АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №611/243/15-к Головуючий у суді 1 інстанції
Провадження № 11кп/790/1051/15 ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
У Х В А Л А
Іменем України
29 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0000008 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гаврилівки та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, без визначеного роду занять, раніше засуджувався 31 жовтня 2014 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до одного року позбавлення волі та на підставі ст.ст.75, 104 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Барвінківський районний суд Харківської області 20 квітня 2015 року ухвалив вирок стосовно ОСОБА_8 , якого визнав винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, та призначив йому покарання: за ч.2 ст.307 КК України позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів обвинуваченому призначено позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, а згідно ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання 6 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також ухвалено стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати в сумі 734 гривні 16 копійок.

Як вбачається із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, всередині грудня 2014 року ОСОБА_8 повторно вчинив незаконні дії з наркотичними засобами, без мети збуту: біля села Петрівки Барвінківського району Харківської області придбав зібрав залишки дикорослих конопель, приніс їх на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив, тобто завершив виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу каннабісу, який продовжував зберігати в господарській будівлі для особистого вжитку.

6 та 12 лютого 2015 року обвинувачений здійснив біля зазначеного домоволодіння повторно незаконний збут наркотичних засобів продав ОСОБА_10 кожного разу за 50 гривень 2,4106 грамів і 1,6839 грамів каннабісу відповідно. Ще 12,4793 гр. марихуани висушеної було вилучено співробітниками міліції 12 лютого цього ж року за вказаною адресою.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить змінити вирок, виключити із резолютивної частини судового рішення вказівку суду про призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Апелянт посилається на те, що до неповнолітнього конфіскацію майна застосовано без врахування положень ст.98 КК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, таку ж саму думку обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши обґрунтування апеляційних вимог, колегія суддів вбачає підстави для зміни судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої скарги, в якій апелянт не оспорює події кримінальних правопорушень, що вони містить склади злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, винуватість ОСОБА_8 у їх вчиненні. Прокурор погоджується і з основним покаранням, яке обвинуваченому призначено за кожен злочин окремо, а також за сукупністю злочинів та вироків.

Стосовно ж додаткового покарання у виді конфіскації майна, то дійсно воно призначене ОСОБА_8 всупереч ст.98 КК України, оскільки не міститься серед вичерпного переліку покарань, які можуть бути застосовані до неповнолітнього. Отже, суд не врахував положення зазначеної правової норми і застосував закон, який не підлягає застосуванню: ст.51 КК України в частині призначення додаткового покарання конфіскації майна та ст.59 КК України.

За таких обставин згідно ч.2 ст.404, ст.408 КПК України вирок необхідно змінити і виключити із мотивувальної та резолютивної його частин обґрунтування та вказівку суду про призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого судового рішення, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку обґрунтування та вказівку суду про призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_3