Справа № 1/0313/95/11 Провадження
№11/0390/144/2012 Головуючий у 1
інстанції:Свистун О.М. Категорія:ч.2
ст.365-1 КК України Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Пазюка О. С.

суддів - Опейди В.О., Матвієнко Н.В.,

за участю прокурора -Кухтей-Хилюк Л.В.,

засудженої - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду
кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, та
засудженої ОСОБА_1 на вирок
Ратнівського районного суду
Волинської області від 14 грудня 2011
року , яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка
с.Березичі Любешівского району
Волинської області, жителька АДРЕСА_1,
громадянка України, українка, з базовою
вищою освітою, одружена, працююча
інспектором з кадрів СВК
«Замшанівський», раніше судима:

- вироком Ратнівського районного суду
від 10.11.09 за ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК
України на 5 років позбавлення волі із
звільненням від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки та до штрафу у розмірі 850 гривень,
який сплачено 29.12.2009;

- вироком Ратнівського районного суду
від 23.06.11 за ч.1 ст.222, ч.1 ст.366 КК України
до штрафу у розмірі 9000 гривень, який
сплачено 05.12.2011 року, з позбавленням
права обіймати посади, пов`язані з
організаційно-розпорядчими функціями
на строк 3 роки,

засуджена за ч.2 ст.365-1 КК України на 4
(чотири) роки 6 (шість) місяців
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов`язані з
адміністративно-господарськими
функціями строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до
покарання, призначеного за даним
вироком, частково приєднано не відбуте
покарання за вироком Ратнівського
районного суду від 10 листопада 2009 року
і за сукупністю вироків визначено
засудженій остаточне покарання у виді 5
(п'яти) років 2 (двох) місяців
позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
додаткового покарання у виді
позбавлення права обіймати посади за
даним вироком і невідбутої частини
додаткового покарання такого ж виду за
вироком Ратнівського районного суду
від 23 червня 2011 року остаточно до
відбуття визначено додаткове
покарання у виді позбавлення права
обіймати посади, пов`язані з
організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими
функціями строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 до
набрання вироком законної сили
залишено попередній - підписку про
невиїзд.

Строк покарання засудженій
постановлено рахувати з моменту
приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 562
(п`ятсот шістдесят дві) гривні 56 копійок
судових витрат за проведення
судово-почеркознавчої експертизи.

Цивільний позов Аграрного фонду
Міністерства аграрної політики та
продовольства України про стягнення з
ОСОБА_1 403761 гривню 28 копійок залишити
без розгляду та роз`яснено цивільному
позивачеві право звернення із таким
позовом до суду з дотриманням правил
предметної підсудності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнана
винною і засуджена за те, що, будучи
виконуючою обов`язки голови
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Замшанівський», на яку
покладалось виконання
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
функцій цього кооперативу, перевищила
свої службові повноваження, а саме
всупереч умовам укладених між СВК
«Замшанівський» в її особі та Аграрним
фондом Міністерства аграрної політики
та продовольства України договорів
застави зерна жита ІІ класу від 17.08.2009
та 26.08.2009, без одержання згоди Аграрного
фонду та без повернення позики по
забезпечених такою заставою кредитних
договорах від 17.08.2009 та 26.08.2009 в період з
30.08.2009 року по 16.01.2010 року використала
на господарські потреби кооперативу та
реалізувала іншим юридичним особам
заставне зерно жита 2 класу в кількості
2998,8 тон, в подальшому до настання
строку виконання зобов`язань за цими
договорами запаси зерна жита 2 класу не
поповнивши, чим спричинила державним
інтересам тяжкі наслідки - матеріальну
шкоду на загальну суму 1809567,88 грн.

В апеляції зі змінами прокурор просить
вирок суду першої інстанції скасувати
та постановити новий вирок, яким
призначити ОСОБА_1 покарання за ч.2
ст.365-1 КК України у виді штрафу в
розмірі 340000 грн. з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
фінансово-господарськими функціями
строком на 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК
України шляхом поглинання менш
суворого покарання, призначеного за
вироком Ратнівського районного суду
від 23.06.2011 року, обрати покарання у виді
штрафу в розмірі 340000 гривень з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з фінансово-господарськими
функціями строком на 3 роки, та на
підставі ст.71 КК України до покарання,
призначеного за даним вироком у виді
штрафу в розмірі 850 грн., повністю
приєднати покарання за вироком
Ратнівського районного суду від 10
листопада 2009 року у виді 5 років
позбавлення волі із звільненням від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки, які звернути
до самостійного виконання. Зарахувати
у відбуття покарання штраф, сплачений
за вироком Ратнівського районного суду
від 23.06.2011 року. Окрім того, посилаючись
на зміст кредитних договорів від 17.08.2009
року № 292 та від 26.08.2009 року № 522 та на
норми ст.625 і ч.1 ст.1166 ЦК України, вважає,
що цивільний позов Аграрного фонду про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в
сумі 403761 грн. 28 коп. судом безпідставно
залишений без розгляду, а тому просить
його задовольнити.

У поданій зі змінами апеляції
засуджена ОСОБА_1 зазначає, що Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
гуманізації відповідальності за
правопорушення у сфері господарської
діяльності», який набрав чинності 17
січня 2012 року, внесено зміни до ч.2 ст.365-1
КК України, і санкцією зазначеної норми
закону не передбачено покарання у виді
позбавлення волі, у зв'язку з чим
просить вирок суду скасувати в частині
призначеного їй покарання та
постановити новий вирок, яким обрати їй
покарання у межах санкції ч.2 ст.365-1 КК
України. Крім того вказує, що судом
першої інстанції при призначенні їй
покарання безпідставно не визнано
пом'якшуючі покарання обставини, а
саме, вчинення нею злочину внаслідок
збігу тяжких фінансових обставин та
часткове відшкодування завданих
збитків, та не застосовано ст.69 КК
України, а також неправильно
застосовано ст.71 КК України при
визначенні їй остаточного покарання.

