Справам
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель 03 травня 2007
року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - Миронюка М.Г.,

при секретарі - Посполітак Г.О.,

з участю прокурора - Волинець С.М.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ковель Волинської
області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого,
військовозобов'язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою
АДРЕСА_1, мешканця АДРЕСА_2, раніше не
судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.3; 357 ч.2 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_2, переслідуючи корисливий мотив -заволодіння шляхом шахрайства автомобілем «Форд - Проба», НОМЕР_1, належного ОСОБА_1, в лютому 2004 року
запропонував ОСОБА_1 передати йому документи на даний автомобіль, а саме -
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та доручення на право розпорядження даним автомобілем, видане на її ім'я
ОСОБА_3, на якого був зареєстрований вказаний транспортний
засіб і посвідчене 30.06.2001 року нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу ОСОБА_4, пояснивши, що їй необхідно в зв'язку зі зміною прізвища з ОСОБА_5 на
ОСОБА_1 перереєструвати в Ковельському МРЕВ автомобіль, і він це допоможе зробити через знайомих працівників міліції,
хоча в дійсності такого наміру не мав, а переслідував
ціль заволодіння офіційними документами шляхом обману та зловживання довірою з метою використання даних документів для вчинення
шахрайства. Повіривши ОСОБА_2, ОСОБА_1 передала
йому в АДРЕСА_1 свідоцтво НОМЕР_2 про реєстрацію
автомобіля «Форд - Проба», НОМЕР_1, видане Ковельським МРЕВ УДАІ УМВС
України у Волинській області 15.11.2000 року, вищевказане доручення АЕВ № 100427, видане їй ОСОБА_3 на даний автомобіль і
посвідчене 30.06.2001 року нотаріусом
Кузнецовського міського нотаріального округу ОСОБА_4, які для неї були особливо важливі, так як підтверджували її право на
володіння майном в великих розмірах, та копію
свідоцтва про зміну прізвища. Отримавши таким чином вищевказані документи, ОСОБА_2 їх привласнив і почав уникати зустрічей з ОСОБА_1, переслідуючи ціль використати документи в
корисливих цілях. В подальшому 01.05.2004 року повідомив
ОСОБА_1 неправдиві відомості щодо місцезнаходження документів, а
06.05.2004 року реалізував свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Форд - Проба», НОМЕР_1 ОСОБА_6 разом з автомобілем, який отримав шляхом
шахрайства, а доручення АЕВ № 100427 знищив.

2

Крім цього
він, заволодівши в ОСОБА_1 шахрайським методом в лютому 2004 року свідоцтвом про реєстрацію автомобіля Форд-Проба НОМЕР_1 та дорученням АЕВ № 100427 від 30.06.2001 року на право
розпоряджатись даним автомобілем, який вона купила в ОСОБА_3 і
