Справа №583/1089/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/104/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року про накладення арешту на майно,-

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

заявника ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
07 квітня 2015 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернувся слідчий СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_9 з узгодженим прокурором клопотанням про арешт майна. Клопотання мотивоване тим, що Охтирська міська рада та управління ЖКГ Охтирської міської ради, у т. ч. начальник управляння ЖКГ ОСОБА_10 , 11.03.2015року, достовірно знаючи, що вартість нежитлового приміщення торгівельно-офісного призначення в центрі м. Охтирка за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувало у віданні останнього як об`єкт комунальної власності, загальною площею 142,6 кв.м., складає 931 178 грн., підписали акт прийому-передач робіт по завідомо зниженій експертній оцінці експерта ОСОБА_11 у сумі 162 825 грн., що у подальшому стало підставою незаконної приватизації об`єкту ФОП ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 142,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі в АДРЕСА_1 , шляхом заборони особам, у володінні, користуванні та розпорядженні яких перебуває вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, винесена з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України та підлягає скасуванню. Мотивує це тим, що були відсутні достатні підстави для накладення арешту на нерухоме майно, які б відповідали ч.2 ст.170 КПК України. Зазначає, що особисто ним не вживалось ніяких заходів щодо відчуження даного майна, та що майно могло якимось чином зникнути чи бути пошкодженим, а також звертає увагу на те, що у клопотанні слідчого відсутні будь-які документи, які б підтверджували право власності на майно, що належало арештувати. ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі зазначає, що клопотання про арешт майна було розглянуто без його повідомлення, що вартість комунального майна, яка підлягала викупу, становила 162 824 грн. відповідно до висновку оцінювача ОСОБА_11 і є реальною, а не заниженою, він не є підозрюваним. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотанні слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, захисника ОСОБА_8 , якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, прокурора, який вважав судове рішення законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч.2 п. 1 ст. 167 КРК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, перевіривши зміст клопотання, вивчивши додані матеріали, проаналізувавши підстави, з яких слідчий ставить питання про накладення арешту, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт майна, дійшов обґрунтованого висновку, що в даному кримінальному провадженні наявна потреба в накладенні арешту на нежитлове приміщення торгівельно-офісного призначення в центрі м. Охтирка за адресою: АДРЕСА_1 , як на майно, щодо якого є достатні підстави вважати його набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що арешт накладений на його майно попри те, що він не є підозрюваним в зазначеному кримінальному провадженні є необгрунтованими.

На думку колегії суддів не заслуговують на уваги вимоги зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності в ухвалі слідчого судді підстав застосування арешту майна, які б відповідали ч.2 ст.170 КПК України. В даному кримінальному провадженні йде мова про накладення арешту на нерухоме майно, що регулюється вимогами ч.3 ст. 170 КПК України, де арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Крім того, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вимог закону та правомірно наклав арешт на майно з метою запобігання можливості відчужувати юридичними та фізичними особами даного нерухомого майна та з метою забезпечення цивільного позову в разі повернення цього майна у комунальну власність.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що розгляд провадження відбувся без його участі, проте на думку колегії суддів слідчим суддею вірно зазначено, що відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Доводи апелянта про те, що при розгляді клопотання слідчим не було надано документів, які б посвідчували право власності на майно, але даний факт не є підставою для визнання накладеного арешту незаконним, оскільки відповідно до ч.3.ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме майно, яке перебуває у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб. Крім того, в матеріалах провадження мається копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18) де зазначено, що власником нежитлового приміщення загальною прощею 142,6 кв.м. по АДРЕСА_1 є фізична-особа підприємець ОСОБА_6 .

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що вартість комунального майна, яка підлягала викупу, становила 162 824 грн. відповідно до висновку оцінювача ОСОБА_11 і є реальною, а не заниженою, то ці доводи колегією суддів не оцінюються в даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом оцінки фактичних даних при розгляді провадження по суті.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення торгівельно-офісного призначення в центрі м. Охтирка за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 142,6 кв.м., врахував положення вище наведених норм процесуального закону та обґрунтовано зазначив про наявність достатніх підстав, необхідних для задоволення клопотання слідчого.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить будь-яких законних підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 142,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі в АДРЕСА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4