знову наніс декілька
ударів ОСОБА_5 по голові та руках, якими
останній закривав голову та за
допомогою ножа відрізав потерпілому
ліве вухо.

Механізм та послідовність нанесення
вказаних ударів обвинувачений ОСОБА_1
відтворив пізніше в приміщенні
Перевальського РВ УМВС України в
Луганській області, оскільки не
погодився виходити з автобуса на місці
скоєння злочину (том 5, а.к.п. 133-148).

Протоколом пред'явлення предметів до
впізнання від 26 травня 2012 року
встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1
впізнав ніж, яким він 05 лютого 2010 року
відрізав вухо потерпілому ОСОБА_5 (том 5,
а.к.п. 184, 185).

Протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 28 травня 2012 року
встановлено, що свідок ОСОБА_6 впізнав
ОСОБА_1 як особу, яку 05 лютого 2010 року
він бачив під час нанесення тілесних
ушкоджень ОСОБА_5 в селищі Бугаївка
Перевальського району Луганської
області (том 5, а.к.п. 203, 204).

З протоколу проведення слідчого
експерименту від 13 червня 2013 року
вбачається, що під час його проведення
було встановлено фактичну та
хронологічну можливість розвитку
подій 05 лютого 2010 року, як на це вказує
обвинувачений ОСОБА_1, який докладно і
послідовно розкрив хід подій того дня.

Під час проведення слідчого
експерименту, обвинувачений ОСОБА_1
пояснив, що 05 лютого 2010 року він
знаходився в клубі «Ударник» в місті
Алчевську, де побачив чоловіка по імені
ОСОБА_5, з яким раніше у нього стався
конфлікт. Він вирішив помститися йому
та побити так, як друзі ОСОБА_5 раніше
побили його.

На місці проведення слідчого
експерименту ОСОБА_1 показав, як він
вийшов з клубу та зупинив проїжджаючий
автомобіль, на якому прослідував за
автомобілем ОСОБА_5 до селища Бугаївка.

Після прибуття групи до вказаного
селища, ОСОБА_1 показав місце, де він
побив ОСОБА_5, відмовившись, при цьому,
виходити з автомобіля.

Після прибуття групи до Перевальського
РВ УМВС України в Луганській області,
ОСОБА_1 за допомогою статиста зростом 190
см. та вагою 90 кг. показав спосіб,
приблизну кількість та локалізацію
ударів, яких він завдав ОСОБА_5 05 лютого
2010 року (том. 7, а.к.п. 45-55).

Висновком експерта № 334/68 від 10 березня
2010 року з фототаблицями встановлено, що
ніж, вилучений в ході ОМП 06.02.2010 року за
фактом спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, є ножем
господарсько-побутового призначення
та до холодної зброї не відноситься.
Вказаний ніж виготовлено заводським
способом (том 1, а.к.п. 65-67).

Висновком судово-медичних експертиз №
351/44 від 30 квітня 2010 року, № 351/44 від 25
серпня 2010 року (додаткова) та висновком
комісійної судово-медичної експертизи
№ 116/164 від 01 липня 2013 року встановлено,
що потерпілому ОСОБА_5 було встановлено
діагноз: «Поєднана травма. Відкрита
черепно-мозкова травма. Відкритий
проникаючий вдавлений перелам лівої
тім'яно-скроневої області. Множинні
забиті рани м'яких тканин голови. Забій
головного мозку І-ІІІ ст. Епідуральна
гематома правої лобної області.
Закритий перелам лівого ліктьового
відростка. Забій м'яких тканин обох
передпліч. Травматична ампутація лівої
вушної раковини».

Судово-медичним дослідженням трупу
ОСОБА_5, проведеним 26.03.2010 року
встановлені: множинні сліди загоєння
ран волосяної частини голови
(лобно-тім'яно-скронева область, тім'яна
область ліворуч, потилична область
праворуч, потилично-скронева область
праворуч, тім'яно-скронева область
праворуч, тім'яна область по центру),
множинні рубці на тильних поверхнях
обох кистей рук, травматична ампутація
лівої вушної раковини, перелами кісток
склепіння та основи черепу, вогнища
руйнування та розплавлення м'якої
мозкової оболонки та речовини
головного мозку в
тім'яно-скронево-потиличній області
лівої напівкулі голови та
лобно-скроневої області правої
напівкулі голови, зростаючий перелам
ліктьового відростку ліворуч.

