Справа №11/2190/1436/12р. Головуючий в 1-й інстанції: Майдан С.І..
Категорія: ст.190 ч.3 КК Доповідач Вороненко Т.В.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Вороненко Т.В.,

суддів Ковальової Н.М., Жили І.Е.

з участю прокурора Коломійця В.С.

адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи, на постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 липня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

з кримінальної справи виділені в окреме провадження матеріали по епізоду обвинувачення у шахрайстві у відношенні ОСОБА_3, кваліфікованого за ч.3 ст.190 КК України, та направлено в цій частині на додаткове розслідування.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 28.11.2009 року у м. Кіровоград шляхом обману спонукав ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на умові своєчасного погашення залишку кредитної заборгованості, передати у користування автомобіль «Mitsubishi Outlander 2.4 Sport»шляхом оформлення довіреності. Проте виплати по кредиту не робив, транспортний засіб власнику не повернув, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду у сумі 162450 грн.

Повертаючи справу на додаткове розслідування по зазначеному епізоду суд послався на те, що ОСОБА_2 не визнає себе винним у вчиненні цього злочину і обвинувачення його ґрунтується на показах потерпілого ОСОБА_3 та свідків, проте потерпілий та свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявляються, привід та судове доручення по справі не виконані, їх місце знаходження не відоме, що позбавляє суд та підсудного допитати вказаних осіб у судовому засіданні, крім того не встановлене місцезнаходження автомобіля, а також не встановлена і не допитана особа на імя Андрій, тобто органом досудового слідства порушені вимоги ст.22 КПК України. Для зясування вказаних обставин необхідно провести слідчі дії.

В апеляції прокурор посилається на необґрунтованість та незаконність такого рішення суду, так як місце знаходження ОСОБА_3 встановлено, а привід свідків, які проживають у іншій області судом доручався не тому органу міліції. Вважає, що підстав для повернення справи по виділеному епізоду шахрайства на додаткове розслідування не має, а тому просить постанову суду скасувати, справу направити на новий розгляд.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши прокурора, який підтримав апеляцію, міркування ОСОБА_2 та його захисника, які вважали апеляцію прокурора необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про порушення органом досудового слідства вимог ст.22 КПК України, який допустив неповноту та однобічність при розслідуванні кримінальної справи по вказаному епізоду злочину.

Суд правильно зазначив, що слідчим по справі не був допитаний в якості свідка ОСОБА_7, хоча його особа була встановлена під час досудового слідства та не усунуті протиріччя в показах свідка ОСОБА_8 з потерпілими, іншими свідками шляхом проведення очної ставки, а при допиті цих свідків у суді, ці свідки підтвердили факт повернення підсудним автомобіля ОСОБА_3 Тобто, їх покази протирічать показам ОСОБА_3, свідків, проте суд був позбавлений можливості усунути протиріччя, допитавши цих осіб у судовому засіданні, не мав такої можливості і підсудний, на досудовому слідстві не встановлено місце знаходження автомобіля, що має суттєве значення по справі, а тому суд правильно зазначив про необхідність під час додаткового слідства прийняти міри по знаходженню транспортного засобу, а також встановити та допитати особу на імя Андрій, на яку, як на свідка, користуванням ОСОБА_2 автомобілем після його арешту, посилався потерпілий.

Обґрунтовано суд вказав у постанові про необхідність встановлення місця знаходження потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, оскільки суд позбавлений можливості усунути протиріччя в їх показах і свідка ОСОБА_4 та поясненнях підсудного, свідчень ОСОБА_7, ОСОБА_8, а вжиті судом заходи не дали результатів.

Твердження прокурором в апеляції, що місце перебування потерпілого відоме, не відповідає матеріалам справи, з яких вбачається, що місце знаходження ОСОБА_3 не встановлено /т.3, а.с. 100/.

Безпідставним є довод апеляції, що постанови про привід судом були направлені не тому органу міліції, так з матеріалів справи слідує, що суд тричі доручав у порядку ст. 3151 КПК України органу, який проводив розслідування, як це зазначено в законі, встановити місце знаходження потерпілого, свідків, а контроль за виконанням судового доручення покладав на прокурора Комсомольського району, тобто того, хто затвердив обвинувальний висновок, проте дані доручення виконані не були.

А тому суд правильно, відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказав, що кожна особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину має право допитувати осіб, що свідчать проти неї.

Дане право не було забезпечене стороною обвинувачення підсудному ОСОБА_2

При цьому, відповідно до вимог ст.ст. 261, 264 КПК України саме прокурор у судовому засіданні повинен подавати докази обвинувачення і приймати участь в доказуванні їх переконливості.

Суд прийняв всі можливі заходи для встановлення місцезнаходження потерпілого, зазначених свідків і допиту їх в судовому засіданні, проте ці заходи результатів не дали.

За таких обставин апеляцію прокурора не можна визнати обґрунтованою, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 липня 2012 року про виділення матеріалів справи щодо ОСОБА_2 і направлення на додаткове розслідування - залишити без зміни.

Головуючий: Т.В.Вороненко (підпис)

Судді: І.Е.Жила (підпис), ОСОБА_9 (підпис)