володіла ним на підставі вищевказаного доручення, переслідуючи корисливу ціль - заволодіння чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою, після затримання 01.05.2004 року даного автомобіля та
розміщення на штрафному майданчику працівниками Північної
ОРДПС, з цією метою ОСОБА_2 06.05.2004 року обманув ОСОБА_3, на якого було видане свідоцтво про реєстрацію
вищевказаного автомобіля, якому повідомив
неправдиві відомості, зокрема, що необхідно надати повторне доручення на даний автомобіль, так як попереднє
закінчується, в зв'язку з чим автомобіль затримано
працівниками міліції, і попросив ОСОБА_3 поновити доручення на автомобіль та
забрати автомобіль з штраф майданчика, сказавши, що автомобіль може забрати з
штраф майданчика тільки ОСОБА_3. Останній, повіривши ОСОБА_2, погодився
задовольнити його прохання і 06.05.2006 року по наданому ОСОБА_2 свідоцтву про реєстрацію вищевказаного автомобіля забрав його з штраф
майданчика Північної ОР ДПС, передав ОСОБА_2 та не знаючи, що
його вводять в оману, надав доручення на право розпоряджатись даним автомобілем на особу, на яку вказав ОСОБА_2 - на
ОСОБА_6. Таким чином, ОСОБА_2 шляхом обману та зловживання довірою заволодів
автомобілем, який перебував у володінні ОСОБА_1 та збув його, спричинивши збитки
потерпілій на суму 26486,78 грн., що є великим розміром.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав, та показав, що
в березні 2002 року до нього звернулась ОСОБА_1(ОСОБА_5) з проханням позичити 1200 грн. на три дні, на
що останній погодився, а на гарантію повернення боргу
ОСОБА_1( ОСОБА_5) запропонувала техпаспорт на автомобіль
«Форд-Проба». ОСОБА_1 борг не повернула і по даний час. Підсудний також показав, що приблизно через два роки по тому до нього
підійшов ОСОБА_7 та повідомив, що знає людей, яким
ОСОБА_1 винна значну суму грошей і вони зацікавлені в
машині тому запропонував звести його із цими людьми. Після цього зідзвонився з ОСОБА_8 та пообіцяв погасити борг ОСОБА_1, в обмін на
документи на автомобіль, оскільки на авто є покупець. Передав
документи ОСОБА_8 при зустрічі з ним удома, де був також, і власник машини ОСОБА_3. Пояснив, що раніше ОСОБА_3 не
бачив і не був знайомий із ним, ніколи не
телефонував йому, а познайомився лише у помешканні ОСОБА_8 Після цього він передав техпаспорт на автомобіль ОСОБА_8, подальша доля спірного автомобіля йому невідома. Вказує, що до ОСОБА_1 звертався
з приводу повернення боргу по телефону і при зустрічах.
Пояснив, що востаннє коли нагадував про повернення боргу та про наявність
застави - свідоцтва про реєстрацію, ОСОБА_1 повідомила, що документи їй не потрібні. Показав, що будь-яких телефонних розмов
із ОСОБА_1після 01.05.2004 року не мав, проживав на той час в АДРЕСА_3. До
ОСОБА_3, на якого зареєстрований автомобіль Форд -
Проба в смт. Голоби не їздив та не телефонував.

Незважаючи на невизнання вини підсудним, його винність повністю
підтверджується, зібраними по справі і перевіреними в
ході судового розгляду доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1( ОСОБА_5)в судовому засіданні показала, що в 2001 році вона дійсно придбала автомобіль
Форд-ПробаНОМЕР_3 в ОСОБА_9 та ОСОБА_10, розрахувавшись з ними
за даний автомобіль. Після сплати вартості
автомобіля ОСОБА_3 на її ім'я було видано генеральне доручення та передане свідоцтво про реєстрацію даного
автомобіля. Доручення їй було видане на прізвище ОСОБА_5, яке
було в неї на той час. Даним автомобілем вона користувалась протягом тривалого часу для особистих потреб та бізнесу.
Пояснила також, що в лютому 2004 року підсудний
ОСОБА_2 при зустрічі нагадав їй, що протягом двох років у неї не пройдений техогляд та крім того, у зв'язку із зміною
прізвища їй слід перереєструвати автомобіль в органах
МРЕВ, запропонувавши при цьому свої послуги. Вказує, що на пропозицію
підсудного погодилась та передала йому
свідоцтво про реєстрацію

3

транспортного засобу, генеральне
доручення на автомобіль Форд - ПробаНОМЕР_3 та копію свідоцтва про зміну прізвища. Підсудний пообіцяв за суму,
еквівалентну 200 доларам США здійснити переоформлення автомобіля
та пройти техогляд. Вказує, що неодноразово телефонувала підсудному з приводу документів, зокрема, у березні 2004 року
отримала від підсудного відповідь, що переоформлення ще не провів, і за це
треба буде винагорода в сумі, еквівалентній 400 доларів США. Вказує, що після цього не могла відшукати підсудного, так
як останній уникав зустрічей та телефонних розмов із
нею. Також показала, що 01.05.2004 року автомобіль Форд ПробаНОМЕР_3 був
затриманий працівниками міліції та відправлений на штраф майданчик Північної ОРДПС, оскільки в потерпілої та ОСОБА_11, які перебували на момент затримання в автомобілі не було будь-яких документів
на нього. Вказує, що після цього почала
розшукувати підсудного та зателефонувала на номер тещі - в АДРЕСА_3 та
повторила вимогу повернути документи, погодившись на суму 400 доларів США, проте підсудний пояснив, що
документи в МРЕВ, а оскільки зараз свята, - то
поверне їх переоформленими після свят. Далі потерпіла ОСОБА_1 вказала, що після
09.05.2006 року зв'язалась із підсудним по телефону і він повідомив, що можна
приїхати вранці та забрати переоформлені
документи, проте, вранці підсудного не застала. В подальшому від працівників дорожньої міліції дізналася, що її автомобіль із
штрафного майданчика забрав власник, на якого
виписане свідоцтво про реєстрацію - ОСОБА_3. Стосовно боргових зобов'язань -
вказує, що будь -яких грошей у ОСОБА_2 не позичала, а коли останній робив ремонт у квартирі її батьків, гроші позичав батько
потерпілої на покупку кухні. Вказує, що гроші позичав саме
її батько але він повернув їх ОСОБА_2 приблизно через місяць, проте через рік
та поганий стан здоров'я батька підсудний наполіг, щоб розписку в отриманні грошей в сумі 1200 грн. написала саме вона.
Наголосила, що після повернення грошей, підсудний
розписку не повернув, повідомивши, що анулював її. З приводу боргових зобов'язань перед ОСОБА_12, показала, що дійсно була винна
останній 150 доларів США, проте гроші повернула, хоча й не у строк. Потерпіла
пояснила, що придбала вказаний автомобіль за суму,
еквівалентну 16050 грн., гроші платила ОСОБА_10, який був фактичним власником автомобіля, а доручення давав ОСОБА_3., на якому
значився транспортний засіб. В подальшому
проводила ремонтні роботи, спрямовані на покращення його технічного стану та пов'язані із відновленням після ДТП. Вказує, що збитки на даний час їй не відшкодовані, злочином їй також спричинено і моральні страждання, а
тому ставить питання про відшкодування
заподіяних збитків та просить суд покарати підсудного відповідно до вимог
законодавства.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що дійсно на нього був
зареєстрований спірний автомобіль Форд-ПробаНОМЕР_3, власником якого фактично був
його брат ОСОБА_10. За домовленістю між братом і потерпілою ОСОБА_8 ( на той час ОСОБА_5) він в червні 2001 року в м.
Кузнецовськ, по місцю проживання брата, продав
вказаний автомобіль по генеральному дорученню ОСОБА_1.В травні 2004 року до нього додому по місцю проживання в смт. Голоби
Ковельського району приїхав ОСОБА_2 та повідомив, що термін дії доручення
закінчився, і тому автомобіль затримали і забрали на
штрафний майданчик, і треба його звідти забрати та продовжити термін дії доручення, на що потерпілий погодився. Потім
підсудний привіз його до ОСОБА_8, де підсудний передав
наявні у нього документи на автомобіль та повідомив, що треба забрати машину із
штраф майданчика. В подальшому з ОСОБА_8 поїхали та забрали машину із штраф майданчика та приїхали на вул. Брестську
в м. Ковелі, де їх чекав підсудний. Після цього,
разом із підсудним поїхав до нотаріуса де дав генеральне доручення на ім'я особи, яку вказав підсудний, вказує, що будь-яких грошей
не отримував. Показав, що не підозрював, що підсудний діє
особисто, а не від імені ОСОБА_1, тому видавав доручення на іншу особу, так як знав, що машини часто передоручаються
на інших осіб, а наявність документів у підсудного давала
підстави вважати, що останній автомобілем розпоряджається на законних
підставах. Наголосив, що при переоформленні транспортного засобу в нотаріуса
були присутні він та підсудний, особа, на яку видавав доручення до нотаріуса не
заходила, а чекала біля приміщення нотаріальної
контори; документи на автомобіль та паспорт довіреного були у
підсудного.

4

Свідок ОСОБА_8 в ході судового розгляду показав, що на прохання підсудного 06.05.2004 року він разом із ОСОБА_3 забирав
автомобіль Форд-Проба з штраф майданчика Північної ОР ДПС та пригнав автомобіль
на вул. Брестську, недалеко від свого
помешкання, де їх чекав підсудний, після чого свідок пішов додому. Про подальшу
долю автомобіля до порушення даної кримінальної справи йому нічого відомо не
було. Вказує, що коли домовлялись із підсудним з приводу того, щоб забрати автомобіль, запитував, чия це машина і підсудний
пояснив, що він привезе господаря даного
транспортного засобу. Він не знав, що автомобіль належав ОСОБА_1, та взагалі з ОСОБА_13 знайомий не був. Підсудний
посилався, що сам тільки вчиться водити
авто, а тому боїться сам забирати таку дорогу машину, на що він погодився, тим
більше, що в подальшому з'ясувалося що у власника авто - ОСОБА_3 посвідчення водія не було. Спірний автомобіль в ОР ДПС
отримував ОСОБА_3. по документах, які були передані йому підсудним, коли
саме - свідок не бачив. З приводу боргів ОСОБА_1
знає лише зі слів дружини. Пояснив, що він особисто ніякої мови щодо повернення
ОСОБА_13 боргів - із підсудним не вів, оскільки ОСОБА_1перед ним особисто
ніяких боргів не мала. Показав також, що пізніше дружина повідомила йому, що
борг за ОСОБА_1 повернув підсудний.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 суду показала, що з ОСОБА_1 знайома тривалий час, їздили разом в Польщу; з ОСОБА_2
також знайома. Вказує, що у 2004 році її знайомий ОСОБА_15 прийшовши до свідка
додому повідомив, що може познайомити із чоловіком, якому ОСОБА_1 була винна
значну суму грошей, а поскільки остання винна
гроші і свідку - то можна буде вирішити це питання та познайомив із ОСОБА_2 Підсудний прийшов до неї додому по вул. Брестській та
вів мову про борги ОСОБА_1; сказав, що потерпіла винна
гроші і йому та показав розписку нібито на 1200 доларів США і технічний паспорт
на автомобіль, належний ОСОБА_1 та доручення, пояснивши, що вказані документи
ОСОБА_1 передала йому у заставу на підтвердження
повернення боргу та повідомив, що треба якимось чином вирішити питання про повернення боргу, можливо - забравши машину, оскільки
боргу ОСОБА_1 не поверне. Десь через місяці, в травні 2004 року
підсудний привіз до них додому ОСОБА_3, та попросив її чоловіка ОСОБА_8 допомогти забрати автомобіль із штраф
майданчика, на що ОСОБА_8 погодився та пригнав
машину, залишивши її на вулиці, неподалік дому. Вказує, що через деякий час
ОСОБА_2 повернув їй гроші в сумі 150 доларів США - тобто борг ОСОБА_1, стверджений розпискою, яку
свідок передала суду. Підсудний в один із візитів в неї дома спалив доручення, переписавши дані з нього на клаптик паперу, та
забув його. Дані записи вона передала при допиті слідчому.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 в судовому розгляді підтвердив, що повідомляв ОСОБА_12 про те, що знайомий із людиною,
якій ОСОБА_1 винна значну суму грошей та фактично познайомив її з ОСОБА_2

Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 суду показав, що від знайомих почув про
продаж автомобіля «Форд-Проба», а через кілька днів придбав шляхом оформлення генерального доручення у нотаріуса. До нотаріуса їздив із
ОСОБА_8 з власником автомобіля і ще одним чоловіком, який йому невідомий, та
оплатив вартість автомобіля, десь 2 - 2,5 тисячі доларів США, оскільки автомобіль був у не дуже
доброму стані. Вказує, що із штраф майданчика
транспортний засіб не забирав, користувався автомобілем 2 місяці, а пізніше продав
по дорученню. Інші обставини по справі йому не відомі.

Наведені показання потерпілих, свідків, матеріали очних ставок між
підсудним і потерпілими та інші фактичні
обставини справи, - спростовують показання підсудного ОСОБА_2 в частині невизання вини., та непричетності його до злочинів.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_1 послідовно давала покази як на досудовому
слідстві так і в ході судового розгляду, у
суду немає підстав ставити під сумнів її показання.

5

До того ж, потерпіла підтримала свої покази в ході очної ставки між
нею ОСОБА_2 (протокол від 03.03.2006 року), під час якої ОСОБА_1 підтвердила свої покази та в ході якої ОСОБА_2
ствердив відсутність будь-яких боргових зобов'язань між ним та ОСОБА_13 та заперечив факт отримання документів
на автомобіль Форд-Проба від ОСОБА_1
в заставу боргу та розпорядження ними / а.с. 145-147/.

Крім того, із роздруківки телефонних дзвінків за 1-шу декаду травня місяця
2004 року, вбачається, що з телефону ОСОБА_1
(НОМЕР_6 )а телефон ОСОБА_2 ( НОМЕР_5)/а.с. 155/
після затримання автомашини Форд - Проба, тобто після 01.05.2004 року, виконана
значна кількість дзвінків, що підтверджує покази
ОСОБА_1 в частині, що і після затримання автомашини ОСОБА_2
продовжував вводити її в оману щодо документів на автомашину і при цьому відсутній жоден дзвінок ОСОБА_2 до ОСОБА_1, що
спростовує його пояснення в частині телефонних розмов з потерпілою з приводу
повернення боргу в сумі 1200 грн. / а.с. 154/;

При проведенні очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /протокол від 06.03.2006 року/ ОСОБА_3. підтвердив свої покази щодо
того, що ОСОБА_2 знайшов його по місцю проживання в
смт. Голоби Ковельського району та попросив продовжити строк доручення на автомобіль Форд-Проба, вказуючи, що підсудний
діє від імені і в інтересах ОСОБА_1 і в подальшому
потерпілий, на прохання ОСОБА_2 -забрав автомобіль зі штраф майданчика
та надав доручення на ім'я особи, на яку вказав ОСОБА_2 / а.с.
138-139/.

Той факт, що підсудний розшукував ОСОБА_3 за місцем його проживання та зв'язувався із ним підтверджується роздруківкою вихідних
телефонних дзвінків з домашнього телефону ОСОБА_2 ( НОМЕР_3) за першу декаду
травня 2004 року /а.с. 154/, з якої вбачається, що 06.05.2006 року о 06 год. 32 хв. відбулася телефонна розмова на номер НОМЕР_4,
належний ОСОБА_3, що підтверджує покази ОСОБА_3, що даного числа до нього
приїздив ОСОБА_2 та забирав його в м. Ковель, щодо повторної видачі доручення
та спростовує покази ОСОБА_2 щодо того, що він вперше
зустрів ОСОБА_3 у ОСОБА_8 і ніколи не телефонував йому
та не їздив до нього в смт. Голоби / а.с. 154/;

Вище наведене дає суду підстави вважати, що покази підсудного ОСОБА_2, дані
ним як на досудовому слідстві так і в ході судового розгляду є намаганням
уникнути відповідальності за скоєний злочин;
а покази свідка ОСОБА_17, дані ним як в ході судового розгляду так і на досудовому
слідстві, зокрема при очних ставках із ОСОБА_3 /а.с. НО­НІ/ та ОСОБА_8 / а.с. 142-144/, суд розцінює критично, оскільки вони не є
конкретними, суперечливі та не відповідають
матеріалам справи, зокрема, в тій частині, що за кілька днів до продажу автомобіля свідок оглядав його у дворі за місцем
проживання ОСОБА_8, однак за даними справи в цей час
транспортний засіб перебував на штрафному майданчику, аж до 06.05.2006 року, тобто дати оформлення доручення на
транспортний засіб на ім'я свідка.

Вина підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів крім того
стверджується зібраними по справі доказами, зокрема:

- матеріалами
службового розслідування Північної ОРДПС щодо повернення

затриманого автомобіля Форд - Проба,НОМЕР_3, яким керував 01.05.2004 року ОСОБА_18, ОСОБА_3, які містять протокол затримання
даного транспортного засобу від

01.05.2004 року та розписку ОСОБА_3 від 06.05.2004
року про отримання даного

автомобіля з штраф майданчика Північної ОР ДПС /а.с. 35-44/;

·
копією свідоцтва про переміну
прізвища, імені, по батькові НОМЕР_7, згідно якої зареєстровано переміну прізвища ОСОБА_5 та ОСОБА_1/ а.с. 50/;

фотокопією
доручення АЕВ № 100427 від 31.06.2004 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_4, яким ОСОБА_3 надає право розпоряджатись автомобілем Форд
-Проба НОМЕР_3 ОСОБА_5 /а.с.52/;

6

протоколом очної ставки від
02.03.2006 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_2 в ході якої ОСОБА_8 підтвердив свої покази /а.с.
136-137/;

- протоколом
огляду речових доказів - записки, наданої слідству ОСОБА_12, із записом

які починається «нотаріус ОСОБА_4» та закінчуються «АЕВ № 100427», які зі слів ОСОБА_12 виконані ОСОБА_2 власноручно з доручення на автомобіль
Форд - Проба НОМЕР_3, виданого
на ОСОБА_5 /а.с. 113,162/;

· висновком почеркознавчої експертизи № 58 від 17.04.2006
року, згідно якого записи на записці, представленій ОСОБА_12,
виконані ОСОБА_2 / ах. 206-209/;

· дорученням ВВС 795249 від 06.05.2004 року, згідно
якого ОСОБА_3 доручає розпоряджатись автомобілем ФОРД -Проба,НОМЕР_3 ОСОБА_6 /a.c. 173/;

Суд повно, всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані докази по справі,
приходить до висновку, що органами досудового
слідства злочинні дії підсудного за ст.ст. 190 ч.3 та 357 ч.2 КК
України кваліфіковано вірно.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні офіційними особливо
важливими документами шляхом шахрайства, їх умисному знищенні, вчиненими в
особистих інтересах з корисливих мотивів, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений
ст. 357 ч. 2 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились в заволодінні чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою, вчиненими у
великих розмірах, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 190 КК
України.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину ,особу винного, обставини
справи в їх сукупності. Обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд не вбачає. Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_2,
судом не встановлено.