Враховуючи протиріччя у описі тілесних
ушкоджень, наведених у наданій
медичній документації щодо характеру
та локалізації ран (забиті чи
рублено-різані) голови, обличчя,
верхніх кінцівок, а також факт їх
видозмін під час лікування та в
динаміці течії травматичного процесу,
визначити механізм їх виникнення не є
можливим.

Деякі характеристики ушкоджень голови
й обличчя (перевага довжини над
шириною, наявність вдавленого переламу
кісток склепіння), дозволяють
стверджувати, що вони виникли від не
менш ніж семи дій предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею.

Перелам ліктьового відростку ліворуч
міг виникнути як від безпосередньої
дії тупого твердого предмету, так і при
паданні на ділянку ліктьового суглобу.

Встановити механізм травматичної
ампутації лівої вушної раковини,
множинних ран на тильних поверхнях
обох кистей рук не є можливим через
відсутність у наданій медичній
документації будь-яких даних стосовно
характеру та локалізації країв,
поверхонь чи будь-яких інших
характеристик цих ушкоджень.

Забій, гематома правої кисті, забій
обох передпліч виникли від взаємодії з
тупими твердими предметами.

Між спричиненням ОСОБА_5 тілесних
ушкоджень в ділянку голови та
настанням його смерті мається прямий
причинно-наслідковий зв'язок.

Спричинена ОСОБА_5 відкрита
черепно-мозкова травма з переламами
склепіння та основи черепу, що
супроводжувалась крововиливами під
оболонки мозку, забоєм та руйнуванням
речовини головного мозку, за ступенем
тяжкості має ознаки тяжкого тілесного
ушкодження, небезпечного для життя в
момент заподіяння.

Забої верхніх кінцівок мають ознаки
легких тілесних ушкоджень.

Після заподіяння переламів кісток
склепіння та основи черепу, ОСОБА_5
перебував у стані несвідомості та не
міг здійснювати активні,
цілеспрямовані дії, відчувати біль
тощо.

Всі тілесні ушкодження, наведені у
медичній документації мають ознаки
прижиттєвості.

Встановити, як розташовувався ОСОБА_5
щодо нападника, у момент заподіяння
тілесних ушкоджень, у даному випадку,
неможливо.

Локалізація множинних ран обох кистей
рук (тильні поверхні) не виключає
можливість їх виникнення під час
боротьби або самооборони.

Можливість сприятливого наслідку
(збереження життя) для ОСОБА_5 не
виключається, якщо б він на протязі
декількох (1-2) годин отримав
спеціалізовану (нейрохірургічну)
медичну допомогу.

Забій, підшкірна гематома правої кисті
у ОСОБА_5 виникли від взаємодії з тупим
твердим предметом, що, певніше за все,
мало місце в результаті нанесення
ударів свинцевим кастетом, а не у
результаті зриву золотого браслету
(том 2, а.к.п. 92-95; том 3, а.к.п. 206-207; том 7,
а.к.п. 75-84).

Висновком судово-медичної експертизи
(додаткової) № 351/44 від 30 травня 2012 року
встановлено, що тілесні ушкодження,
виявлені в ході дослідження трупа
ОСОБА_5 могли виникнути при обставинах,
що зазначені в ході відтворення
обстановки і обставин події за участю
свідка ОСОБА_1 в протоколі від 22 травня
2012 року (том 5, а.к.п. 151).

Висновком судово-медичної експертизи
(додаткової) № 351/4 від 02 липня 2013 року
встановлено, що тілесні ушкодження,
виявлені в ході дослідження трупа
ОСОБА_5 могли виникнути при обставинах,
що зазначені підозрюваним ОСОБА_1 в
протоколі проведення слідчого
експерименту з його участю 13.06.2013 р. (том
7, а.к.п. 64).

Всі досліджені у кримінальному
провадженні докази узгоджуються між
собою як окремо, так і в сукупності та
повністю підтверджують вину
обвинуваченого ОСОБА_1 Так, показання
потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повністю
узгоджуються з протоколами огляду
місця події від 06 лютого 2010 року та
відтворення обстановки та обставин
події від 22 травня 2012 року стосовно
часу завдання ОСОБА_5 тілесних
ушкоджень та обстановки на місці події.

