Провадження №1-кп/761/210/2015
В И Р О К
іменем України
13 травня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0011570 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зі слів маючого двох неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без постійного місця проживання в Україні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого та засудженого вироком Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2015 року за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 296 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кутаїсі Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше судимого та засудженого 12 березня 2014 року вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень 00 копійок, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2014 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який є особою, що раніше вчинила розбій, перебували поблизу станції Київського метрополітену «Університет», що розташована на бульварі Т.Шевченка в м. Києві. В цей час вони звернули увагу на кіоск з продажу квітів, розташований на пішохідній зоні вздовж бульвару, а також на продавця у вказаному кіоску, яким виявилась громадянка ОСОБА_9 . Вважаючи, що у ОСОБА_9 можуть знаходитись гроші та цінності, у ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу на потерпілу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння чужим майном, а саме грошима, що знаходилися у вказаному кіоску та перебували у віданні потерпілої ОСОБА_9 . Таким чином ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вступили в попередню змову, щодо вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та узгоджено, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу зайшли до зазначеного кіоску, при цьому ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 предмет схожий на ніж. Після цього ОСОБА_11 , діючи узгоджено із ОСОБА_12 , почав погрожувати ОСОБА_9 предметом схожим на ніж, що остання сприйняла як реальну загрозу для її життя та здоров`я, та намагався відібрати у ОСОБА_9 належний їй мобільний телефон марки «Nokia 6303» вартістю 500 гривень, проте спроба виявилася невдалою, оскільки потерпіла пручалася та захистила свою власність. В той же час ОСОБА_12 намагався заволодіти іншим майном а саме грошима в сумі 1400 гривень, які знаходились в тумбочці в приміщенні кіоску та, забравши картонну коробку з вказаною сумою грошових коштів і сховавши її під власною курточкою, залишив приміщення кіоску з продажу квітів. ОСОБА_11 , сховавши предмет схожий на ніж, через деякий час, в свою чергу, також залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Проте, внаслідок дій ОСОБА_16 , спрямованих на перешкоджання вчиненню кримінального правопорушення, ОСОБА_12 на вулиці вронив картонну коробку з викраденими грошовими коштами на асфальт, у зв`язку з чим, грошові кошти в сумі 1400 гривень було повернуто власнику.

А всього ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили розбійний напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном марки «Nokia 6303», вартістю 500 гривень, та грошовими коштами в сумі 1400 гривень, що перебували у віданні останньої, тобто на загальну суму 1900 гривень.

Такі дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прокурором були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України не визнав та, скориставшись своїми правами обвинуваченого, відмовився давати суду показання.

В судовому засіданні ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України не визнав та, скориставшись своїми правами обвинуваченого, відмовився давати суду показання.

Позиція обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України суд вважає цілком зрозумілою, оскільки обвинувачені таким чином здійснюють свій захист та бажають уникнути відповідальності за вчинене тяжке, за класифікацією в розумінні ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення. Проте, провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях обвинувачених вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яка підтверджується наступними доказами.
Показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що на протязі п`яти місяців вона неофіційно працює продавцем квітів у кіоску, який знаходиться неподалік станції метро «Університет», що по бульвару Т.Шевченка у м. Києві. При цьому, вона працює тільки у нічну зміну, за графіком три ночі через три, з 20:00 години вечора до 08:00 години ранку. Разом із цим, на даний час вона навчається на п`ятому курсі Київського національного медичного університету імені О.О. Богомольця на педіатричному факультеті.

15 жовтня 2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин вона, як завжди, прийшла до кіоску, де змінила дівчину, яка працює на денних змінах. Прийшовши на роботу, вона займалася своїми робочими справами. Після закриття "метрополітену" вона зачиняє двері кіоску на ключ, де в подальшому здійснює продаж квітів через вікно обслуговування. До закриття метро у приміщення кіоску можуть зайти будь-які покупці з метою вибрати собі квіти.

