СЛОВ`ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/2239/15-к 1-кп/243/220/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Слов`янську кримінальне провадження № 0000298, яке зареєстровано 30 грудня 2014 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця міста Полтави,

громадянина України, який має вищу освіту, не

одруженого, працюючого менеджером по реалізації

канцелярських товарів ПП « Полтава Офіс Сервіс»,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Під час досудового розслідування 26 лютого 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно- розшукової діяльності та нагляду за додержанням законів при провадженні досудового розслідування прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яку з обвинувальним актом було направлено до суду.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

29 грудня 2014 року о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_4 знаходився на автовокзалі

« Южний» в міст Донецьку Донецької області, де під час очікування автобусу знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилися бойові припаси: дві гранати Ф-1 та одна граната РГД-5 та три запали до них, які він без передбаченого законом дозволу привласнив собі,тобто придбав. В цей же день, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі ці бойові припаси без передбаченого законом дозволу, на автобусі сполученням « Донецьк- Костянтинівка» перевіз вищевказані бойові припаси на залізничний вокзал міста Костянтинівка Донецької області, де продовжив їх зберігати при собі в рюкзаку, без передбаченого законом дозволу.

29 грудня 2014 року в ході оперативно-профілактичних заходів працівниками міліції на станції Слов`янськ УМВС України на Донецькій залізниці, на станції Костянтинівка ДП

«Донецька залізниця» ОСОБА_4 було виявлено та доставлено у приміщення чергової кімнати міліції на станції Слов`янськ УМВС України на Донецькій залізниці, де у рюкзаку було виявлено та вилучено: дві гранати Ф-1 та одна граната РГД-5, три запали до них, які ОСОБА_6 придбав та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу. Згідно висновку вибухотехнічної експертизи №2 від 22 січня 2015 року вилучені у ОСОБА_4 предмети є: корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1( 2 од.), виготовленим промисловим ( заводським) способом. Конструктивно передбачено спорядження корпусів гранат типу Ф-1 вибуховою речовиною групи бризантних нормальної потужності - тротилом, вагою 50-56 грам; корпусом наступальної осколкової ручної гранати типу РГД-5 ( 1 од.), виготовленим промисловим ( заводським) способом. Конструктивно передбачено спорядження корпусів даних гранат типу вибуховою речовиною групи бризантних нормальної потужності тротилом масою 100-115 г; засобами підриву ( засобами детонування) уніфікованими запалами ручної гранати,модернізованими, дистанційної дії типу УЗРГМ ( УЗРГМ-2) ( 3 од.), виготовленими промисловим ( заводським) способом. Конструктивно передбачено спорядження даних запалів вибуховими речовинами: ТНРС, азид свинцю, тетрил. У своїй сукупності корпуса гранат Ф-1 ( 2од.), РГД-5 ( 1 од.) та запали УЗРГМ ( УЗРГМ-2) ( 3 од.) є: оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1 (2 од.),що відносяться до категорії бойових припасів; наступальною ручною осколковою гранатою типу РГД-5 ( 1 од.),що відноситься до категорії бойових припасів.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 у скоєнні цього кримінального правопорушення визнав себе винним у повному обсязі та пояснив,що 29 грудня 2014 року на автовокзалі у місті Донецьку він знайшов поліетиленовий пакет з трьома гранатами та запалами до них, які взяв собі, поклав у належний йому рюкзак і вирішив відвести за своїм місцем проживання. У цей же день на станції Костянтинівка його було затримано працівниками міліції та доставлено до чергової кімнати міліції на станції Слов`янськ, де у присутності понятих було оглянуто його рюкзак та вилучені ці гранати з запалами. По факту вилучення було складено відповідний протокол. Під час досудового розслідування він розповів усі обставини скоєного ним кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному.

Згідно протоколу огляду місця події від 29 грудня 2014 року, складеного у період часу з 22 години 10 хвилин до 23 години 20 хвилин у ОСОБА_4 у встановленому законом порядку із рюкзака, який знаходився при ньому, було виявлено та вилучено дві гранати Ф-1, одна граната РГД-5 та три запали до них. ( а.с.26-30 )

Згідно висновку вибухотехнічної експертизи №2 від 22 січня 2015 року вилучені у ОСОБА_4 предмети є: корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1( 2 од.), виготовленим промисловим ( заводським) способом. Конструктивно передбачено спорядження корпусів гранат типу Ф-1 вибуховою речовиною групи бризантних нормальної потужності - тротилом, вагою 50-56 грам; корпусом наступальної осколкової ручної гранати типу РГД-5 ( 1 од.), виготовленим промисловим (заводським) способом. Конструктивно передбачено спорядження корпусів даних гранат типу вибуховою речовиною групи бризантних нормальної потужності тротилом масою 100-115 г; засобами підриву ( засобами детонування) уніфікованими запалами ручної гранати,модернізованими, дистанційної дії типу УЗРГМ ( УЗРГМ-2) ( 3 од.), виготовленими промисловим ( заводським) способом. Конструктивно передбачено спорядження даних запалів вибуховими речовинами: ТНРС, азид свинцю, тетрил. У своїй сукупності корпуса гранат Ф-1 ( 2од.), РГД-5 ( 1 од.) та запали УЗРГМ ( УЗРГМ-2) ( 3 од.) є: оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1 ( 2 од.),що відносяться до категорії бойових припасів; наступальною ручною осколковою гранатою типу РГД-5 ( 1 од.), що відноситься до категорії бойових припасів. (а.с.32-43)

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння,у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 : кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України, бо він придбав та зберігав боєприпаси без передбаченого законом дозволу.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів убачається, що 26 лютого 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно- розшукової діяльності та нагляду за додержанням законів при провадженні досудового розслідування прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен нести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - позбавлення волі строком на три роки, із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на один рік.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. Угода була підписана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Положеннями статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 26 лютого 2015 року були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2015 року, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, його ініціативу і добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Відповідно до положень статті 12 КК України злочин, передбачений частиною 1 статті 263 КК України, є тяжким.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 26 лютого 2015 року за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468- 470, 472 КПК України, положенням частини 1 статті 263 КК України, щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання у вигляді позбавлення волі, розмір якого передбачено санкцією частини 1 статті 263 КК України, із звільненням від відбування покарання на підставі положень статті 75 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опиту ОСОБА_4 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частин 4, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України « Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений у присутності захисника ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості. Прокурор також просив затвердити зазначену угоду.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди від 26 лютого 2015 року про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку.

Під час експертного дослідження бойові припаси були знищені.

Речові докази експертний пакунок МВС України з відбитком маркування 2266595, в якому знаходяться осколки наданих на експертизу гранат та запалів, первинні упаковки (4 одиниці), у порядку статті 100 КПК України необхідно знищити.

Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування, у вигляді особистого зобов`язання необхідно залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 частини 3 ст.314, частиною 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 26 лютого 2015 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно- розшукової діяльності та нагляду за додержанням законів при провадженні досудового розслідування прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0000298 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

Згідно положень статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1( один) рік не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку суду.

Речові докази експертний пакунок МВС України з відбитком маркування 2266595, в якому знаходяться осколки наданих на експертизу гранат та запалів, первинні упаковки (4 одиниці), які знаходяться на зберіганні у камері схову ЛВ на ст. Слов`янськ УМВС України на Донецькій залізниці, після набрання законної сили вироком суду, знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання законної сили вироком суду залишити без змін.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду,з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджено угоду, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1