Висновки судово-медичних експертиз
стосовно характеру, кількості та
локалізації ударів, нанесених ОСОБА_5
та тілесних ушкоджень, спричинених
йому, повністю відповідають як
показанням потерпілої ОСОБА_2, свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, так і
протоколам слідчих дій, при проведенні
яких ОСОБА_1 докладно пояснював та
показував, куди і скільки ударів він
завдав потерпілому.

Суд вважає, що вина обвинуваченого
ОСОБА_1 повністю доведена і кваліфікує
його дії за ч 2 ст. 121 КК України,
оскільки він умисно завдав ОСОБА_19
тяжкі тілесні ушкодження, що
спричинили смерть потерпілого.

Суд критично ставиться до твердження
потерпілої та її представника щодо
необхідності кваліфікації дій ОСОБА_1
за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки
ОСОБА_1 завдав потерпілому ОСОБА_5 не
менше семи ударів кастетом в голову, що
свідчить, на думку потерпілої та її
представника, про необхідність
кваліфікації діяння, вчиненого ОСОБА_5
як умисного вбивства, з огляду на
наступне.

Розмежування складів злочинів,
передбачених статтями 115 та 121
Кримінального кодексу України
здійснюється, в першу чергу, за
наявністю або відсутністю умислу щодо
настання наслідків діяння.

Для кваліфікації діяння особи за
статтею 115 КК України необхідно
встановити її умисел на настання
небезпечних наслідків у вигляді смерті
іншої особи (прямий умисел), або свідоме
допущення таких наслідків (непрямий
умисел).

В судовому засіданні умисел ОСОБА_1 на
спричинення смерті потерпілого ОСОБА_5
підтвердження не знайшов. Нанесення
обвинуваченим ОСОБА_1 великої
кількості (не менше семи) ударів
кастетом в голову потерпілому ОСОБА_5,
само по собі, не підтверджує його
умисел на вбивство, оскільки нанесення
ударів тривало невеликий проміжок
часу, після якого потерпілий ОСОБА_5
самостійно пройшов певну відстань та
перебував у свідомості - це
підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_6, який пояснив, що після
конфлікту з ОСОБА_1, ОСОБА_5 підвівся та
самостійно пішов до двору свого
будинку; поясненнями самої потерпілої,
яка показала, що з моменту, коли
автомобіль ОСОБА_5 під'їхав до двору і
до моменту, коли вона вирішила вийти та
зустріти чоловіка, пройшло не багато
часу, потерпілий сам координував свої
рухи та цілеспрямовано направлявся до
свого будинку.

З показань свідка ОСОБА_6 судом
встановлено, що коли він почав йти в
сторону ОСОБА_5 та ОСОБА_1 обвинувачений
вже припинив будь-які дії по відношенню
до ОСОБА_19 та залишав місце події.
Потерпілий, при цьому, був у свідомості,
починав підводитись та самостійно
пішов до двору свого будинку.

Суд також звертає увагу на той факт, що
після нанесення ударів потерпілому,
ОСОБА_1 взяв розкладний ніж та
ампутував йому вушну раковину, хоча міг
застосувати ніж для вчинення дій,
необхідних для настання смерті
потерпілого, що свідчить про наявність
у нього умислу на спричинення
потерпілому тяжких тілесних ушкоджень,
а не смерті.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 мав
можливість вбити ОСОБА_5, продовживши
наносити йому удари кастетом в голову
або ножем у життєво важливі органи, але
не зробив цього.

Зазначене повністю узгоджене з
поясненнями ОСОБА_1, які він давав під
час відтворення обстановки та обставин
події 22 травня 2012 року та під час
проведення слідчого експерименту 13
червня 2013 року, відносно того, що він
хотів побити ОСОБА_5, помстившись за
його побиття потерпілим.

Вищевикладене свідчить про те, що
ОСОБА_1 мав умисел на завдання ОСОБА_5
тілесних ушкоджень, та не мав умислу на
протиправне позбавлення його життя.

Факт пропажі золотого браслету у її
чоловіка під час його побиття не
охоплюється обсягом пред'явленого
ОСОБА_1 обвинувачення і, в силу ч. 1 ст. 337
КПК України судом не досліджується.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, який відповідно до ст. 12 КК
України відноситься до тяжких, особу
обвинуваченого, який вчинив злочин до
засудження за особливо тяжкий
насильницький злочин, посередньо
характеризується за місцем проживання
(том 6, а.к.п. 22), не перебуває на обліку в
лікаря психіатра (том 6, а.к.п. 20) та
перебуває на обліку лікаря нарколога з
жовтня 2010 року (том 6, а.к.п. 20) але не
потребує застосування заходів
медичного характеру (том 6, а.к.п. 100) а
також пом'якшуючі та обтяжуючі
обставини.

