Справа №390/2966/14-к
Провадження №1-кп/390/29/15
В И Р О К
23.03.2015 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,
ОСОБА_5 вчинив придбання та зберігання бойових припасів і вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
ОСОБА_5 відповідно до наказу №165 о/с від 17.07.2014 року вступив до лав спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області на посаду міліціонера взводу № 1 роти № 2 батальйону та 03.08.2014 року був направлений до зони проведення антитерористичної операції на сході України. Відповідно до наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №304 по особовому складу 10.09.2014 року ОСОБА_5 , згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил України з постановленням на військовий облік. 11.09.2014 року ОСОБА_5 збираючи особисті речі для відбуття до м. Кіровограда виявив серед особистих речей гранату «Ф-1» із запалом до неї, гранату «РГН» із запалом до неї, а також 30 патронів калібру 5,45х39 мм., які поклав до особистих речей власної сумки. Цього ж дня на 724 км. автодороги Стрій Тернопіль Кіровоград Знам`янка, що на території Созонівської сільської ради, Кіровоградського району та області, під час проведення огляду автомобіля Mercedes VITO, державний номер НОМЕР_1 , у багажному відділені виявлено та вилучено із сумки належної ОСОБА_5 30 металевих виробів, які згідно висновку експертиза №247 від 18.09.2014 року являються боєприпасами, а саме автоматними патронами центрального запалювання, трасуючої дії, калібру 5,45х39 мм., які використовуються для стрільби з нарізної зброї, калібру 5,45х39 мм. («АК-74», «АКС-74У», «РПК-74» тощо), виготовлені промисловим способом, придатні для стрільби. Крім цього, виявлено та вилучено чотири металеві предмети, які згідно висновку експертиза №45/1149 від 19.09.2014 року являються: корпусом ручної осколочної гранати наступальної дії РГН та корпусом ручної осколочної гранати оборонної дії Ф-1, які являються конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, що не належать до категорії боєприпасів; засіб підриву промислового виготовлення ударно-дистанційний підривач ручних гранат типу УДЗ, а також засіб підриву промислового виготовлення уніфікований запал для ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2, що відноситься до категорії боєприпасів, перелічені предмети придатні для здійснення вибуху.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав і пояснив, що добровільно вступив до лав спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області. 03.08.2014 року був направлений у складі батальйону до зони проведення антитерористичної операції на сході України та отримав табельну вогнепальну зброю: пістолет «ПМ» з двома магазинами, автомат «АК-74» з чотирма магазинами; гранатомет «РПГ» з шістьма пострілами. По приїзду у Дебальцеве отримав гранати, які в подальшому не використав. На початку вересня батальйон перемістився з Вуглегірська до Маріуполя, де ОСОБА_5 з колегами, після несення служби, отримали три дні відпочинку. 10.09.2014 року у одного з бійців батальйону був день народження, а тому під час святкування вони вжили спиртні напої та були помічені керівництвом батальйону. Після цього, він із колегами написали рапорти на звільнення без дат, які забрав командир для підтримання дисципліни у батальйоні, проте повідомив, що все буде добре і вони їдуть до м. Кіровограда на час проведення перевірки, а в подальшому повернуться. 11.09.2014 року приїхав ОСОБА_6 на автомобілі Mercedes VITO та вони поїхали до м. Кіровограда, рапорти про звільнення були у теці та їхали з ними у ОСОБА_7 , який їх супроводжував. Перед від`їздом за наказом командира батальйону він здав ОСОБА_8 табельну зброю, а саме пістолет «ПМ», автомат «АК-74» та набої, а гранатомет передав одному з товаришів по службі. Щодо взяття із собою зброї для самозахисту він говорив командиру батальйону, проте останній сказав здати табельну зброю, а щодо решти сказав вирішувати самостійно. Він залишив собі гранати «РГН» та «Ф-1», які поклав до своєї сумки для самозахисту під час проїзду по зоні АТО. Чи брали інші зброю або боєприпаси йому не було відомо та вони щодо цього не домовлялись. Біля с. Созонівна, Кіровоградського району та області, їх автомобіль було зупинено працівниками ДАІ та УБОЗ, які разом зі слідчим та експертом з дозволу ОСОБА_6 провели огляд автомобіля у ході якого було виявлено та вилучено в його сумці та сумках його колег гранати та патрони. Як патрони опинились у сумці не може пояснити, проте допускає, що міг їх там забути, оскільки збирались швидко. У подальшому їх було доправлено в Кіровоградський РВ УМВС України. Через тиждень йому стало відомо, що його звільнено з лав органів внутрішніх справ, проте дане рішення він не оскаржував. Гранати він взяв у дорогу для самозахисту та мав на меті здати їх по приїзду до чергової частину УМВС України в Кіровоградській області.