Справа № 626/121/15-к
Провадження № 1-кп/626/44/2015
Красноградський районний суд Харківської області
04 лютого 2015 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має середню-технічну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 22.04.2014 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в сумі 510,00 грн.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_6 09.01.2015 року близько 20 години, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна по корисливим мотивам з метою збагачення, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 не спостерігає за його діями, дістав з серванту гроші в розмірі 425 грн. та поклав їх собі у кишеню. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 зник з місця події та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 425 грн.
Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
14 січня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 була укладена угода про примирення та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у даній крадіжці. Поряд з цим, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.2 ст.185 КК України та узгодили міру покарання у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Перевіривши вказану угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий цілком розуміють їх права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, умови даної угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений та потерпілий погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 14.01.2015 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі, відсутні. Цивільний позов, не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-476 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 14 січня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 2(два) роки.
Відповідно до п.2 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази по справі: дві купюри по 50грн., які передані потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання залишити у власності останнього.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя