Справа № 357/1255/14-к
У Х В А Л А

19 лютого 2014 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 вважають, що справа може бути призначена до судового розгляду.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім інших, має містити такі відомості:

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У обвинувальному акті в порушення вимог вищевказаних норм не вказано дату, місце народження та громадянство потерпілого, а наведений номер телефону потерпілого вказаний не повністю.

Прокурором не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону.

У фактичних обставинах вчинення правопорушення, які прокурор вважає встановленими зазначено, що 02.11.2013 року близько 05 год. 00 хв. в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , між ОСОБА_4 та останнім під час спільного розпивання спиртних напоїв на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 удар сокирою в лобну область останнього,чим заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді ранки в лобній області, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. ОСОБА_4 при цьому наніс більше 4-х ударів «кулаком руками» в область обличчя та тулуба.

Під час бійки ОСОБА_4 , розуміючи, що ОСОБА_5 маючи фізичну перевагу, може заподіяти шкоду його життю та здоров`ю з метою захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, перевищуючи межі необхідної оборони, в ході бійки, взяв на підлозі сокиру, яку в цей момент намагався підібрати ОСОБА_5 для нанесення ударів ОСОБА_4 , останній тримаючи у правій руці сокиру, маючи умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, хоча і мав можливість припинити протиправні дії з боку останнього із заподіянням значно меншої шкоди потерпілому, шляхом нанесення ударів у нежиттєво-важливі органи і завдавши йому при цьому фізичного болю, умисно наніс ОСОБА_5 два удари обухом сокири в потиличну ділянку голови, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді рани в лівій тім`яній області, перелому лівої тім`яної кістки, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України. Диспозиція цієї норми передбачає вчинення дій, які полягають у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження у разі перевищення меж необхідної оборони. Таке формулювання диспозиції закону передбачає, що дії вчинюються особою, яка, перебуваючи у стані необхідної оборони, з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів захищається від суспільно небезпечного посягання, але перевищує межі необхідної оборони шляхом заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

При здійсненні правової кваліфікації кримінального правопорушення не враховано положення закону (ст. 36 КК України) та не зазначено хто розпочав протиправне посягання, а хто, перебуваючи у стані необхідної оборони, з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів захищався від суспільно небезпечного посягання. В той же час як зазначено у фактичних обставинах між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під час спільного розпивання спиртних напоїв на ґрунті неприязних відносин виникла спочатку сварка, а потім обопільна бійка, під час якої ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наносили один одному удари. При цьому з викладених обставин вбачається, що сокири під час бійки одночасно використовували і ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .

Крім того, викладений у обвинувальному акті механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому шляхом нанесеня двох ударів обухом сокири в потиличну ділянку голови суперечить наведеним фактичним обставинам, відповідно до яких в момент нанесення ударів між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тривала бійка і судячи з формулювання обвинувачення вони перебували один до одного обличчям.

З огляду на викладене обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 371, 372 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1