Справа № 1-69,
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2008 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді: Марущак Н. М.,

при секретарі: Крабань З. І.,

з участю прокурора: Бабенка В. М. ,

потерпілого: ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань сит. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Красилівка
Ставищенського району Київської області, українки, громадянки України, жительки
АДРЕСА_1, освіта повна загальна середня, не працюючої, неодруженої, раніше не
судимої, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. 28 травня 2008 року в період часу з 8 до 11
години з домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2, з метою звернення на
свою користь та особистого збагачення таємно викрала трьох поросят, що належать
ОСОБА_2.

Так, ОСОБА_1., знаючи, що її сестра ОСОБА_3 разом з
чоловіком в своєму домогосподарстві
тримають поросят, вирішила їх викрасти. Виконуючи свій злочинний умисел
ОСОБА_1. 27.05.2008 року, близько 16 год. зателефонувала доОСОБА_4, який як
вона знала, займається скупкою свиней, і запропонувала йому купити в неї
поросят, на що той погодився. 28 травня 2008 року ОСОБА_1., дочекавшись
приїздуОСОБА_4, скориставшись відсутністю її сестри ОСОБА_3 та чоловіка
останньої ОСОБА_2. по місцю їх проживання, під”їхала з ОСОБА_4 до будинку по
АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2., зайшла в подвір”я, а потім в хлів, який був незамкнутий
і показала ОСОБА_4. поросят, яких він загрузив на причіп автомобіля, яким
заїхав в подвір”я. Після чого вони поїхали на вагу, зважили даних поросят, вага
їх становила 126 кг, 116 та 85 кг., всього 327 кг. ОСОБА_4. заплатив за них
ОСОБА_1. 4850 гривень, якими вона розпорядилась на свою користь. Усього
ОСОБА_1. викрала чуже майно, що належить ОСОБА_2., на загальну суму 5689
гривень 80 копійок, визначену на час вчинення злочину.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1. свою вину визнала
повністю, суду показала, що всередині травня,
точної дати не пам'ятає, вона приїхала до своїх батьків в гості, які проживають
в с. Красилівка. В даному селі проживає також її сестра ОСОБА_3 зі своїм
чоловіком ОСОБА_2. Коли вона приходила в гості до них, бачила в їх хліві троє поросят. 27.05.2008
року вона, вирішивши їх викрасти, щоб продати,
дізналася номер телефону чоловіка, який займається купівлею свиней та
подзвонила йому і запропонувала купити у неї поросят. Наступного дня, дізнавшись
по телефону про приїзд останнього, вона вийшла до пам”ятника загиблих воїнів,
де її той чекав, приїхавши на своєму автомобілі з причепом. Ім'я цього чоловіка
ОСОБА_4 він народився в їхньому селі. На автомобілі останнього за її вказівкою
приїхали до домогосподарства сестри. Вона зайшла до хліва показала ОСОБА_4
поросят яких хоче продать на що той погодився. Відчинивши ворота, він заїхав в
середину подвір'я та погрузив даних поросят на причіп. Після цього вони поїхали
в с. Бесідка до його сестри, де на вазі поважили поросят, їх вага становила
126, 116 та 85 кілограм. Володимир дав за поросят відразу 4050 гривень, через годину привіз їй ще 800 гривень.
Наступного дня вона з дочкою поїхала a в с. Дубівка Горностаївського району
Херсонської області. Дані поросята вона викрала, так як їй необхідні були
гроші.

На даний час збитки відшкодовані частково в сумі 2500 гривень Решту суми
збитку вона зобов”язується віддати найближчим часом.

У вчиненому підсудна щиро кається.

Покази підсудної
відповідають фактичним обставинам справи, які нею та іншими учасниками судового
розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи
достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні
відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Таким, чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1. у вчиненні злочину
доведена повністю і її дії кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудній, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, яка вину в
скоєнні злочину визнала повністю, за місцем проживання характеризується
позитивно, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2,
збитки відшкодувала частково.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудній, суд
визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину в
стані вагітності.

Враховуючи всі викладені обставини та беручи до уваги, що підсудна вчинила
тяжкий злочин, тяжких наслідків від скоєного не наступило, суд вважає, що її
виправлення можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання їй слід обрати
в межах санкцій статті, за якою її визнано винною, у вигляді позбавлення волі із застосуванням
умов ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням
і призначенням іспитового строку, та із зобов'язанням відповідно до п. п. 2, 3, ч. 1 ст. 76 КК
України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, оскільки на думку суду саме така міра
покарання є необхідною й достатньою для її виправлення та попередження нових
злочинів.

Суд розглянув питання про можливість застосування до підсудної ст. 69 КК
України, проте, підстав для її
застосування не знаходить.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 185 ч. 3 КК України і
призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_1 умови ст. 75 КК
України, звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1.
підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через
Ставищенський районний суд Київської області протягом 15 діб з моменту його
оголошення.

Суддя