Справа №11-274 2006р. Головуючий у 1 інстанції- Шевчук
Категорія-ст. 122 ч.1 КК Доповідач-
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007р.
Апеляційний суд Київської області в складі: головуючого- Ігнатюка О.Д. суддів-Колокольнікової Н.М.,
Авраменка М.Г., прокурора - Хомич С.М. засудженого - ОСОБА_1. захисника -
ОСОБА_2

розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальну справу за
апеляцією державного обвинувача на вирок Броварського міськрайонного суду
Київської області від 28 грудня 2006
p., яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродж.АДРЕСА_1, учня 11 класу
Требухівської ЗОШ,

прож. АДРЕСА_2 не працював, раніше
не судимий,

- засуджений за
ст. 122 ч. 1 КК України - 3 роки обмеження
волі, за ст. 128 України - 2 роки обмеження
волі.

На підставі
ст. 70
ч.1 КК України,
шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим
остаточно визначено -
3 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75,
76 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням та
іспитовим строком - 2 роки.
Постановлено стягнути із засудженого на користь :

потерпілогоОСОБА_3 - 5000грн.
моральної шкоди,ОСОБА_4
- 1000грн. моральної шкоди,

Київської
обласної клінічної лікарні
- 1141грн. 15
коп. в рахунок відшкодування витрат на
лікуванняОСОБА_4, Київської обласної держадміністрації -
1471грн. 85 коп.
в рахунок відшкодування витрат на
лікуванняОСОБА_3 Згідно вироку, 02
липня 2006р. близько 03год., ОСОБА_1перебував поблизу кафе „Мрія" с Требухів
на вул. Гоголівська Броварського району
Київської області. Між ним та потерпілимОСОБА_3 на грунті виниклих
неприязнених відносин, через те, що
потерпілий зупинив моторолер,
на якому з
товаришами їхав засуджений,
виникла сварка, яка переросла в бійку. При цьому ОСОБА_1умисно наніс біля 8 ударів руками
потерпілому по обличчю, коли той упав від перших ударів. Як наслідок,
потерпілому було спричинено
тілесні ушкодження у
вигляді двойного перелому нижньої щелепи в області суглобного відростку
підборіддя зліва, струс головного мозку, ссадна на обличчі, які відносяться,
згідно висновку судово-медичної експертизи №179/231 від 25.10.2006р. до
категорії тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров"я.

Після цього, після спричинення тілесних ушкоджень
потерпіломуОСОБА_3, засуджений ОСОБА_1, проявивши злочинну недбалість, не
передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча
повинен був і міг їх передбачити, на зауваження потерпілого ОСОБА_4 щодо
припинення протиправних дій, умисно наніс тому один удар правою ногою в область
грудей. Від отриманого удару потерпілий упав та вдарився головою об асфальтове
покриття та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової
травми, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 180/232 від
25.10.2006р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності
для життя.

2

Державний обвинувач в апеляції, не оспорюючи кваліфікацію
та фактичних обставин справи, просить вирок суду скасувати в частині
призначеного засудженому покарання, та постановити новий вирок, яким засудити
ОСОБА_1. за ст. 122 ч.1 КК
України до 3 років
позбавлення волі, за ст. 128
КК України - до
200год. громадських робіт. На підставі ст. 70 ч. 1
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначити покарання -3 роки позбавлення волі. Застосувати ст. 75,76 КК України
та звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком - 2
роки, оскільки, згідно ст. 98 КК України до неповнолітніх як основні покарання
можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і
позбавлення волі на певний строк.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою
апеляцію

засудженого
та його захисника, які просили апеляцію залишити без задоволення, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що
апеляцію держобвинувача слід задовольнити частково виходячи із слідуючих
підстав.

Вінність засудженого у скоєнні інкримінованих злочинів доведена сукупністю
наведених у вироку та досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом дана
належна оцінка та вірно кваліфіковані дії засудженого за ст. 122 ч.1, 128 КК
України, що не оскаржується апелянтом.

Проте, при призначенні покарання засудженому, суд не взяв до уваги вимоги
ст. 98 КК
України, що регламентує призначення видів покарання неповнолітнім, навіть якщо
на час розгляду справи судом вони досягли повноліття.

А тому, апеляційний суд вважає, що вирок суду в частині призначення
покарання засудженому слід змінити, пом"якшити ОСОБА_1. покарання та
призначити його за ст. 122
ч. 1, із
застосуванням ст. 69 КК
України у вигляді громадських робіт, за ст. 128 КК України також у вигляді громадських робіт. При цьому,
даний вид покарання буде відповідати вимогам закону, є домірним скоєному та
достатнім для виправлення засудженого.

Підстав для призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на що вказує
апелянт, апеляційний суд не знаходить.

Тому, апеляцю
держобвинувача слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, апеляційний суд,

Ухвалив:

апеляцію державного обвинувача - задовольнити частково, вирок

Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2006 р. щодо ОСОБА_1- змінити,
пом"якшити призначене покарання та вважати ОСОБА_1засудженим за ст. 122 ч.1 КК України,
із застосуванням ст. 69 !<К
України - 80 год. громадських
робіт, за ст. 128 КК
України - 50 год. громадських
робіт. На підставі ст. 70
ч.1 КК України, шляхом часткового складання покарань осточно призначити - 120год.
громадських робіт. В решті вирок
залишити без зміни.