Справа № 1-3
ВИРОК

іменем України

смт. Сосниця 07 лютого2007 року.

Сосницький районний суд,
Чернігівської області в
складі головуючого

ТрофименкаМ.В., при секретарі Чернишовій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт. Сосниця кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
та мешканця с Бутівка Сосницького району,
Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня,
працівника Сосницького територіального центру, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
військовозобов'язаного, за ст. 125 ч. 1 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та мешканця с Бутівка Сосницького району,
Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта не повна середня,
пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, не військовозобов'язаного,
за ст. 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвинувачуються
в тому, що 03.09.2006 року близько 16.30 години в господарстві ОСОБА_3 в с.Бутівка, Сосницького району, на
грунті неприязних відносин з ОСОБА_3,
умисно нанесли останньому декілька ударів кожний в обличчя в наслідок чого
завдали потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав
повністю і показав, що 03 вересня 2006 року
близько 16 години 30 хвилин він з батьком ОСОБА_2 прийшов в господарство ОСОБА_3, попередньо йому зателефонувавши, з метою вияснити чи стукав у вікно
будинку син останнього, в результаті чого між ними виникла
сварка в ході якої, він вдарив ОСОБА_3 рукою в перенісся, а потім в голову, від чого той впав на землю. При цьому був
присутнім його батько ОСОБА_2, але потерпілому
ОСОБА_3 ударів не завдавав, а намагався їх розборонити.

Підсудний ОСОБА_2 винним себе не
визнав і показав, що 03 вересня 2006 року близько 16
години 30 хвилин він прийшов в господарство ОСОБА_3 з сином ОСОБА_1, де між його сином та ОСОБА_3 виникла сварка в ході якої, його син ненароком вдарив останнього, а
він намагався їх розборонити.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3 показав, що 03 вересня 2006 року близько 16
години 30 хвилин до його подвір»я зайшов ОСОБА_1 погрожуючи вбити мого сина за те,
що той стукав у вікно, потім до господарства зайшли ОСОБА_1
та ОСОБА_2, які висловлювались в його адресу нецензурними
словами. Коли він намагався виправити їх з свого господарства, ОСОБА_1 вдарив його рукою в перенісся, а
потім в голову, від чого він впав на землю та на деякий час втратив свідомість. Прийшовши до свідомості викликав міліцію, а
потім звернувся в Сосницьку ЦРЛ, де лікарем були
зафіксовані тілесні ушкодження.

З висновку судово-медичної
експертизи № 09 від 11.12.2006 року видно, що у ОСОБА_3 мають місце тілесні
ушкодження у вигляді забою м'яких тканин лівої скроневої ділянки та спинки носа з синцями на повіках правого та лівого
ока, що відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень могли утворитися від дії тупих предметів в тому числі в час та при обставинах викладених в постанові. Для
утворення вище вказаних тілесних ушкоджень
необхідно нанести не менше двох ударів.

З матеріалів перевірки Сосницького
РВ УМВС України в Чернігівській області № 377 слідує, що за їх результатами з приводу заподіяння тілесних ушкоджень
ОСОБА_3було відмовлено в порушенні
кримінальної справи. В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 12 жовтня 2006 року зазначено, що
03.09.2006 року до господарства ОСОБА_3 прийшли
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, щоб вияснити чому син ОСОБА_3 пізно в
вечері стукав їм у вікна. В ході їхньої розмови між ними виникла обопільна сварка, під час якої ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_3 кулаком у обличчя від чого той отримав незначні тілесні ушкодження.

Аналіз наданих суду доказів: пояснень потерпілого
та підсудних, матеріалів перевірки органів внутрішніх справ
по даному факту, висновку експертизи дозволяє суду прийти до висновку, що
обвинувачення ОСОБА_3 підсудного ОСОБА_1 за ст. 125 ч.1 КК України за ознакою
умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень, знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи, що зібрані по справі докази не підтверджують
обвинувачення ОСОБА_2, потерпілим більше ніякі
докази не надані і всі можливості збирання доказів
вичерпані, а тому суд вважає, що підсудний ОСОБА_2 повинен бути виправданий,
оскільки згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь.

Заявлений цивільний позов про стягнення моральної
шкоди в сумі 5 000 грн., з урахуванням ступеня тяжкості заподіяних тілесних
ушкоджень, моральних страждань потерпілого та матеріального стану
підсудного, підлягає задоволенню частково в сумі 500 грн.

Судові витрати в сумі 150 грн. підлягають
стягненню з підсудного ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3 в повному обсязі.

Обговорюючи питання про міру
покарання, суд враховує характер скоєного підсудним ОСОБА_1 злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох
неповнолітніх дітей, щиро кається в скоєному, в судовому засіданні попросив
вибачення у потерпілого, а також суд враховує тяжкий матеріальний стан підсудного.

Керуючись ст.ст.323 - 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 125 ч.1 КК України і
призначити йому покарання у вигляді шести місяців виправних робіт з
відрахуванням в доход держави 10% із його заробітку щомісячно.

ОСОБА_2 в
обвинуваченні у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України виправдати.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 обрати -підписку
про невиїзд.

Стягнути з підсудного ОСОБА_1 на користь
потерпілого ОСОБА_3 500 грн. моральної шкоди та
150 грн. судових витрат.

Вирок може бути оскаржений на
протязі 15 діб в апеляційний суд Чернігівської області.