Заслухавши доповідача, який
доповів суть вироку і доводи апеляцій,
прокурора, який свою апеляцію
підтримав, а апеляцію засудженої
підтримав частково, пояснення
засудженої та її захисника, які
підтримали свою апеляцію, та частково
підтримали апеляцію прокурора,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляції прокурора та
засудженої ОСОБА_1 слід задовольнити
частково, виходячи з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
за який її засуджено, підтверджено
сукупністю зібраних у справі доказів,
які належно досліджені, правильно
оцінені судом і обґрунтовано покладені
в основу вироку.

Дії ОСОБА_1 суд першої інстанції
правильно кваліфікував за ч.2 ст.365-1 КК
України, навівши у вироку відповідні
мотиви такого рішення.

Разом з тим, на момент розгляду справи
за апеляціями, поданими прокурором та
засудженою ОСОБА_1, вступив в дію Закон
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
гуманізації відповідальності за
правопорушення у сфері господарської
діяльності" від 15 листопада 2011 року,
згідно з яким до ч.2 ст.365-1 КК України
внесено зміни та передбачено покарання
за цей злочин виді штрафу від десяти
тисяч до двадцяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з позбавленням права обіймати
певні посади чи займатися певною
діяльністю на строк до трьох років .

За таких обставин вирок суду у частині
призначеного ОСОБА_1 покарання за ч.2
ст.365-1 КК України слід змінити та обрати
засудженій покарання за вчинення
даного злочину в межах санкції
зазначеної статті КК України в
редакції Закону від 15.11.2011 року.

При призначенні ОСОБА_1 покарання у
виді штрафу, колегія суддів, визначаючи
його розмір, враховує тяжкість
вчиненого нею злочину, який
відноситься до категорії тяжких
злочинів, та тривалість продовження
злочинної діяльності, а також дані про
особу засудженої, її майновий стан та
інші обставини, що впливають на ступінь
відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 позитивно характеризується на
місцем проживання. В той же час вона
раніше судима, в тому числі і за
вчинення службового злочину, однак на
шлях виправлення не стала і знову
вчинила злочин у сфері службової
діяльності.

Також колегія суддів враховує
пом'якшуючі покарання обставини, а саме
щире каяття підсудної та активне
сприяння нею розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин
підсудної ОСОБА_1 по справі не
встановлено.

З огляду на вищенаведені обставини
справи у їх сукупності, колегія суддів
вважає, що покарання у виді штрафу
засудженій ОСОБА_1 за вчинення
конкретного злочину слід призначити в
мінімальному розмірі, тобто 170000
гривень.

Виходячи із передбачених ст. 65 КК
України загальних засад призначення
покарання, при визначенні покарання за
сукупністю вироків застосовуються
положення статей 71 та 72 КК країни.
Згідно з цими нормами закону
призначений за одним із вироків штраф
не переводиться в більш суворий вид
покарання, не замінюється іншим
покаранням, а виконується самостійно.

Таким чином, попередній вирок щодо
ОСОБА_1, яким їй призначено остаточне
покарання за ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК
України у виді п'яти років позбавлення
волі та сплатою штрафу в сумі 850 грн., що
звернуті до самостійного виконання, та
на підставі ст.75 КК України звільнено
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком три
роки та покладенням обов'язків,
передбачених ст.76 КК України, та дана
ухвала повинні виконуватися
самостійно.

Вирішуючи заявлений цивільний позов
Аграрного фонду Міністерства аграрної
політики та продовольства України про
стягнення з ОСОБА_1 403761 грн.28 коп., суд,
виходячи з вимог ст.28 КПК України,
обґрунтовано залишив його без
розгляду.

На підставі наведеного і
керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, який приймав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, та засудженої ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Ратнівського районного суду
від 14 грудня 2011 року щодо ОСОБА_1 в
частині призначеного їй покарання
змінити.

Призначити ОСОБА_1 за ч.2 ст.365-1 КК
України покарання у виді штрафу в
розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч)
гривень з позбавленням права обіймати
посади, пов`язані з
організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими
функціями строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання,
призначеного за вироком Ратнівського
районного суду від 23.06.2011 року, більш
суворим покаранням, призначити ОСОБА_1
остаточне покарання у виді штрафу в
розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч)
гривень з позбавленням права обіймати
посади, пов`язані з
організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими
функціями строком на 3 (три) роки.

Зарахувати у строк відбуття
покарання штраф, сплачений ОСОБА_1 за
вироком Ратнівського районного суду
від 23.06.2011 року.

На підставі ст.71, ч.3 ст.72 КК України
вирок Ратнівського районного суду від
14 грудня 2011 року та вирок Ратнівського
районного суду від 10 листопада 2009 року,
яким ОСОБА_1 була засуджена за ч.2 ст.15
ч.5 ст.191 на 5 років позбавлення волі, за
ч.1 ст.366 КК України до штрафу у розмірі
850 гривень, та на підставі ст.75 КК
України звільнена від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком три роки з покладенням
обов'язків, передбачених ст.76 КК
України, виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий

Судді