У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_3.,
суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 14 липня 2015 року заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 20 червня 2014 року засудив ОСОБА_2 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 22 серпня 2014 року вирок щодо ОСОБА_2 залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 квітня 2015 року зазначені вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду залишив без зміни.

Захисник ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). За змістом заяви, посилаючись як на підставу перегляду на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, захисник фактично стверджує про неповноту і однобічність судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які призвели до неправильної, на її думку, кваліфікації дій засудженого за частиною першою статті 115 КК. На підтвердження своїх доводів додає до заяви копії ухвал касаційного суду від 11 квітня 2006 року, 4 липня 2006 року, 1 лютого 2011 року та від 31 жовтня 2013 року, де за аналогічних, на її переконання, обставин суд дійшов висновку про правильність кваліфікації дій засуджених за частиною другою статті 121 КК через відсутність у них умислу на вбивство потерпілих. При цьому, даючи свій аналіз доказам у справі щодо ОСОБА_2, порушує питання про зміну судових рішень щодо нього та перекваліфікацію його дій з частини першої статті 115 КК на частину третю статті 136 КК, оскільки він наніс потерпілій лише легкі тілесні ушкодження, а її смерть настала внаслідок залишення у небезпечному для життя стані.

Заслухавши суддю-доповідача та обговоривши викладені у заяві захисника ОСОБА_1 доводи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік таких підстав міститься у статті 445 зазначеного Кодексу, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої указаної статті підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання), що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Виходячи із вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, Верховний Суд України не наділений повноваженнями (не вправі) переглядати судові рішення у кримінальних справах з підстав однобічності досудового слідства та судового розгляду, неповноти встановлення обставин справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам вчиненого злочину, на які посилається захисник ОСОБА_1 у своїй заяві. За таких обставин перегляд оспорюваних судових рішень щодо ОСОБА_2 з підстав, наведених у заяві, фактично зводився б до їх повторного перегляду за правилами касаційного провадження, що не відповідає положенням пункту 1 частини першої статті 445 КПК. Крім того, на обґрунтування зазначеної підстави до заяви не додано жодної ухвали касаційного суду, в якій за обставин, подібних до злочину, вчиненого ОСОБА_2, дії засуджених були би кваліфіковані за частиною третьою статті 136 КК.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана захисником ОСОБА_1 заява про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 450, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у допуску до провадження справи за заявою захисника ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_2.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5