Справа №1-35/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007
року Борзнянський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Луговця О.А.

при
секретарі Литвиненко
В.В.

з участю
прокурора Подоприхіна
М.Г.

потерпілого ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду в м.
Борзна справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Часниковка Бахмацького району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого монтером колії
ПМС м. Бахмач, раніше не судимого

в скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст.296 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с Шаповалівка
Борзнянського

району, мешканця АДРЕСА_1

Чернігівської області, українця, громадянина України,

освіта середня-спеціальна, неодруженого,

непрацюючого,
раніше не судимого

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого
монтером колії ПЧ-14, раніше не судимого

в скоєнні злочинів, передбачених
ч.2 ст.296, ч.1 ст, 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2006 року близько 18-30 год.
ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_2. та ОСОБА_3., перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, знаходячись на пероні залізничного вокзалу ст.Доч
Південно-Західної залізниці, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства,
проявляючи особливу зухвалість, підійшли до ОСОБА_1 й нанесли йому легкі
тілесні ушкодження у вигляді забійної поверхневої рани лівої вушної раковини,
забою лівого плечового суглобу, а також пошкодили особисте майно: балонову
куртку на сентипоновій підкладці вартістю 100 грн., мобільний телефон
"НОКІА-1100" вартістю 100 грн., заподіявши потерпілому матеріальну
шкоду на загальну суму 200 грн.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3. під час вчинення
зазначених хуліганських дій умисно нанесли ОСОБА_1. кулаком правої руки
декілька ударів в область щочної ділянки обличчя, чим заподіяли йому тілесні
ушкодження у вигляді закритої поєднаної черепно-лицьової травми з переломом
лівої вилицевої кістки, супроводжуваної струсом головного мозку, забоєм
м"яких тканин лівої щочної ділянки та синцем лівої очної ділянки обличчя,
які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за
ознакою тривалості розладу здоров"я строком понад 21 день.

Підсудний
ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в пред'явленому обвинуваченні визнав
повністю і пояснив, що 13 листопада 2006 року близько 18-30 год. він на пероні
залізничного вокзалу ст. Доч зустрів своїх знайомих ОСОБА_3, ОСОБА_2. та
ОСОБА_5., з якими випили вина. Побачивши ОСОБА_1, підійшов до нього і в ході
розмови вдарив його рукою в обличчя, після чого в них виникла бійка, в ході
якої він ще декілька разів ударив потерпілого кулаком в обличчя. Йому на
допомогу також прийшли ОСОБА_3. та ОСОБА_2, які також били потерпілого ОСОБА_1;
ОСОБА_5. стояв осторонь від них і участі в бійці не приймав. Не заперечує, що
від його дій у потерпілого міг виникнути перелом лівої вилицевої кістки та були
пошкоджені куртка й мобільний телефон, але заподіяні збитки потерпілому
відшкодовані. Розкаюється в скоєному.

Підсудний
ОСОБА_3. в судовому засіданні винним себе в пред"явленому обвинуваченні
визнав повністю і пояснив, що 13 листопада 2006 року близько 18-30 год. він на
пероні залізничного вокзалу ст.Доч зустрів своїх знайомих ОСОБА_4., ОСОБА_2. та
ОСОБА_5., з якими вживали спиртні напої. Відійшовши на деякий час від своєї
компанії, побачив, що ОСОБА_4 з ОСОБА_1. затіяли біку, намагався їх
розборонити, але ОСОБА_1. вдарив його кулаком в обличчя, на що він також вдарив
його кулаком в ліву частину обличчя; ОСОБА_2 бив потерпшого ногою по тулубу, а
ОСОБА_5. стояв осторонь і участі в бійці не приймав. Не заперечує, що від його
дій у потерпілого міг виникнути перелом лівої вилицевої кістки. Заподіяні
потерпілому збитки відшкодували. Розкаюється в скоєному.

