Справа № 545/3914/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2013 р. Полтавський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого Кіндяк І.С.

з участю секретаря Левчук М.О.,

прокурора Живило В.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду м.
Полтава обвинувальний акт у
кримінальному провадженні, внесеному у
Єдиний реєстр досудових розслідувань
№ 0001666 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця м.
Полтава, українця, громадянина України,
з середньою технічною освітою, не
одруженого, не працюючого, не інваліда,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК
України, -

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_1, що
він 05.09.2013 р. близько 18 год. 00 хв.,
перебуваючи на території земельної
ділянки з кукурудзою, розташованої за
адресою Полтавська область,
Полтавський район, с. Кротенки та яка
орендується ПП «Агротранс - 2009» на
підставі договору оренди, діючи умисно,
з корисливих спонукань, з метою
заволодіння чужим майном, усвідомлюючи
суспільно небезпечний характер свого
діяння, намагався викрасти з території
земельної ділянки з кукурудзою,
розташованої за адресою Полтавська
область, Полтавський район, с. Кротенки,
130 качанів кукурудзи, які він зірвав та
склав в два поліетиленових пакети
білого кольору, проте викраденими
качанами кукурудзи не мав можливості
розпорядитися в зв'язку з тим, що був
затриманий охоронцями території
земельної ділянки з кукурудзою. Тобто,
гр. ОСОБА_1, виконав усі дії, які вважав
необхідними для доведення
кримінального правопорушення до кінця,
але кримінальне правопорушення не було
закінчено з причин, які не залежали від
його волі. ОСОБА_1 своїми діями, завдав
ПП «Агротранс - 2009» матеріального
збитку на суму 195 гривень.

Дії ОСОБА_1 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.
15 , ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений
замаху на таємне викраденні чужого
майна.

Під час досудового розслідування між
обвинуваченим ОСОБА_1 та представником
потерпілої особи ПП «Агротранс - 2009» -
ОСОБА_2 , укладено угоду про примирення
сторін у якій потерпілий наголошує, що
не має жодних претензій майнового
характеру.

В судове засідання представник
потерпілої особи - ОСОБА_2 не з»явився
надавши попередньо до суду заяву про
розгляд справи без його участі,
вказавши, що на затвердженні угоди про
примирення наполягає та просить її
затвердити, з наслідками затвердження
угоди ознайомлений.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони по угоді підтвердили намір про
укладення угоди про примирення
підписаної ними на досудовому
слідстві.

За змістом угоди , яка була укладена
17.09.2013 р., сторони визначили міру
покарання ОСОБА_1 в межах санкції ч. 2 ст.
15, ст. 185 ч. 1 КК України, 50 (п'ятдесят)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення , суд виходить з
вимог ч.3 ст. 474 КПК України, якою
передбачено, якщо угоди досягнуто під
час судового провадження, суд
невідкладно зупиняє провадження
процесуальних дій і переходить до
розгляду угоди.

Відповідно до ст.468 КПК
України у кримінальному проваджені
може бути укладена угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України
угода про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків , злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні якого
обвинувачений визнав себе винуватим,
відповідно до ст. 12 КК України є
злочином середньої тяжкості.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 розуміє
права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК
України, а представник потерпілої
особи - ОСОБА_2 розуміє наслідки
укладення та затвердження даної угоди
про примирення , передбачені ч.1 ст. 473
КПК України, характер обвинувачення,
вид покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані у разі затвердження
угоди судом.

Суд переконався, що укладення
угоди сторонами є добровільним, тобто
не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дій будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді.

Також судом встановлено, що
умови даної угоди про примирення
відповідають вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України.

Наслідки невиконання угоди
передбачені ст. 476 КПК України
сторонами зрозумілі.

3а даних обставин, з огляду на
викладене, суд дійшов висновку про
можливість затвердження угоди про
примирення між обвинуваченим ОСОБА_1 та
представником потерпілої особи -
ОСОБА_2 з призначення узгодженої
сторонами міри покарання.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 318, 369, 370, 373-476 КПК
України, суд -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення від
17.09.2013 р., укладену між обвинуваченим
ОСОБА_1 та представником потерпілої
особи - ОСОБА_2

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 185 КК
України та призначити узгоджене
сторонами угоди покарання штрафу 50
(п'ятдесят) неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (850,00 грн.).

До набрання вироком чинності заходи
забезпечення кримінального
провадження щодо засудженого не
застосовувати.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК
України учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України, до
апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 30
днів з дня його проголошення.

Суддя: І. С. Кіндяк