У цей же день приблизно о 23 годині 30 хвилин до приміщення кіоску зайшло двоє раніше невідомих їй чоловіків кавказької зовнішності, як вона дізналась у подальшому - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Останній, зайшовши до приміщення кіоску, обійшов ОСОБА_11 та одразу сказав, щоб вона закрила рота. У цей момент у нього у правій руці вже знаходився ніж, при цьому він прикривав обличчя лівою рукою тому, що він, зайшовши до кіоску, побачив камеру відеоспостереження. Побачивши ніж, вона одразу почала кричати на весь голос і дуже злякалася за власне життя. На її крик нападники ніяк не реагували. Після чого ОСОБА_11 забрав у ОСОБА_12 ніж та, тримаючи його у правій руці, почав робити жести, начебто хоче вдарити її ножем, а в цей момент своєю лівою рукою намагався вирвати у неї з правої руки її мобільних телефон марки «Nokia 6303», темного кольору, який вона йому не віддала та почала відштовхуватися. У цей момент біля неї на столі знаходився енергетичний напій марки «Гладіатор», яким вона одразу почала обливати ОСОБА_11 , який перед нею розмахував ножем. Після цього ОСОБА_12 почав смикати за ручки шухляду, яка була зачинена на ключ. Замок від шухляди знаходився у такому місці, що його не видно стороннім людям. Оскільки шухляда була зачинена, він вирвав її зі столу, де побачив гроші в сумі приблизно 1 400 грн., зароблені нею з 20 години у ході продажу квітів. Гроші знаходилися у картонній коробочці. Після чого він одразу з шухляди забрав картону коробочку, в якій знаходилися вищевказані гроші, та одразу направився на вихід з кіоску. У цей час ОСОБА_11 , тримаючи її, продовжував розмахувати ножем, погрожуючи його застосуванням, а також наполягав на тому, щоб вона припинила кричати та віддала йому мобільний телефон, оскільки під час даної події вона голосно кричала та кликала на допомогу. Коли вона знаходилася у кіоску разом із ОСОБА_11 , вона побачила, що невідомий їй хлопець б`є ногами ОСОБА_12 , який швидкою ходою вийшов з приміщення кіоску з картонною коробкою в руках, та щось кричить. У цей момент ОСОБА_11 також це побачив та одразу швидкою ходою вийшов із приміщення кіоску. Вийшовши з кіоску вона побачила, що неподалік від входу лежить коробка, поряд з якою знаходилися гроші. Піднявши їх вона занесла все до кіоску, де перерахувавши встановила, що всі гроші на місці та нічого не зникло. Хлопця, який ногою вибив у нижчого чоловіка коробку з грошима, звати ОСОБА_17 . Вийшовши з кіоску вона побачила, що ті два нападники зустрілися на проїжджій частині, де одразу після цього побігли в бік Універмагу Україна. Крім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 прямо та впевнено вказала на обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як на осіб, що скоїли відносно неї розбійний напад.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що він в один з вечорів осені або на початку зими 2014 року, приблизно о 23 годині 15 хвилин, після закінчення роботи, перебував поблизу станції метро «Університет» напроти кіоску з продажу квітів та палив цигарку і при цьому звернув увагу на даний кіоск. Оскільки фасад кіоску скляний, йому добре було видно, що коїться в середині. Він побачив, що двоє чоловіків в кіоску застосовували насильство до дівчини, яка кричала та пручалася, благала про допомогу. ОСОБА_16 зрозумів, що двоє чоловіків вчиняють злочин. З метою допомогти дівчині, ОСОБА_16 підбіг до вхідних дверей кіоску, звідки вийшов один з нападників, а саме ОСОБА_12 (в судовому засіданні свідок вказав на нього рукою), якому він крикнув: «Що ви робите?» і при цьому вдарив нападника ногою. Той одразу забіг назад в кіоск, після чого знову вибіг, а за ним вибіг і інший, а саме ОСОБА_11 , на голові якого була шапочка. Свідок ОСОБА_16 ще декілька разів намагався вдарити нападників ногою, внаслідок чого в одного з них вибив коробку з грошовими коштами, яка впала біля кіоску, після чого нападники втекли. Потерпіла ОСОБА_9 зібрала гроші та разом з коробкою занесла їх до кіоску. Остання була в пригніченому стані, плакала та трусилася. Після цього ОСОБА_16 викликав співробітників міліції та намагався заспокоїти потерпілу. Через декілька хвилин приїхали співробітники міліції, які розпочали слідчі дії.

Необхідно зазначити, що свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні чітко та впевнено підтвердив, що саме особи, які перебувають на «лаві підсудних», тобто обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 15 жовтня 2014 року вчинили напад на продавчиню квітів - потерпілу ОСОБА_9 , очевидцем якого він став.

Такі послідовні показання допитаної потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 , які судом попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, суд вважає правдивими та такими, що в повному обсязі спростовують версію обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щодо непричетності останніх до вчиненого, оскільки як потерпіла, так і свідок прямо вказали, що саме обвинувачені є тими особами, які, діючи спільно та узгоджено, вчинили напад на ОСОБА_9 15 жовтня 2014 року з метою протиправного заволодіння чужим майном.
Дослідженими в судовому засіданні документами:
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 жовтня 2014 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 звернувся до ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві з повідомленням про вчинення щодо неї близько 23 години 30 хвилин 15 жовтня 2014 року нападу двома чоловіками кавказької зовнішності з метою заволодіння майном, що перебувало у її володінні, які при цьому погрожували ножем. (т. 1, а.с. 186)
Даними протоколу огляду місця події від 16 жовтня 2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до яких слідчим СОГ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві було оглянуто приміщення торгівельного кіоску з продажу квітів, розташованого поблизу станції метро «Університет» у місті Києві, в якому знаходиться стіл, в одній з шухляд якого в картонній коробці виявлено грошові кошти на суму близько 1400 гривень, якими зі слів потерпілої ОСОБА_9 намагалися заволодіти нападники. (т. 1, а.с. 187-182)
Даними протоколу огляду від 23 жовтня 2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим СВ 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в приміщенні свого службового кабінету було оглянуто та вилучено в громадянки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_4 куртку темно-синього кольору, яка зі слів останньої належить рідному брату її чоловіка, а саме громадянину ОСОБА_19 (т. 1, а.с. 193-195, 204)
Даними протоколу огляду предметів від 24 жовтня 2014 року та постановою про приєднання речового доказу до справи від 24 жовтня 2014 року, відповідно до яких слідчим СВ 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в приміщенні службового кабінету було оглянуто куртку темно-синього кольору марки «ATLANTIK», яка зі слів ОСОБА_18 належить ОСОБА_12 та яку у подальшому приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу. (т. 1, а.с. 203, 205)
Вищевказані протоколи слідчих дій та постанова про приєднання до справи речового доказу, а саме куртки марки «ATLANTIK», підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_12 до вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 , оскільки з відеозапису, розміщеного на диску, наданому слідству власником квіткового кіоску (щодо якого буде наведено нижче), вбачається, що саме в цю куртку обвинувачений був одягнутий під час вчинення кримінального правопорушення.
Даними протоколу перегляду відеозапису, що міститься на компакт-диску DVD-R, об`ємом 4,7 GB, наданому слідству власником квіткового кіоску, який містить відеозапис подій, що відбулися в приміщенні та ззовні кіоску з продажу квітів 15 жовтня 2014 року, а саме розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 207-214)

Даними заяви власника квіткового кіоску ОСОБА_20 , в якій останній пояснив, що в приміщенні торгівельного кіоску та ззовні постійно здійснюється відеозапис та надав при цьому слідчому диск DVD-RW, об`ємом 4,7 GB, на якому міститься відеозапис подій, що відбулися в приміщенні та ззовні кіоску з продажу квітів 15 жовтня 2014 року, а саме розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 215)

Даними, що містяться на дослідженому у судовому засіданні компакт-диску DVD-R, об`ємом 4,7 GB марки «Verbatim», а саме відеозаписами події вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 15 жовтня 2015 року, переглянутими в суді за участю сторін судового провадження. (т. 2, а.с. 46)
Надаючи оцінку дотримання органом досудового розслідування вимог КПК України при долученні в якості речового доказу компакт-диску з відеозаписом розбійного нападу на ОСОБА_9 , суд дійсно погоджується з захистом та приходить до висновку про невідповідність дій слідчого вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема при винесенні постанови про приєднання вказаного диску до матеріалів кримінального провадження, оскільки в постанові фігурує інша назва компакт-диску, а саме: «АКМЕ» (т. 1, а.с. 216), а в заяві власника кіоску взагалі зазначено, що диск DVD-RW, а не DVD-R, у зв`язку з чим суд виключає з числа доказів у провадженні зазначену постанову про приєднання до кримінального провадження як речового доказу компакт-диску.
Однак, зважаючи на те, що на дослідженому в судовому засіданні диску міститься відеозапис, який прямо вказує на те, що кримінальне правопорушення вчинили безпосередньо обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки останніх можливо чітко ідентифікувати при перегляді відеозапису, а також на те, що вказаний відеозапис у комплексі з іншими, отриманими судом доказами у справі, котрим він не протирічить, а навпаки доповнює їх та підтверджує достовірність останніх, суд приходить до переконання про необхідність визнання допустимості як речового доказу у даному провадженні вказаного компакт-диску DVD-R, об`ємом 4,7 GB марки «Verbatim» (т. 2, а.с. 46), а також допустимості в якості доказів даних протоколу перегляду відеозапису (т. 1, а.с. 207-214) та даних заяви власника квіткового кіоску ОСОБА_20 (т. 1, а.с. 215)

