АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , представника ТОВ Едванс Інвест» ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000871 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 .

обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.135 ч.1, 286 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівців від 04 лютого 2015 р. ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України і йому призначено покарання:
· за ст.286 ч.2 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
· за ст.135 ч.1 КК України один рік позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому залишено у виді тримання під вартою, строк відбуття покарання ОСОБА_9 вирішено обчислювати з 15.10.2014 р.
Цивільні позови потерпілих задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_9 і ТОВ «Едванс-Інвест» порівну на користь ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ,
провадження №11кп/794/153/15 головуючий у 1 інтанції ОСОБА_13
категорія ст.286 КК України доповідач ОСОБА_14
ОСОБА_15 заподіяну моральну шкоду в розмірі 210000 грн. Провадження в частині стягнення моральної шкоди на користь малолітнього ОСОБА_16 та про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_9 закрито.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 1326 грн. 78 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Вирішено долю речових доказів.
На вказаний вирок суду потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та цивільний відповідач ТОВ «Едванс Інвест» подали апеляційні скарги.
Потерпілі в своїй скарзі, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини, просили вирок суду змінити в частині стягнення завданої моральної шкоди. При цьому посилались на те, що в результаті ДТП померла їхня найрідніша людина, їм завдано моральних, фізичних та психологічних страждань, від яких вони і до сьогодні перебувають в стані депресії. Вважають, що судом не наведено вагомих підстав для зменшення суми цивільного позову, заявленого ними. Також вказували, що малолітньому ОСОБА_16 , який є онуком померлої, також завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях. Суд, на думку потерпілих, безпідставно закрив провадження в частині стягнення моральної шкоди на користь малолітнього ОСОБА_16 . Просили стягнути з відповідача ТОВ «Едванс Інвест» на користь ОСОБА_12 та малолітнього ОСОБА_16 моральну шкоду в розмірі по 400000 грн. кожному, та на користь ОСОБА_17 витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.
Представник цивільного відповідача ТОВ «Едванс Інвест» в своїй скарзі просив вирок суду змінити та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог потерпілих про стягнення з ТОВ «Едванс Інвест» моральної шкоди.
При цьому апелянт посилався на те, що ДТП вчинене ОСОБА_18 було не при виконанні трудових обов`язків, а у вільний від роботи час, автомобіль в той день перебував на ремонті та знаходився на огородженому будівельному майданчику, який охороняється. У вказаний день ОСОБА_18 самовільно заволодів автомобілем, про що директор товариства повідомив працівників міліції. Ще в апеляційній скарзі зазначено, що суд безпідставно прийшов до висновку про відшкодування ТОВ «Едванс Інвест» моральної шкоди потерпілим порівну з обвинуваченим.
Заслухавши доповідь судді, потерпілу ОСОБА_10 , представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційні вимоги потерпілих, посилаючись на обставини, що наведені в скарзі, представника ТОВ «Едванс Інвест», який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, що викладені в ній та відмовити в задоволенні вимог потерпілих, прокурора, який просив апеляційні скарги потерпілих та представника цивільного відповідача ТОВ «Едванс Інвест» залишити без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_6 , які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги потерпілих підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Едванс Інвест» необхідно відмовити.
Так, судом першої інстанції встановлено, що 15.10.2014 року, приблизно о 07.58 год., ОСОБА_9 , керуючи вантажним автомобілем марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ТОВ «Едванс Інвест» та рухаючись по вул. Нахімова в м.Чернівці, не вибрав безпечний боковий інтервал та проявив при цьому неуважність до дорожньої обстановки і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_19 , чим порушив п.п. 1.5, 2.3 (б), 3.1 Правил дорожнього руху України.
В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_19 отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді геморагічного шоку, гострої внутрішньої кровотечі, яка розвинулась як ускладнення наявної при житті політравми, численні злами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, від яких настала смерть.
Крім того, ОСОБА_9 після скоєння ДТП не зупинився, не переконався чи потребує ОСОБА_19 допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, а умисно залишив останню в небезпеці, після чого з місця події втік.
Винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, що наведені у вироку, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Оскільки в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку ст.349 КПК України, в апеляційних скаргах не оспорюється винність обвинуваченого, обсяг обвинувачення, кваліфікація дій винного, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить в цій Ухвалі доказів на підтвердження тих висновків суду, які ніким не оспорено.
Що стосується апеляційних вимог представника ТОВ «Едванс Інвест», колегія суддів вважає, що вимоги представника цивільного відповідача про скасування вироку в частині стягнення з ТОВ «Едванс Інвест» моральної шкоди на користь потерпілих є необґрунтованими.
Відповідно до ст.1187 ЦПК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані про незаконне заволодіння ОСОБА_9 транспортного засобу і останньому не інкримінувалось вчинення такого діяння. Також представником цивільного відповідача не наведено переконливих доказів, які б свідчили про необхідність звільнення ТОВ «Едванс Інвест» від відшкодування заподіяної потерпілим шкоди.
Разом з тим, оскільки цивільним відповідачем у цьому кримінальному провадженні є ТОВ «Едванс Інвест», а обвинувачений ОСОБА_9 є третьою особою, що не заявляє самостійних вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не правильно вирішив питання про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_9 .
Що стосується вимог потерпілих про закриття судом провадження в частині стягнення моральної шкоди на користь малолітнього ОСОБА_16 , колегія суддів вважає, що суд дійшов до правильного висновку.
Відповідно до ст.127 ч.1, ч.2 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішення за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Так, з обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілими від кримінального правопорушення визнані ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 (а.с.2,3) Малолітній ОСОБА_16 , який є онуком померлої, на досудовому слідстві і під час підготовчого судового засідання не був визнаний потерпілим.
Згідно ППВСУ«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 р., у кримінальній справі вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються і вирішуються судом за умови, що особу, якій її заподіяно, визнано в установленому законом порядку потерпілим та цивільним позивачем.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність вимог щодо стягнення моральної шкоди на користь малолітнього ОСОБА_16 , який не є потерпілим в цьому кримінальному провадженні.
Що стосується вимог потерпілих про оплату послуг захисника та збільшення відшкодування сум моральної шкоди, то ці вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.120 ч.2 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
А тому вимоги потерпілих про відшкодування ОСОБА_12 понесених витрат на правову допомогу суперечить вимогам КПК України.
Судом при визначенні розміру моральної шкоди враховано, що потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які, відповідно, є дочкою, мамою та сином загиблої ОСОБА_19 , заподіяна моральна шкода у зв`язку із втратою рідної та дорогої людини. І ця шкода полягає у заподіянні їм фізичних та душевних страждань, порушенні звичайного для них способу життя та, на думку колегії суддів, є рівною для них. Колегія суддів вважає, що загальний розмір на відшкодування
потерпілим заподіяної моральної шкоди судом першої інстанції визначено правильно і цю шкоду необхідно стягнути з цивільного відповідача ТОВ «Едванс Інвест». Колегія суддів не вбачає підстав для збільшення розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_12 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, 1187 ЦК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А :
В задоволенні апеляційної скарги представника ТОВ «Едванс Інвест» відмовити, а апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 04 лютого 2015 р. по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст.286 ч.2. 135 ч.1 КК України в частині вирішення цивільного позову змінити.
Скасувати вирок в частині стягнення з ОСОБА_9 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Едванс Інвест» порівну на користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 моральної шкоди в розмірі 210000 грн.
Стягнути з ТОВ «Едванс Інвест» на користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 заподіяну їм моральну шкоду в розмірі 70000 грн. кожному, а всього 210000 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_14

Cудді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія вірна: суддя