печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
06 серпня 2015 року Печерський районний суду м. Києва у складі трьох професійних суддів:головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

В С Т А Н О В И В :
17.06.2015 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007315 від 25.12.2014 року відносно вчинення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

17.06.2015 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю сторін.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , кожний окремо зазначили про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а саме неконкретність пред"явленого обвинувачення, відсутність письмового роз"яснення прокурором обвинуваченим про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, відсутність в реєстрі досудового розслідування даних на підтвердження факту повідомлення потерпілого про відкриття стороні кримінального провадження матеріалів та прушення правил підслідності під час проведення досудового розслідування, оскільки ОСОБА_13 є працівником правоохоронного органу, а тому досудове розслідування повинно було здійснюватися військовою прокуратурою, у зв"язку з чим просили обвинувальний акт повернути прокурору.

Потерпілий ОСОБА_14 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином та судом визнано можливим проводити підготовче судове засідання у його відсутності.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підтримали думку своїх захисників.

Окрім того обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , кожний окремо, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

В свою чергу адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтримали вказані клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання посилаючись на те, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу обвинуваченим на даний час не відпали та продовжують існувати.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 384 КПК України, прокурор, суд, зобов"язані роз"яснити обвинуваченому у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Письмове роз"яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Разом з тим вказані вимоги прокурором не виконані та до обвинувального акту не додано письмове роз"яснення прокурора обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.

Окрім того згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення- це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому п.1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, які мають значення для кримінального правопорушення.

Як вказують приписи ч.1 ст. 91 КПК України, обов"язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які виходячи зі змісту закону, має містити обвинувальний акт в формулюванні обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, - покладається на слідчого, прокурора.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_11 не містить посилання на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносять до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Так викладене в обвинувальному акті обвинувачення не містить викладу об`єктивної сторони вчинених злочинів, а саме: в обвинувальному акті не визначено всіх співучасників даного злочину та не зазначено час, місце та дату виникнення у них спільного, узгодженого наміру щодо позбавлення життя потерпілого; не вказано, в чому саме полягала небезпека для життя не тільки потерпілого, а й інших людей, а також неконкретизовані особи, життю яких могла загрожувати небезпека; не наведено та не зазначено обставин на підтвердження існування корисливого мотиву у діях обвинувачених, а також щодо існування особи замовника, а тому не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України та позбавляє суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52, рішення від 25.07.2000 р. у справі "Матточіа проти Італії" п.58 та рішення від 20.07.2006 року у справі "І.Н. та інші проти Австрії" п.34).

Окрім того, відповідно до ч.7 ст. 290 КПК України, про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Однак реєстр досудового розслідування, якій є невід"ємною частиною обвинувального акту, не містить в собі будь-які дані на підтвердження факту повідомлення потерпілого про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів.

Вирішуючи клопотання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів враховує тяжкість та характер злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_13 , тяжкість та характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , соціальні зв`язки обвинувачених, вік та стан їх здоров`я, відсутність будь-яких даних про неможливість перебування останніх під вартою, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_11 можуть переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів не находить підстав для задоволення даного клопотання. Крім цього, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, та те, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_11 закінчується 19.08.2015 року, колегія суддів приходить до висновку про необхідність його продовження до 05.10.2015 року включно.

Таким чином, прокурором, порушені вимоги кримінального процесуального закону, а саме, вимоги ч.1 ст. 384 КПК України та вимоги п.5ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинуваченим не роз`яснено право на розгляд кримінального провадження судом присяжних та у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, конкретне обвинувачення у вчиненні відповідних злочинів зазначеним вище особам фактично не висунуто, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 293, 314, 369, 384 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007315 від 25.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України- повернути прокурору.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_11 та ОСОБА_13 залишити без зміни у вигляді тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_13 до 05.10.2015 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, протягом семи днів з моменту її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3