Справа № 1-133/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка В. В.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимої, вдови, не працюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1 квітня 2011 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, керуючи, впорушення вимог п. 2.9 (а) «Правил дорожнього руху України», згідно яких «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин», власним, технічно справним автомобілем «ЗАЗ-110557», державний номерний знак НОМЕР_1, рухалася вулицею Грибоєдова у м. Білій Церкві в напрямку до перехрестя з вулицею Леваневського.

Рухаючись вул. Грибоєдова, проїзна частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку (згідно ширини проїзної частини 9,30 м.), наближаючись до буд. № 42 по вул. Грибоєдова, ОСОБА_3, виявивши на проїзній частині небезпеку для руху - пішоходів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, котрі переходили проїзну частину дороги зліва-направо відносно напрямку руху її автомобіля, впорушення вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», який зобов?язує водія в разі виникнення небезпеки для руху, яку він об'єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не зменшила швидкості, не зупинила автомобіль і скоїла наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В результаті зазначеної ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи № 185/д від 13.07.2011 року, середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритого перелому човноподібної кістки правого променезапясткового суглоба, а пішохід ОСОБА_4, згідно висновку судово-медичної експертизи № 165/д від 23.06.2011 року, отримав небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді перелому лобної кістки справа та синця на повіках правого ока.

Згідно висновку судово - автотехїчної експертизи № 128 від 27 липня 2011року:

1. Водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 у дорожній ситуації, що склалась, з технічної точки зору, повинна була керуватися вимогами п.12.3 ПДР України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку.

2. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 мала технічну можливість попередити наїзд на пішоходів шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху.

Проведеними дослідженнями встановлено, що водій знаходився в такій дорожній обстановці, що при своєчасному виконанні технічних вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України він мав технічну можливість відвернути наїзд на пішохода, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.9 (а), 12.3 «Правил дорожнього руху України» знаходяться в причинному зв'язку з настанням наслідків.

Підсудна ОСОБА_3 повністю визнала себе винною у скоєному і в повному обсязі підтвердила факт і встановлені досудовим слідством обставини порушення 01.04.2011 року, близько 20 год. 30 хв., під час керування автомобілем НОМЕР_4, вимог п. 2.9 (а) та п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», що призвело до наїзду вул. Грибоєдова у м. Білій Церкві, неподалік будинку № 42, на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, котрі переходили проїзну частину дороги зліва-направо відносно напрямку руху її автомобіля, і спричинення останнім, вфідповідно, тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень. У вчиненому розкаялась.

Повністю визнавши себе винною у скоєному, в повному обсязі погодившись з предявленим обвинуваченням та будучи детально ознайомленою з положеннями ст. 299 КПК України, підсудна від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовилась.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудної вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 2.9 (а) та п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжкі, а потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обираючи підсудній покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудної.

ОСОБА_3 несудима, повністю визнала себе винною, щиросердно розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину та відшкодуванню збитків потерпілим.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудної.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжували б відповідальність підсудної, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинила злочин з необережності, на відсутність будь-яких претензій до підсудної у потерпілого ОСОБА_5, а також на побажання потерпілого ОСОБА_4, котрий просить не карати останню суворо, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. А тому вважає за необхідне застосувати до підсудної ст. 75 КК України і, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами, звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням на підсудну обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудної та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням на 2 /два/ роки права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, зобовязавши засуджену не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання.

Контроль за поведінкою засудженої покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем її проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3, до набрання вироком чинності, залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 1519 грн. 56 коп. врахунок відшкодування витрат на проведення у справі автотехнічної експертизи.

Речові докази у справі, автомобіль НОМЕР_4, повернути засудженій ОСОБА_3, у котрої він перебуває на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_7