14.05.2015 Справа № 756/5930/15-к
1-кп/456/467/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
12 травня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
та захисника ОСОБА_6 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 07 травня 2015 року.
Згідно обвинувачення, 15.03.2015, у ОСОБА_7 , який перебував за адресою: м. Київ, вул. Північна, 2-г, та побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , виник умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , підійшов зі спини до ОСОБА_5 та наніс їй один удар кулаком правої руки в область потилиці, після чого намагався вирвати у останньої сумку, вартістю 500 гривень, в якій знаходились гаманець, вартістю 200 гривень з грошовими коштами в сумі 224 гривні, однак остання почала чинити опір. З метою припинення опору ОСОБА_5 , ОСОБА_7 наніс останній 3 удари кулаком правої руки в область обличчя та близько двох ударів правою ногою по лівій сідниці та лівому стегну. Після чого, ОСОБА_7 вихопив з рук потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Айфон» вартість 12000 гривень, спричинивши останній майнової шкоди на вказану суму.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, представника потерпілої та потерпілої, які просили призначити справу до судового розгляду, думку захисника, яка просила повернути справу прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та думку обвинуваченого, який підтримав думку свого захисника, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку із наступним.
Згідно ч. 1 ст. 187 КК України, розбій це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, тобто обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного злочину є наявність насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнає нападу.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009, небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Однак, з формулювання обвинувачення викладеного в обвинувальному акті, не убачається за яким саме критерієм визначено небезпечне для життя чи здоров`я насильство заподіяне потерпілій внаслідок вчинення відносно неї розбійного нападу.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини(далі-Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснено «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ( див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі « Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісье та Сассі проти Франції» (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; від 20 квітня 2006 р. у справі « І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
За встановлених обставин, викладене в обвинувальному акті обвинувачення свідчить про те, що слідчим та прокурором проігноровані вказані вимоги закону, оскільки обвинувачення не сформульовано належним чином та є неконкретним.

Крім того, з урахуванням того, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 13.05.2015, прокурор просила продовжити строк тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема думку прокурора, представника потерпілої, потерпілої, які підтримали заявлене клопотання, думку захисника та обвинуваченого, які просили відмовити у задоволенні клопотання, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2015, обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.05.2015.

Оскільки строк тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_7 спливає 13.05.2015, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину, за який, відповідно до ч. 1 ст. 187 КК України, передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, а також особу останнього, вік та стан його здоров`я, сімейний стан, відсутність місця роботи, майновий стан, суд не вбачає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу, зокрема перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може переховуватись від суду та перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, впливати на потерпілу, свідків, вчинити новий злочин. Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на думку суду, інший, більш мякий запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 197, 314 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 28.05.2015 включно.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1