При обранні міри покарання судом враховується, що підсудний до кримінальної
відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно.

З врахуванням наведених мотивів суд приходить до висновку, що виправлення
та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому
щодо підсудного слід обрати покарання в виді
позбавлення волі, та застосувати ст.75 КК України, звільнивши від призначеного
покарання з випробуванням.

По справі цивільним позивачем ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про стягнення заподіяних матеріальних збитків в розмірі 26
486,00 грн. та 35 000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_1 в судовому розгляді цивільний позов підтримала та прохає його
задовольнити, представивши як доказ на обґрунтування заподіяних матеріальних
збитків рахунки та довідки-рахунки щодо
витрат, понесених після придбання автомобіля у зв'язку із його ремонтом та ставить питання про стягнення 26 486 грн.. У частині
стягнення моральної шкоди позовні вимоги обґрунтувала
тим, що неправомірними діями її протиправно позбавлено власності, що спричинило глибокі моральні страждання та переживання,
потягло негативні наслідки для здоров'я, а тому просить стягнути з відповідача
35 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний відповідач, підсудний ОСОБА_2 позов не визнав в повному обсязі та
заперечує проти його задоволення.

На підставі досліджених по справі доказів суд приходить до висновку, що
позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова
шкода, завдана фізичній особі відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала та відповідно до встановлених сум заподіяних збитків. Суд вважає, що на підставі
доказів, досліджених у ході судового розгляду
доведено спричинення ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 матеріальних збитків на суму ринкової вартості автомобіля - 25 681,78
грн., що підтверджується висновком

7

автотоварознавчої експертизи ( а.с. 361 - 364 )
та, рахунком № 3 від 29 січня 2007 року
про вартість спойлера багажника на суму 750,00 грн.
(ах. 372 ), та вартість його установки на суму 55 грн., а тому
загальна сума до відшкодування становить 26 486 ( двадцять шість тисяч чотириста
вісімдесят шість) грн..

У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана
особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини. Суд, враховуючи фактичні обставини справи та характер моральних страждань вважає,
що позов у частині стягнення моральної шкоди підлягає до
часткового задоволення на суму заподіяної моральної шкоди в розмірі
3 000 грн..

В решті позову слід відмовити.

Судові витрати по справі в розмірі
283 грн. 72 коп. за проведення судово-почеркознавчої експертизи / а.с. 210/ в сумі 232,48 грн. за проведення судової
автотоварознавчої експертизи (а.с. 361-364).

Речові докази по справі:

- записку з
виписаними даними з доручення АЕВ № 100427, приєднану до матеріалів

справи /
а.с. 161 /, - залишити при справі.

Керуючись ст. ст. 323, 324,КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 3; 357 ч.2 КК України, призначивши
покарання: за ст. 190 ч.3 КК України - у виді
позбавлення_волі на строк три роки; за ст. 357 ч.2
КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених
покарань остаточно визначити покарання
ОСОБА_2 за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.

На підставі ст.ст. 75, КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки, з
покладенням, відповідно до ст. 76 КК України, на нього обов'язків: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити
попередню -підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_13,
- задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на корить
ОСОБА_5 26 486 /двадцять шість тисяч чотириста
вісімдесят шість / грн. заподіяних матеріальних збитків та З 000
/три тисячі/ грн. моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави - 283 ( двісті вісімдесят три) грн. 72 коп. судових витрат по справі за проведення
судово-почеркознавчої експертизи / а.с. 210/, та 282 (
двісті вісімдесят дві ) грн. 48 коп. за проведення судової автотоварознавчої
експертизи.

Речові докази по справі:

- записку
з виписаними даними з доручення АЕВ № 100427, приєднану до матеріалів

справи / а.с.
161 /, - залишити при справі.

8

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення.