АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/752/15 Справа № 192/102/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

26 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за його апеляційною скаргою на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 2 березня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, проживаючому до засудження по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, останній раз 12 листопада 2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2007 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

На зазначену ухвалу засудженим подана апеляційна скарга, в якій останній, виходячи з її змісту, просить скасувати оскаржувану ухвалу і застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на наявність двох заохочень та відсутність стягнень з дисципліни та з приводу роботи. Також, автор апеляції, звертає увагу на те, що він має позитивну характеристику, працевлаштувався у виправній колонії, обсяг роботи виконує належним чином, дотримується порядку виконання і відбування покарання у виправній колонії.

Провадження № 11-кп/774/752/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 81 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .
Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, прийшов до висновку про те, що поведінка ОСОБА_7 не може слугувати прикладом для засуджених та не свідчить про його виправлення.

На думку прокурора апеляційна скарга ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки наявні матеріали підтверджують факт недоведеності виправлення останнього.

Вислухавши думку прокурора та його доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами про умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про необґрунтованість постановленого судом першої інстанції рішення є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції встановлено, що судове рішення, яке оскаржується, в повному обсязі відповідає вищенаведеним вимогам закону.

Як вбачається з постановленої ухвали, суд першої інстанції, дослідивши характеристику та довідку про заохочення та стягнення щодо засудженого, встановив, що ОСОБА_7 характеризується посередньо та не приймає участі в заходах виховного характеру та інших, не проявляє соціально-корисну активність.

Крім того, суд об`єктивно вказав на ту обставину, що засуджений раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак належних висновків не зробив та вчинив новий злочин.

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення.

Таким чином, підстави для задоволення апеляції засудженого по цьому провадженню відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 2 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, без змін.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області