АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-7-2007 Головуюча 1 -ї інстанції: Селиванова О.О.
Категорія: запобіжний захід Доповідач: Пустовар М.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Миколаївської
області

у складі:

головуючого ПогорєловоїГ.М.,

суддів Гребенюк В.І., Пустовара М.Л.,

за участю прокурора Кириленка Є.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

23 січня 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією старшого прокурора
відділу прокуратури Миколаївської області на постанову судді Центрального
районного суду м. Миколаєва від 16
січня 2007 року,
якою у відношенні:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Миколаєва, громадянина України,
судимого: І) 05.07.1978 р. Ленінським райсудом Миколаївської області за ч.З ст.222 КК України (1960)на 2 роки позбавлення волі з обов'язковим
залученням до праці; 2) 19.12.1978 р.
Ілічівським райсудом м. Одеси
за ч.2 ст.142, ст.43 КК України на 6
років 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.02.19^5 р. за відбуттям покарання; 3) 07.05.1990 р. Центральним райсудом м. Миколаєва за ст.102 ч.З, ст.142
КК України (1960) на 13 років позбавлення волі. Звільнений 23.02.2002 р. за відбуттям покарання; 4) 05.04.2006 р. Заводським райсудом м. Миколаєва за ч.2 ст.296, ст.КК
України до штрафу у розмірі 3000
грн., обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК
України,

- відмовлено
в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у скоєні хуліганства, вчиненого групою осіб
та застосуванням холодної зброї, внаслідок чого потерпілому спричинені легкі тілесні ушкодження.

Обґрунтовуючи безпідставність обрання обвинуваченому міри
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд в постанові зазначив, що хоч
ОСОБА_1 і
обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, проте він має постійне місце
проживання та роботи, сім'ю, задовільно характеризується, від досудового
слідства не ухилявся, суду не надано достовірних відомостей про намір
обвинуваченого ухилитися від слідства та суду, досудове слідство по справі
майже закінчене.

Ці обставини суд визнав як такі, що унеможливлюють продовження
обвинуваченим злочинної діяльності чи намір ухилитися від слідства та суду.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді подання,
просить постанову суду про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді залогу
скасувати, матеріали подання слідчого повернути до суду 1-ї інстанції на
новий судовий розгляд.

Посилається на те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, схильний до
продовження злочинної діяльності та ухилення від досудового слідства.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляції, думку
обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника про залишення постанови судді без
зміни, перевіривши матеріали подання, вивчивши матеріали кримінальної справи № 06420016 та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів визнає апеляцію такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.148 КПК України, запобіжні
заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений
буде намагатися ухилитися від слідства або від виконання процесуальних рішень,
перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Проте, як вбачається із матеріалів кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_1, досудове слідство по справі закінчено на момент
надходження апеляції прокурора до суду. З обвинуваченим ОСОБА_1 18.01.2007 р. виконано
вимоги ст.ст.218,220 КПК України.
19.01.2007 р.
складено обвинувальний висновок.

По вказаній кримінальній справі ОСОБА_1 під
вартою не утримувався, у справі відсутні факти про намір обвинуваченого
ухилитися від слідства чи іншим чином перешкодити встановленню істини по
справі.

За роз'ясненнями п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про
практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та
продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства", подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту розглядається судом під час провадження дізнання чи досудового слідства.

Що стосується зміни чи обрання запобіжного заходу під час
знаходження кримінальної справі у провадженні суду, то це питання вирішується
судом,

відповідно до п.4 ч.І ст.237 КПК України, під час попереднього
розгляду справи, або під час її розгляду по суті інкримінованого підсудному
обвинувачення, що передбачено ст.274 КПК України.

Зважаючи на зазначені обставини, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відсутність на даний час підстав для обрання
ОСОБА_1 запобіжного заходу - взяття під варту і, на дотримання вимог ст. 165-1 КПК України, належно умотивував свої висновки.

Таким чином, колегія судців визнає,
що постанова районного суду є законною, тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію старшого прокурора відділу
прокуратури Миколаївської області залишити без задоволення, а
постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2007 року у відношенні ОСОБА_1 -без зміни.