Підсудний
ОСОБА_2 в судовому засіданні винним себе в пред"явленому обвинуваченні
визнав повністю і пояснив, що 13 листопада 2006 року близько 18-30 год. він на
пероні залізничного вокзалу ст.Доч зустрів своїх знайомихОСОБА_4., ОСОБА_3 та
ОСОБА_5., з якими пили вино. В ході розпиття спиртного ОСОБА_4 відійшов від них
в сторону ОСОБА_1. і через деякий час між ними зав"язалася бійка. Він
пішов до місця бійки, щоб розборонити учасників, але бажаючи вступитися
заОСОБА_4. наніс ОСОБА_1. декілька ударів ногою в область грудей та плеча, в
обличчя не бив. ОСОБА_5. участі в бійці не брав, а стояв осторонь. Збитки
потерпілому відшкодували. Розкаюється в скоєному.

Заслухавши
підсудних, потерпшого, допитавши свідків і дослідивши матеріали кримінальної
справи суд вважає, що вина підсудних в пред"явленому їм обвинуваченні
підтверджується сукупністю слідуючих доказів.

Допитаний
в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1. пояснив, що 13 листопада 2006 року
близько 18-30 год. він
знаходився на пероні залізничного вокзалу ст. Доч та чекав поїзда, щоб доїхати
до роботи. До нього підійшов ОСОБА_4 й почав вибачатися за минулий конфлікт,
який мав місце між ними місяць тому. Під час розмови ОСОБА_4 раптово й
безпричинно вдарив його рукою по обличчю й між ними зав"язалася бійка. На
допомогу ОСОБА_4. прибігли ОСОБА_3., ОСОБА_2 та ОСОБА_5., які оточили його й
почали бити. В процесі бійки йому вдалося вирватися від нападників й він
вскочив у прибувший поїзд і поїхав на роботу. Через декілька днів звернувся в
лікарню, але курс лікування проходив амбулаторно. В нього була пошкоджена
куртка та мобільний телефон, витрачав кошти на лікування, але збитки йому
підсудні відшкодували й претензій до них він не має.

Свідок
ОСОБА_5. суду пояснив, що 13 листопада 2006 року близько 18-30 год. він на пероні
залізничного вокзалу ст.Доч зустрів своїх знайомихОСОБА_4., ОСОБА_3 та
ОСОБА_2., з якими вжили 1 пакет вина. ОСОБА_4 відійшов в сторону до ОСОБА_1. і
через деякий час він почув, що між ними виникла сварка, яка переросла в бійку.
До них пішов ОСОБА_2 та ОСОБА_3., а він залишився на місці. Потім він чув
розмову на підвищених тонах, але чи була бійка не бачив, оскільки було темно.
Особисто він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_1. не завдавав.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №341 від 21
грудня 2006 року (а.с.71-74) виявлені в ОСОБА_1. тілесні ушкодження у вигляді
забійної поверхневої рани лівої вушної раковини, забою лівого плечового суглобу
спричинені неодноразовою, в кількості не менше 2-х дією тупих твердих
предметів, по механізму удару, невиключено, ступнею взутої ноги, й відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень, а виявлені в ОСОБА_1. тілесні
ушкодження у вигляді закритої поєднаної черепно-лицьової травми з переломом
лівої вилицевої кістки, супроводжуваної струсом головного мозку, забою
м"яких тканин лівої щочної ділянки та синця лівої очної ділянки обличчя
спричинені неодноразовими в кількості не менше 2-х ударами тупими

твердими
предметами, невиключено внаслідок ударів кулаком руки, й в комплексі
відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за
ознакою тривалості розладу здоров"я строком понад 21 день; зазначені
тілесні ушкодження могли виникнути в потерпілого 13 листопада 2006 року.

Покази
підсудних щодо кількості, механізму та локалізації нанесених ними ОСОБА_1.
тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з висновками зазначеної експертизи й
частково не заперечуються самим потерпілим; аналогічні покази були дані
підсудними й в ході досудового слідства при допиті їх в якості обвинувачених
(а.с.109-110,100-101, 88-89) та підтверджені ними на очних ставках з потерпілим
(а.с.45-48) й при проведенні відтворення обстановки та обставин події
(а.с.111-116), а тому їх суд находить логічними, послідовними, правдивими й
вважає за можливе покласти в основу вироку.

Щодо
твердження потерпілого ОСОБА_1. про нанесення йому тілесних ушкоджень, крім
підсудних, ще й свідком ОСОБА_5., то вони не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, оскільки дана обставина заперечується як самим ОСОБА_5, так
і підсудними; жодних доказів причетності ОСОБА_5. до його участі в побитті
ОСОБА_1. матеріали кримінальної справи не містять; постанову слідчого про
закриття кримінальної справи в частині вчинення хуліганських дій з боку
ОСОБА_5. (а.с.51) потерпілий не оскаржував.