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що перебуває на посаді командира спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області. ОСОБА_5 був його підлеглим у батальйоні, зарекомендував себе посередньо. На початку вересня 2014 року батальйон перебував у зоні проведення антитерористичної операції на сході України, він обговорював із бійцями питання щодо проходження подальшої служби та ОСОБА_5 і ще троє військовослужбовців виявили бажання звільнитись. 10.09.2014 року ОСОБА_5 та ще трьома військовослужбовцями було написано рапорти на звільнення з лав МВС, які він завізував та повідомив телефоном відділ кадрів УМВС України в Кіровоградській області. Вирішивши питання щодо відправки вказаних осіб до м. Кіровограда було зібрано групу та викликано автомобіль. Перед від`їздом бійці за його наказом повинні були здати командиру роти табельну зброю та посвідчення, після чого поїхали до м. Кіровограда. Бійців супроводжував ОСОБА_7 , який віз рапорти, а також направлявся на лікування. Потім він дізнався, що в них вилучили гранати та патрони. ОСОБА_5 видавались під час несення служби гранати «РГО» і «РГН». Розхідний матеріал, як гранати, патрони та навіть гранатомети можливо легко знайти у зоні проведення антитерористичної операції. 15.09.2014 року батальйон повернувся до місця дислокації у м. Кіровоград, зброю здавали у чергову частину УМВС України в Кіровоградській області. Про те, чи міг хтось з батальйону дати чи подарувати боєприпаси та гранати ОСОБА_5 йому не відомо. Усі документи по ОСОБА_10 в тому числі посвідчення перебувають у відділі кадрів УМВС України в Кіровоградській області. Плануючи відправлення осіб із зони проведення антитерористичної операції на сході України було визначено маршрут, де відсутня небезпека для пересування, а тому збройне супроводження не було потрібним.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що перебуває на посаді помічника командира з матеріального забезпечення спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області. 11.09.2014 року він перебуваючи у хворобливому стані за наказом командира батальйону повинен був прибути до м. Кіровограда для проходження лікування на автомобілі разом з бійцями батальйону, яких було відправлено до м. Кіровограда. Рапорти бійців на звільнення з лав МВС перебували у нього в папці, яка знаходилась у сумці. Він чув, що рапорти написані через те, що перебуваючи в батальйоні бійці вжили алкогольні напої. Вони їхали з м. Маріуполь разом з двома волонтерами та чотири бійця батальйону в автомобілі Mercedes VITO. Коли вони під`їжджали до м. Кіровограда були зупинені працівниками ДАІ з якими перебували працівники УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області, які за допомогою підрозділу спеціального призначення «Сокіл» їх затримали. У подальшому слідчим Кіровоградського РВ УМВС України було проведено огляд автомобіля, де у сумках бійців було виявлено та вилучено гранати та боєприпаси. У нього особисто зброї не було, але при огляді знайшли один патрон від автомату. Посвідчення працівників міліції забрали працівники внутрішньої безпеки УМВС України в Кіровоградській області у всіх під час огляду. Потім їх доправили до Кіровоградського РВ УМВС України для надання пояснення. Після цих подій його було звільнено з органів внутрішніх справ, але він через суд поновився на посаді. Зброю він отримував у черговій частині УМВС в Кіровоградській області, а здавав у м. Маріуполі, де вони дислокувались. Видачу гранат контролювали командири підрозділів, а він займався забезпеченням харчів батальйону. Чи здавав ОСОБА_5 зброю йому не відомо. Коли вони їхали до м. Кіровоград зупинялися по дорозі двічі.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він перебуває на посаді командира роти спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області. ОСОБА_5 під час несення служби зарекомендував себе позитивно. Йому відомо, що ОСОБА_5 хотіли звільнити з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни вжили алкоголь, що виявлено ним і командиром батальйону, після чого ОСОБА_5 написав рапорт на звільнення з лав МВС без зазначення дати написання рапорту для його вирішення у подальшому. Під час несення служби видавалась зброя та боєприпаси, зокрема гранати. Коли ОСОБА_5 випив алкоголь зброї у нього не було. За вжиття алкоголю ОСОБА_5 з товаришами по службі було вирішено відправити у м. Кіровоград. Повернутися додому бійці не мали змоги, а тому він зателефонував своєму рідному братові ОСОБА_12 , який 11.09.2014 року приїхав і забрав їх та ОСОБА_7 , який мав поганий стан здоров`я та потребував лікування. Рапорти на звільнення бійці подали командиру ОСОБА_9 , який поставив на них свою резолюцію, а в подальшому рапорти мав доправити до відділу кадрів УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 . Перед від`їздом до м. Кіровограда усі четверо здали зброю, гранати та бронежилети. Наказу відбирати посвідчення не було та він їх не відбирав. Про звільнення ОСОБА_5 на момент відправки до м. Кіровограда йому не було відомо. Побут бійців було організовано таким чином, що боєприпаси могли випадково опинитись у речах і про них можливо забути.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що перебуває на посаді інспектора 1-го взводу 1-ої роти спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області. У вересні 2014 року він займався ведення обліку зброї та боєприпасів батальйону. ОСОБА_5 отримував у якості табельної зброї АК-74 та ПМ, боєкомплекти до них, що відображено у книзі форми 3, гранати у м. Кіровограді не отримував, гранати він передавав у подальшому з продовольством. На обліку підрозділу були гранати «РГН» та «РГО», які він отримав у м. Кіровограді разом з «РПК» та пострілами до «РПГ». Усю зброю, яку ОСОБА_5 отримав у м. Кіровограді, останній здав у м. Маріуполі за наказом командира батальйону, а відмітку до журналу він зробив після приїзду до м. Кіровограда. Допускається доздати зброю та боєприпаси при наявності службового посвідчення на місці прибуття, а саме м. Кіровоград. Облік зброї, ведення журналів він здійснював сам. Посвідчення у ОСОБА_5 він не забирав, оскільки йому такого наказу не надходило, а також це не стосується його повноважень.
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 10.09.2014 року йому зателефонував його рідний брат ОСОБА_11 , який є командиром роти спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області та запитав його, чи має він змогу приїхати та забрати бійців у м. Кіровоград. Після чого він зібрав гуманітарну допомогу та поїхав у зону проведення антитерористичної операції, де розгрузили гуманітарну допомогу та забрали бійців, серед них був громадянин ОСОБА_5 . Коли вони їхали у районі аеропорту м. Кіровограда були зупинені працівниками міліції, після чого невідомі люди в масках та формі їх затримали, а в подальшому, з його дозволу, слідчим за участю експерта було проведено огляд автомобіля і в речах бійців було знайдено патрони та гранати, у кого саме та в якій кількості йому не відомо. Після чого належний йому автомобіль було доправлено до Кіровоградського РВ УМВС України, де він перебував разом з речами близько доби. Папку він бачив у ОСОБА_7 , що в ній знаходилось йому не відомо. Папку разом із посвідченнями бійців, яких він віз, було вилучено.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що у вересні 2014 року вони окремо один від одного рухалися на власних автомобілях біля с. Созонівна, Кіровоградського району та області, де їх було зупинено працівниками ДАІ та запропоновано бути понятими при огляді місця події. Під час огляду автомобіля Mercedes VITO, номерів якого вони не пам`ятають, було виявлено та вилучено з сумок, які знаходились в автомобілі, патрони та гранати. Під час оформлення протоколу слідчий дав прочитати протокол та підписати, вилучені речі були поміщені у пакети на яких вони розписались. У подальшому їх було викликано в Кіровоградський РВ УМВС України для допиту в якості свідків.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 суду пояснили, що вступили до лав спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області, де познайомились. Були направлені у складі батальйону до зони проведення антитерористичної операції на сході України. На початку вересня 2014 року батальйон перемістився з Вуглегірська до Маріуполя, де вони 10.09.2014 року з нагоди дня народження під час святкування вжили спиртні напої та були помічені керівництвом батальйону. Після цього, вони написали рапорти на звільнення, які забрав командир для підтримання дисципліни у батальйоні, проте повідомив, що все буде добре і вони їдуть до м. Кіровограда на час проведення перевірки, а в подальшому вони повернуться. 11.09.2014 року на автомобілі Mercedes VITO вони поїхали до м. Кіровограда, рапорти про звільнення були у теці та їхали з ними у ОСОБА_7 , який їх супроводжував. Перед від`їздом за наказом командира батальйону вони здали табельну зброю. Вони залишили собі гранати, які поклали до сумки для самозахисту під час проїзду по зоні АТО. Домовленості щодо необхідності брати гранати та патрони вони між собою не мали. Біля с. Созонівна, Кіровоградського району та області, їх автомобіль було зупинено працівниками ДАІ та УБОЗ, які разом зі слідчим та експертом провели огляд автомобіля у ході якого було виявлено та вилучено в їх сумках гранати та патрони. Як патрони опинились у сумці не можуть пояснити, проте допускають, що могли їх там забути, оскільки збирались швидко. У подальшому їх було доправлено в Кіровоградський РВ УМВС України. Гранати вони взяли у дорогу для самозахисту та мали на меті здати їх по приїзду до чергової частину УМВС України в Кіровоградській області. Посвідчення у них не вилучались у м. Маріуполі та вони їхали з ними, а їх вилучили при огляді та затриманні біля м. Кіровограда.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_5 , вину обвинуваченого поряд із показаннями свідків доведено матеріалами кримінального провадження, які досліджено у ході судового розгляду, а саме:
- рапортами про виявлення злочину (а.п.27-28);
- заявою ОСОБА_12 про надання дозволу на огляд автомобіля Mercedes VITO, державний номер НОМЕР_1 (а.п.37);
- протоколом огляду місця події від 11.09.2014 року, згідно якого при огляді автомобіля Mercedes VITO, державний номер НОМЕР_1 , у речах ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: 30 патронів, корпус ручної осколочної гранати наступальної дії РГН та корпус ручної осколочної гранати оборонної дії Ф-1, запал ручних гранат типу УДЗ, запал для ручної гранати дистанційної дії УЗРГМ-2 (а.п.38-46);
- висновком експерта №45/1149 від 19.09.2014 року, згідно якого предмети вилучені 11.09.2014 року у ОСОБА_5 являються: корпусом ручної осколочної гранати наступальної дії РГН та корпусом ручної осколочної гранати оборонної дії Ф-1, які являються конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, що не належать до категорії боєприпасів; засіб підриву промислового виготовлення ударно-дистанційний підривач ручних гранат типу УДЗ, а також засіб підриву промислового виготовлення уніфікований запал для ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2, що відноситься до категорії боєприпасів. Перелічені предмети придатні для здійснення вибуху (а.п.51-62);
- висновком експерта №247 від 18.09.2014 року, згідно якого тридцять предметів вилучених 11.09.2014 року у ОСОБА_5 являються боєприпасами, а саме автоматними патронами центрального запалювання, трасуючої дії, калібру 5,45х39 мм., які використовуються для стрільби з нарізної зброї, калібру 5,45х39 мм. («АК-74», «АКС-74У», «РПК-74» тощо), виготовлені промисловим способом, придатні для стрільби (а.п.68-71);
- витягом із наказу №165 о/с від 17.07.2014 року, згідно якого ОСОБА_5 прийнятий до лав спеціального батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області на посаду міліціонера взводу № 1 роти № 2 батальйону з річним іспитовим строком (а.п.130);
- рапортом від 10.09.2014 року ОСОБА_5 , де останній виклав прохання звільнитись з 10.09.2014 року за сімейними обставинами та через небажання подальшого проходження служби (а.п.131);
- витягом із наказу №304 о/с від 10.09.2014 року, згідно якого ОСОБА_5 звільнений з органів МВС у запас ЗСУ з 10.09.2014 року через не проходження випробування в період іспитового строку (а.п.132);
- висновком службового розслідування та наказом №1049 від 10.10.2014 року, якими встановлено порушення з боку безпосередніх керівників ОСОБА_5 (а.п.133-140);
- особовою справою на ОСОБА_5 (а.п.146-169);
- книгою обліку й закріплення озброєння БПСМОП «Кіровоград» (а.п.170-179);
- наказом №17 «Про закріплення табельної вогнепальної зброї за працівниками БПСМОП «Кіровоград» від 01.08.2014 року (а.п.180-184);
- наказом №261 «Про відрядження особового складу БПСМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 03.08.2014 року (а.п.186-191).
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведено, а дії кваліфіковано правильно за ст.263 ч.1 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів і вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Доводи обвинуваченого та захисту про відсутність складу інкримінуємого злочину, оскільки на момент огляду та виявлення боєприпасів і вибухових речовин, обвинувачений не був належним чином звільнений з органів МВС і рухався до місця дислокації, де мав намір здати виявлені боєприпаси і вибухові речовини, а також наявність небезпеки для життя обвинуваченого при пересуванні через зону проведення антитерористичної операції на сході України, суд вважає необґрунтованими і такими, що не спростовують наявності в діях ОСОБА_5 складу злочину. Матеріали кримінального провадження свідчать, що на момент виявлення та вилучення у ОСОБА_5 боєприпасів і вибухових речовин останній був звільнений з органів МВС і відповідно не мав права на носіння та зберігання бойових припасів і вибухових речовин, які у порушення наказу командира батальйону не здав. Висновок захисту щодо порушення порядку звільнення ОСОБА_5 із органів МВС суд не може взяти до уваги, оскільки матеріали провадження містять відповідні накази, які не оскаржені ОСОБА_5 у будь-якому порядку, а також і з якими останній погодився надавши відповідні письмові розписки. Щодо доводів захисту про наявність небезпеки для життя обвинуваченого при пересуванні через зону проведення антитерористичної операції на сході України, то дана обставина спростовується показаннями свідка ОСОБА_9 щодо визначення та узгодження маршруту пересування, а також відсутністю будь-яких об`єктивних обставин, які позбавляли можливості ОСОБА_5 перевірити власні речі перед відправленням у м. Кіровоград і виконати належним чином законний наказ командира про здачу зброї та боєприпасів, відсутністю будь-якої вогнепальної зброї при русі через зону проведення антитерористичної операції, яка дозволяла застосувати залишені обвинуваченим боєприпаси у випадку загрози його життю. Крім цього, при проведенні огляду місця події 11.09.2014 року та складенні відповідного протоколу, а також у подальшому в ході досудового розслідування та судового розгляду, ОСОБА_5 не викладено будь-яких заперечень щодо не відповідності вказаного протоколу дійсним обставинам і наявність порушень з боку працівників міліції, які можливо перевірити.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_5 характеризується позитивно (а.п.197), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.194-195), раніше не судимий (а.п.198-199).
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає добровільну участь у проведенні антитерористичної операції на сході України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Зваживши у сукупності викладені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Проте, враховуючи думку прокурора, який просив суд звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, зважаючи на обставини справи та дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави за проведення експертиз у сумі 2053,35 грн.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу судом не обирається, оскільки термін дії обраного запобіжного заходу завершився, заяв і клопотань щодо обрання запобіжного заходу від учасників не надійшло.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк - 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 2053 грн. 35 коп.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1