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 є щире каяття у
скоєному злочині та активне сприяння
його розкриттю.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_1
обставиною є вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Суд критично ставиться до твердження
потерпілої та її представника щодо
відсутності в даному кримінальному
провадженні обставин, що пом'якшують
покарання обвинуваченому, оскільки
матеріалами кримінального провадження
встановлено, що ОСОБА_1 сам з'явився до
органів внутрішніх справ з
повідомленням про скоєння ним злочину,
під час досудового слідства давав
вичерпні та стабільні показання щодо
обставин скоєння ним злочину відносно
ОСОБА_5, не намагався ввести органи
досудового слідства або суд в оману і
не вчинив будь-яких дій, які б свідчили
про відсутність щирого каяття.

З урахуванням всіх обставин
кримінального провадження, враховуючи
думку прокурора, потерпілої та його
представника, той факт, що на момент
постановлення вироку в цьому
кримінальному провадженні ОСОБА_1
відбуває покарання у вигляді
позбавлення волі за скоєння особливо
тяжкого насильницького злочину, для
досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК
України, суд вважає, що обвинувачений
ОСОБА_1 може бути виправлений та
перевихований лише в умовах ізоляції
від суспільства і йому необхідно
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі.

Враховуючи той факт, що даний злочин
обвинувачений ОСОБА_1 скоїв до
постановлення вироку Жовтневим
районним судом міста Луганська від 17
січня 2012 року, суд визначає покарання в
порядку ч. 4 статті 70 КК України шляхом
часткового складання призначених
покарань, та зараховує фактично
відбутий ОСОБА_1 строк покарання за
вказаним вироком.

В даному кримінальному провадженні суд
не вбачає підстав для застосування
статті 69 КК України, про що просила
захисник обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину,
той факт, що на момент постановлення
вироку в даному кримінальному
провадженні ОСОБА_1 відбуває покарання
у вигляді 15 років позбавлення волі, суд
вважає наявними ризики, передбачені ст.
177 КПК України і вважає необхідним
задовольнити усне клопотання
прокурора, залишивши ОСОБА_1 запобіжний
захід до набрання вироком законної
сили у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити
відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати в кримінальному
провадженні суд покладає на ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі на строк 9
(дев'ять) років з відбуванням покарання
у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до
покарання, призначеного за цим вироком,
частково приєднати покарання,
призначене вироком Жовтневого
районного суду міста Луганська від 17
січня 2012 року у вигляді 6 (шести) років
позбавлення волі та остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 15
(п'ятнадцять) років з відбуванням в
кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання ОСОБА_1 обчислювати з 24
травня 2012 року.

Зарахувати в строк покарання фактично
відбуту ОСОБА_1 частину покарання за
минулим вироком з 03 жовтня 2010 року по 23
травня 2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання
вироком законної сили залишити у
вигляді тримання під вартою в СІЗО м.
Старобільська Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 4275
(чотири тисячі двісті сімдесят п'ять)
гривень 38 коп. за проведені експертизи.

Речові докази:

· сім-карту оператора МТС,
вилучену у ОСОБА_20, що знаходиться в
матеріалах кримінального провадження -
залишити в матеріалах кримінального
провадження;

· зимову куртку, що належить
ОСОБА_6; куртку, светр, джинси, черевики,
шкарпетки та футболку ОСОБА_5; зразки
крові ОСОБА_5, що знаходяться на
зберіганні в камері схову
Перевальського РВ УМВС України в
Луганській області - знищити;

· мобільний телефон ОСОБА_5 NOKIA 6233
ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою, що
перебувають на зберіганні під
розпискою у потерпілої ОСОБА_2 -
залишити у користуванні потерпілої
ОСОБА_2

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження та може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Перевальський районний суд Луганської
області протягом 30 днів з дня його
проголошення, а засудженим ОСОБА_1 - в
той же строк з дня отримання ним копії
вироку.

Головуючий суддя:
В.В. Нікітін