Крім того на відеозаписі чітко видно, що спочатку ОСОБА_12 а потім ОСОБА_11 , під час здійснення розбійного нападу погрожували потерпілій ОСОБА_9 предметом, схожим на ніж (має характерну форму, частина схожа на металевий клинок виблискує під променями штучного освітлення), що підтверджує показання останньої в цій частині та свідчить у тому числі, що нападники дійсно погрожували застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої.
Даними протоколу огляду предметів від 21 жовтня 2014 року та постановою про приєднання речового доказу до справи від 21 жовтня 2014 року, відповідно до яких слідчим СВ 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в приміщенні службового кабінету було оглянуто мобільний телефон марки «Nokia 6303», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Діджус» номер НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_9 та який у подальшому приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу. Даним телефоном намагалися заволодіти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час вчинення розбійного нападу. (т. 1, а.с. 217-221)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21 жовтня 2014 року, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 , під час проведення зазначеної слідчої дії за участю понятих, серед пред`явлених їй фотозображень чоловіків кавказької зовнішності впізнала та вказала на фото ОСОБА_11 , як на фото особи, що 15 жовтня 2014 року вчинила розбійний напад на неї. (т. 1, а.с. 229-231)
Даними протоколу огляду предметів від 24 жовтня 2014 року та постановою про приєднання речового доказу до справи від 24 жовтня 2014 року, відповідно до яких слідчим СВ 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в приміщенні службового кабінету було оглянуто куртку темно-синього кольору марки «ATLANTIK», яка зі слів ОСОБА_18 належить ОСОБА_12 та яку у подальшому приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу. (т. 1, а.с. 203, 205)
Викладені обставини у даному вироку, характер дій обвинувачених в конкретній ситуації, спосіб вчинення кримінального правопорушення, вказує на прямий умисел ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а за таких обставин суд приходить до переконання про правильність кваліфікації прокурором дій обох обвинувачених.
При цьому, у зв`язку з дотриманням положень ст. 62 Конституції України, а саме тієї її частини, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд виключає з числа доказів у даному кримінальному провадженні усі інші дані, які на думку прокурора доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та не покладає їх в основу даного вироку, а саме ті, які містяться у:
- протоколі огляду предметів від 24 жовтня 2014 року, а саме мобільного телефону марки «Nokia 6303» з сім-карткою мобільного оператора «МТС», вилученого у громадянки ОСОБА_18 та постанові про долучення вказаного телефону до матеріалів справи від 24 жовтня 2014 року, у зв`язку з тим, що зазначені процесуальні документи за своїм змістом не несуть будь-якого доказового значення у кримінальному провадженні; (т. 1, а.с. 196-201)
- протоколі огляду предметів від 13 листопада 2014 року, а саме жіночого гаманця та жіночої сумки, що належать потерпілій ОСОБА_9 та постанові про долучення вказаних предметів до матеріалів справи від 13 листопада 2014 року, у зв`язку з тим, що зазначені процесуальні документи за своїм змістом також не несуть будь-якого доказового значення у кримінальному провадженні; (т. 1, а.с. 223-227)
- трьох протоколах пред`явлення особи для впізнання від 21 жовтня 2014 року та 23 жовтня 2014 року, відповідно до яких слідчі дії, під час яких потерпілій ОСОБА_9 та свідку ОСОБА_16 було в колі інших чоловіків пред`явлено для впізнання підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , були проведені з порушенням права на захист за відсутності захисників підозрюваних, які є іноземними громадянами; (т. 1, а.с. 232-235, т. 1, а.с. 236-239, т. 2, а.с. 1-4)
- протоколі огляду предметів від 24 жовтня 2014 року, а саме болоневої жилетки фірми «NIKE» темно-синього кольору та постанові про долучення вказаної жилетки до матеріалів справи від 24 жовтня 2014 року, у зв`язку з тим, що в даних процесуальних документах відсутні посилання на обставини виявлення та вилучення органом досудового розслідування зазначеної жилетки, а будь-які інші процесуальні документи на підтвердження походження вказаної речі, стороною обвинувачення суду не надані; (т.2, а.с. 5-7)
- протоколі огляду предметів від 24 жовтня 2014 року, а саме футболки темно-синього кольору в білу смугу та постанові про долучення вказаної футболки до матеріалів справи від 24 жовтня 2014 року, у зв`язку з тим, що в даних процесуальних документах також відсутні посилання на обставини виявлення та вилучення органом досудового розслідування зазначеної футболки а будь-які інші процесуальні документи на підтвердження походження вказаної речі, стороною обвинувачення суду не надані. (т.2, а.с. 9-11)
Таким чином суд дослідив, оцінив та проаналізував зібрані по справі докази у їх сукупності та прийшов до висновку, що дійсно своїми умисними протиправними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України.
Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_11 є раніше засудженою особою (т.2, а.с. 23-27, 47-49), потребує протинаркоманічного лікування (т. 2, а.с. 13-14).

