Справа № 636/7876/13-к
Номер провадження 1-в/635/844/2013
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2013 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, освіта 9 класів, не працює, не одружений, без визначеного місця проживання, засудженого 24 лютого 2012 року вироком Чертковського районного суду Ростовської області за ст.ст. 30 ч.3-158 ч.3 п. а КК Російської Федерації до покарання на строк два роки, з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму,-
в с т а н о в и в:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Чертковського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 24 лютого 2012 року у відповідність із законодавством України, відносно засудженого ОСОБА_4 .
Клопотання містить посилання на необхідність виконання в Україні призначеного російським судом покарання громадянину України.
Суд, вислухавши думку прокурора, вивчив та перевірив матеріали справи у їх сукупності, вважає за необхідне визнати та виконати повністю на території України вирок Російської Федерації стосовно ОСОБА_4 на підставі наступного.
Статтею 603 КПК України передбачений порядок вирішення питань, пов`язаних з визнанням та виконанням вироків, які вирішуються в судовому засіданні за участю прокурора. В судове засідання, як правило викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник.
Як вбачається з наданого вироку Чертковського районного суду Ростовської області від 24 лютого 2012 року, ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 30 ч.3-158 ч.3 п. а КК Російської Федерації за ознакою замаху на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, скоєного з незаконним проникненням у житло, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця по незалежним від цієї особи обставин (в редакції Федерального Закону від 07.03.2011 року № 26-Ф3) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки, без штрафу та обмеження волі, з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму (а.с. 1-3).
Засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, що підтверджується листом т.в.о. Голови Державної Міграційної Служби України (а.с. 13).
Засуджений ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну (а.с. 5).
01 серпня 2013 року наказом № 1580/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог статті 609 Кримінального процесуального кодексу України, у разі задоволення запиту уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, Міністерство юстиції України направляє державі, судом якої ухвалено вирок, інформацію про це разом з копією ухвали суду за результатами розгляду клопотання Міністерства юстиції України.
Згода Російської Федерації на передачу ОСОБА_4 з Росії в Україну для подальшого відбування покарання надається після направлення рішення суду України про приведення вироку Чертковського районного суду Ростовської області від 24.02.2012 року, у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
На момент скоєння інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також на момент вирішення питання про визнання та виконання вироку Російської Федерації на території України відповідно до Кримінального кодексу України, його дії належать кваліфікації за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у житло.
Суд враховує, що санкція ч.3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а відповідно ч.3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Тому визначене ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 30 ч.3-158 ч.3 п. а Кримінального кодексу Російської Федерації покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки, без штрафу та обмеження волі, з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму не відповідає законодавству України, а саме ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до правил ч.4 ст.610 Кримінального процесуального кодексу України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Беручи до уваги вищенаведене, суд, при визначенні засудженому ОСОБА_4 строку покарання, вважає за необхідне, відповідно до п.2 ч.4 ст. 610 Кримінально-процесуального кодексу України, дотриматись строку, визначеного вироком Чертковського районного суду Ростовської області від 24 лютого 2012 року.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати і виконати повністю вирок Чертковського районного суду Ростовської області від 24 лютого 2012 року, стосовно ОСОБА_4 засудженого за ст.ст. 30 ч.3-158 ч.3 п. а Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки, без штрафу та обмеження волі, з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму, відповідно до діючого законодавства України - Кримінального кодексу України (в редакції 2001 року) і вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з 29.01.2012 року (а.с. 3, 9).
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 9-12 Страсбурзької Конвенції Про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, відповідною спільною Інструкцією Міністерства Юстиції України, затвердженої Наказом № 34 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 372, 392, 395, 602 - 605 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Визнати і виконати повністю вирок Чертковського районного суду Ростовської області від 24 лютого 2012 року, стосовно ОСОБА_4 засудженого за ст.ст. 30 ч.3-158 ч.3 п. а Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки, без штрафу та обмеження волі, з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму на території України відповідно до Кримінального кодексу України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, освіта 9 класів, не працює, не одружений, без визначеного місця проживання, засудженого 24 лютого 2012 року вироком Чертковського районного суду Ростовської області за ст.ст. 30 ч.3-158 ч.3 п. а КК Російської Федерації до покарання на строк два роки, з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму вважати засудженим на території України відповідно за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з 29.01.2012 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити незмінним - тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити для подальшого виконання до Міністерства юстиції України.

Суддя: ОСОБА_1