Як
вбачається з протоколу вилучення та актів огляду речей від 29.11.2006р.
(а.с.11-13), вилучені в ОСОБА_1. балонова куртка та мобільний телефон марки
"НОКІА-1100", мали механічні пошкодження; виникнення даних пошкоджень
від дій підсудних 13 листопада 2006 року останніми не заперечується й
підтверджується показами потерпілого.

Оскільки
ОСОБА_4, ОСОБА_3., ОСОБА_2 в громадському місці, яким є перон залізничного
вокзалу, в темний час доби, безпричинно й умисно застосували до потерпілого
ОСОБА_1. фізичне насильство, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, та
пошкодили його майно, то суд вважає, що цим самим вони грубо порушили
громадський порядок, проявили явну неповагу до існуючих норм і правил поведінки
в суспільстві, що супроводжувалося особливою зухвалістю, чим скоїли
хуліганство. Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3., нанісши потерпілому удари кулаком
руки в обличчя, спричинили ОСОБА_1. тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості.

Таким
чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що
підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_3. та ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились в
хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з
врахуванням ознаки групи осіб, скоїли злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК
України, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3. крім того, своїми умисними діями, які виразилися
в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило
тривалий розлад здоров"я строком понад 21 день, скоїли злочин,
передбачений ч.1 ст.122 КК України, і їх дії органом досудового слідства
кваліфіковані вірно.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудним, суд приймає до уваги характер та
ступінь суспільної небезпечності скоєних ними злочинів, які згідно ст.12 КК
України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, пом"якшуючі та
обтяжуючі обставини, особи винних, позицію потерпілого.

Всі
підсудні до кримінальної відповідальності притягуються вперше, мають позитивні
характеристики, відшкодували заподіяну потерпшому шкоду, в зв"язку з чим
останній просить їх суворо не карати.

Обставинами,
що пом"якшують покарання підсудних, відповідно до ст.66 КК України, є їх
щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудних, згідно ст.67 КК України, є скоєння ними злочину
в стані алкогольного сп"яніння.

Суд
вважає за необхідне виключити з об"єму звинувачення підсудним обтяжуючу
обставину вчинення злочину групою осіб, як то зазначено в обвинувальному
висновку, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою інкримінованих
підсудним злочинів й охоплюється диспозицією ч.2 ст.296 КК України.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчинених підсудними
злочинів, наявності пом"якшуючих обставин, осіб винних та їх ставлення до
вчинених ними діянь, позиції потерпшого, суд вважає за можливе визначити
підсудним такий вид покарання як обмеження волі й застосувати відносно них
ст.75 КК України зі звільненням їх від

відбування призначеного покарання,
якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового
злочину і виконуватимуть покладені на них обов"язки. На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК
України, і призначити йому міру покарання у вигляді З (трьох) років обмеження
волі.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України, і призначити йому міру покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження
волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим визначити засудженому ОСОБА_4. остаточне покарання у вигляді З
(трьох) років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України засудженогоОСОБА_4. звільнити від
відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим
строком в 1 (один) рік, зобов'язавши його відповідно до ст.76 КК України
періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції і
повідомляти останні про зміну місця проживання чи роботи.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст.296 КК України, і призначити йому міру покарання у вигляді 3 (трьох)
років обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого
ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому міру покарання у вигляді 2 (двох)
років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначити засудженому ОСОБА_3. остаточне
покарання у вигляді З (трьох) років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від
відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим
строком в 1 (один) рік, зобов'язавши його відповідно до ст.76 КК України
періодично з"являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої
інспекції і повідомляти останні про зміну місця проживання чи роботи.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК
України, і призначити йому міру покарання у вигляді З (трьох) років обмеження
волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2. звільнити від відбування
покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком в 1
(один) рік, зобов'язавши його відповідно до ст.76 КК України періодично
з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції і
повідомляти останні про зміну місця проживання чи роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженим залишити
попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі: балонову куртку та мобільний телефон
"НОКІА-1100" повернути законному власнику ОСОБА_1.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду
Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з
моменту його проголошення.