Дата документу Справа № 323/3678/13-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 323/3678/13-к
№ пров. 11-кп / 778/818/15 Головуючий в 1-й інст. - ОСОБА_1
Категорія - ст. 391 ККУ Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

20 липня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за апеляціями обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:

-07.02.2005 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.186, ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

-30.11.2005 року Якимівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185, ч.3; 71 КК України до 4 років 02 місяців позбавлення волі;

-10.10.2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 391 КК України до 1 року 05 місяців позбавлення волі;

-07.09.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 263, ч.1; 75 КК України хо 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-09.12.2011 року Судацьким міським судом Автономної Республіки Крим за ст.ст. 185, ч.3; 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

-засуджено за ст. 391 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців 10 днів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, відбуваючи покарання в Оріхівській виправній колонії управління УДтС України в Запорізькій області в с. Мала Токмачка Оріхівського району Запорізької області, 16 серпня 2013 року на підставі постанови начальника цієї колонії був переведений в приміщення камерного типу на строк 13 діб за порушення вимог п.п. 28, 29 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, затверджених наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р.

20 серпня 2013 року згідно графіку чергувань засуджених, які відбувають дисциплінарні стягнення в ДІЗО та ПКТ Оріхівської виправної колонії, ОСОБА_8 був черговим по камері № 6 і повинен був виконувати покладені на нього обов`язки. Однак, близько 11 год. 40 хв. при здійсненні комплексного обходу працівники адміністрації цієї колонії при відвідуванні камери № 6 встановили, що засуджений ОСОБА_8 не зробив доповідь про кількість засуджених, які знаходяться в камері. На вказівку виконати обов`язки чергового по камері ОСОБА_8 відмовився, нічим це не пояснюючи. Після чого, при orляді камери було встановлено, що санітарний стан в ній незадовільний, а тому ОСОБА_8 були роз`яснені недоліки по санітарному стану камери, його обов`язки як чергового та була висунута вимога приступити до прибирання камери. Всім необхідним для прибирання ОСОБА_8 був забезпечений, однак засуджений, незважаючи на законність вимоги, категорично відмовився її виконувати і до прибирання камери не приступив.

В своїй апеляції ОСОБА_8 , заперечуючи висновки суду щодо доведеності своєї вини, вважає вирок суду незаконним, посилаючись на те, що він вказаного у вироку злочину не вчиняв, висновки суду грунтуються лише на поясненнях співробітників колонії, тобто, зацікавлених осіб, того дня черговим по камері він не був, в камері на час прибуття комісії було чисто, т.к черговий по камері Акінчин її з ранку прибрав, адміністрація колонії ставиться до нього упереджено, тому просить вирок скасувати і провадження в справі закрити.

На ті ж обставини посилається в своїй апеляції і захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , який також вважає вирок суду щодо ОСОБА_8 незаконним, винесеним з порушеннями кримінального процесуального закону, яке полягало в порушенні права обвинуваченого на захист, ненаданні належної оцінки доказам, які були досліджені в судовому засіданні, а також доводам обвинуваченого щодо упередженого ставлення до нього з боку працівників колонії, обгрунтованим доказами, які є сумнівними, тому також просить вирок суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події та складу злочину.

Заслухавши доповідь судді по справі, пояснення ОСОБА_8 та доводи захисника, які підтримали обидві апеляції, доводи прокурора, який вважає, що апеляція підлягає задоволенню частково, вирок суду слід скасувати з направленням матеріалів провадження на новий судовий розгляд, перевіривши доводи обох апеляцій, судова колегія вважає, що апеляції засудженого та його захисника підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Вирок суду щодо ОСОБА_8 зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Так, при розгляді даного кримінального провадження судом були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, що полягає в наступному.

З матеріалів судового провадження, в тому числі з аудіозапису судового засідання, вбачається, що в судовому засіданні 14 березня 2014 року ОСОБА_8 за неналежну поведінку був видалений із залу суду і при допиті свідка ОСОБА_9 присутнім не був. Після закінчення допиту вказаного свідка ОСОБА_8 був повернутий в зал судового засідання, але в порушення вимог ч.1 ст. 330 КПК України суд не надав йому можливості ознайомитися з поясненнями свідка ОСОБА_9 , поставити йому запитання в разі необхідності та надати пояснення з приводу цих показів свідка., тим самим було істотно порушено право підсудного на захист, а пояснення вказаного свідка за таких обставин не можна визнати допустимим доказом у провадженні, проте суд послався на них в своєму вироку, як на один з доказів в підтвердження обвинувачення.

За таких обставин вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , як ухвалений з істотним порушенням кримінального процесуального закону, у відповідності до вимог ст. 412 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню на новий судовий розгляд.

Враховуючи, що вирок суду першої інстанції скасовується з підстав порушень процесуального характеру, судова колегія у відповідності до вимог ч.2 ст. 415 КПК України не вдається в обговорення питань доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності чи недостовірності доказів, тощо.

З огляду на те, що ОСОБА_8 продовжує відбувати покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Судацького міського суду АР Крим від 09.11.2011 року, призначений за яким строк покарання спливає лише 15.09.2015 року, судова колегія не вважає за необхідне вирішувати питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого до закінчення цього строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати, матеріали провадження повернути до Оріхівського районного суду Запорізької області на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: