Справа № 2607/7988/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2012 Подільського районного суду
м.Києва в складі:

головуючого судді Бородій В. М.
секретаряМіркула І. С. за участі
прокурораПересунька С.С. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду у місті Києві кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
міста Києва, громадянина України,
освіта середня, перебуває у фактичних
шлюбних відносинах, має на утриманні
двох малолітніх дітей, працює
неофіційно, зареєстрований та
проживає: АДРЕСА_2, в силу ст. 89 КК
України раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1
ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2012 року, приблизно о 11 год. 30 хв.,
ОСОБА_3, перебуваючи в приміщенні
кімнати квартири АДРЕСА_1, де проводив
ремонті роботи у знайомого ОСОБА_4,
побачив в мікрохвильовій печі золоті
вироби та у нього виник злочинний намір
на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3,
скориставшись тим, що господар
квартири ОСОБА_4 відсутній та за його
діями ніхто із сторонніх осіб не
спостерігає, підійшов до
мікрохвильової печі, звідки таємно
викрав золотий хрестик, вартістю 700
гривень, золоту підвіску у вигляді
букви «П», вартістю 600 гривень, золоту
підвіску у вигляді ключика, вартістю 400
гривень, золотий браслет, вартістю 450
гривень, золоту каблучку вартістю 1000
гривень, а всього ОСОБА_3 таємно викрав
чуже майно на загальну суму 3150 гривень,
чим заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду.

Викравши чуже майно, ОСОБА_3
впевнився, що його дії не були помічені,
з місця вчинення злочину зник та
розпорядився викраденим майном на
власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3
свою вину в інкримінованому йому
злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК
України, визнав у повному обсязі,
визнав усі фактичні обставини вчинення
злочину, запевнив, що щиро кається.

Він також дав показання, що 28.02.2012
року, приблизно о 11 год. 30 хв., він,
перебуваючи в приміщенні кімнати
квартири АДРЕСА_1, де проводив ремонті
роботи у знайомого ОСОБА_4, побачив в
мікрохвильовій печі золоті вироби та у
нього виник намір на таємне викрадення
чужого майна.

Діючи з корисливих мотивів, він,
скориставшись тим, що господар
квартири ОСОБА_4 відсутній та за його
діями ніхто із сторонніх осіб не
спостерігає, підійшов до
мікрохвильової печі, звідки таємно
викрав золотий хрестик, золоту
підвіску у вигляді букви «П», золоту
підвіску у вигляді ключика, золотий
браслет, золоту каблучку. Він визнає,
що таємно викрав чуже майно на загальну
суму 3150 гривень. Заявлений цивільний
позов потерпілого визнає у повному
обсязі, найближчим часом відшкодує
заподіяні збитки.

Показання підсудного
відповідають фактичним обставинам
справи і учасниками процесу не
оспорюються.

Відповідно до частини 3 ст.299 КПК
України, суд за згодою всіх учасників
судового розгляду, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються. При цьому судом з'ясовано,
чи правильно учасники судового
розгляду розуміють зміст цих обставин,
чи добровільною та істинною є їх
позиція, а також їм роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини
та розмір цивільного позову у
апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми умисними
діями, які виразилися у таємному
викрадені чужого майна (крадіжка),
ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1
ст. 185 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3, суд
враховує вимоги ст.65 КК України щодо
загальних засад призначення покарання,
межі санкції ч.1 ст.185 КК України, що
вказаний злочин відноситься до
категорії середньої тяжкості, особу
підсудного, який по місцю проживання
характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує покарання
підсудного, суд визнає його щире каяття
та сприяння встановленню істини по
справі, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК
України.

Обтяжуючих покарання обставин,
передбачених ст. 67 КК України, в діях
підсудного не встановлено.

Враховуючи вказані обставини,
суспільну небезпеку посягань на чуже
майно, суд приходить до висновку про
необхідність засудження підсудного до
покарання у виді позбавлення волі.

Однак, з урахуванням особи винного,
який прагне працювати і відшкодовувати
збитки та допомагати сім»ї, запевняє,
що злочинів скоювати більше не буде,
перебуваючи на підписці про не виїзд
злочинів не скоював, що тяжких
наслідків від злочину не настало,
потерпілому частково повернуто
викрадене майно, що він має двох
малолітніх дітей, з врахуванням
пропозиції прокурора, суд вважає за
можливе звільнити ОСОБА_3 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням згідно ст.75 КК України, з
покладанням на нього обов»язків,
передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде
справедливим, необхідним і достатнім
для виправлення і перевиховання
підсудного та запобігання вчинення ним
нових злочинів.

Відповідно до ст.28 КПК України, особа ,
яка зазнала шкоди від злочину, має
право пред'явити позов до особи, яка
вчинила злочин.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Суд прийшов до переконання, що позов
потерпілого на суму 850 гривень
підлягає задоволенню у повному обсязі.
Його розмір підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
фактичними обставинами, підсудний у
повному обсязі визнав позовні вимоги
потерпілого.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК
України і призначити йому покарання у
виді одного року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3
від відбування призначеного покарання
з випробуванням, якщо протягом
іспитового строку він не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього судом обов'язки. Іспитовий строк
ОСОБА_3 встановити один рік.

Згідно пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_3 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та роботи, періодично з»являтись для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу
вироку в законну силу залишити без змін
підписку про не виїзд.

Речові докази по справі, які
передано для зберігання потерпілому,
залишити у нього як законного
володільця.

Цивільний позов потерпілого на
загальну суму 850 гривень задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з з ОСОБА_3 вісімсот
п»ятдесят гривень на користь
потерпілого ОСОБА_4 за заподіяну
майнову шкоду.

Стягнути з ОСОБА_3 двісті тридцять
п»ять гривень 20 копійок судових витрат
на проведення дактилоскопічних
експертиз по справі.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду міста Києва через
Подільський районний суд міста Києва
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.

Суддя В. М. Бородій