Згідно ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_11 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання саме у вигляді позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, в межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 187 КК України з конфіскацією всього особистого майна.

Таке покарання на переконання суду є необхідним для виправлення ОСОБА_11 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того вирокомАпеляційного суду міста Києва від 29 січня 2015 року ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 296 КК України та засуджено за до 3 (трьох) років позбавлення волі.

У зв`язку з цим на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_11 , за сукупністю злочинів, необхідно частково зарахувати покарання, призначене за вироком Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2015 року.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_12 є раніше засудженою особою (т.2, а.с. 17-18), має неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2, а.с. 28-29), потребує протинаркоманічного лікування (т. 2, а.с. 19-20).

Згідно ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_12 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання саме у вигляді позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, в межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 187 КК України з конфіскацією всього особистого майна.

Таке покарання на переконання суду є необхідним для виправлення ОСОБА_12 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні. Арешт на майно обвинувачених не накладався. Цивільний позов заявлено не було.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Nokia 6303» з сім-карткою мобільного оператора «МТС», вилучений у громадянки ОСОБА_18 (переданий на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського РУ) підлягає поверненню власнику ОСОБА_18 ; (т. 1, а.с. 202)
- куртка темно-синього кольору марки «ATLANTIK», вилучена у громадянки ОСОБА_18 (передана на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського РУ) - підлягає поверненню власнику ОСОБА_12 ; (т. 1, а.с. 206)
- компакт-диск DVD-R, об`ємом 4,7 GB марки «Verbatim» з відеозаписом події кримінального правопорушення (зберігається при матеріалах кримінального провадження) підлягає зберіганню при матеріалах кримінального провадження; (т. 2, а.с. 46)
- мобільний телефон марки «Nokia 6303», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Діджус» номер НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_9 (переданий на відповідальне зберігання потерпілій) підлягає залишенню у власності потерпілої ОСОБА_9 ; (т. 1, а.с. 222)
- жіночий гаманець та жіноча сумка, що належать потерпілій ОСОБА_9 (передані на відповідальне зберігання потерпілій) підлягають залишенню у власності потерпілої ОСОБА_9 ; (т. 1, а.с. 228)
- болонева жилетка фірми «NIKE» темно-синього кольору та футболка темно-синього кольору в білу смугу (передані на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського РУ) підлягають поверненню власникам. (т.2, а.с. 8, 12)
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_11 , за сукупністю злочинів, частково зарахувати покарання, призначене останньому за вироком Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2015 року, призначивши ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з 21 жовтня 2014 року, зарахувавши до нього термін перебування останнього під вартою у Київському СІЗО.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою в Київському СІЗО.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_12 рахувати з 23 жовтня 2014 року, зарахувавши до нього термін перебування останнього під вартою у Київському СІЗО.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою в Київському СІЗО.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Nokia 6303» з сім-карткою мобільного оператора «МТС», вилучений у громадянки ОСОБА_18 (переданий на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського РУ) повернути власнику ОСОБА_18 ; (т. 1, а.с. 202)
- куртку темно-синього кольору марки «ATLANTIK», вилучену у громадянки ОСОБА_18 (передану на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського РУ) - повернути власнику ОСОБА_12 ; (т. 1, а.с. 206)
- компакт-диск DVD-R, об`ємом 4,7 GB марки «Verbatim» з відеозаписом події кримінального правопорушення (зберігається при матеріалах кримінального провадження) зберігати при матеріалах кримінального провадження; (т. 2, а.с. 46)
- мобільний телефон марки «Nokia 6303», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Діджус» номер НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_9 (переданий на відповідальне зберігання потерпілій) залишити у власності потерпілої ОСОБА_9 ; (т. 1, а.с. 222)
- жіночий гаманець та жіночу сумку, що належать потерпілій ОСОБА_9 (передані на відповідальне зберігання потерпілій) залишити у власності потерпілої ОСОБА_9 ; (т. 1, а.с. 228)
- болоневу жилетку фірми «NIKE» темно-синього кольору та футболку темно-синього кольору в білу смугу (передані на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського РУ) повернути власникам. (т.2, а.с. 8, 12)
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що перебувають під вартою, в цей же строк, з часу отримання ними копії вироку суду з перекладом на рідну мову.

Суддя Шевченківського районного
суду м. Києва ОСОБА_1