11-кп/775/216/2015(м)
264/264/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2015, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Маріуполя, громадянин України, має малолітню дитину ОСОБА_8 2010 року народження, працює двірником в ЖКП «Житло-Центр», раніше судимий: 20 квітня 1999року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.17, ч.3 ст.81,ч.2 ст.140,ч.3 208-3,ч.2 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 09 серпня 1999 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя за ч.3 ст.140, ч.3 42 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; 29 січня 2003 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.185, 304, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 20 березня 2007року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.3 ст.185, ч.1 ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі,; 10 листопада 2008 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя за ч.1 ст.152, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі ; 13 квітня 2011 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 09 грудня 2014 року Іллічівським райсудом м.Маріуполя за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 15 січня 2015 року Орджонікідзевським райсудом м.Маріуполя за ч.3 ст.185, ч.4 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

засуджений за ч.3 ст.186 і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ст.128 КК України- 1 рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 15 січня 2015 року більш суворим, призначеним за цим вироком та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років .

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

05 грудня 2014 року, приблизно о 23 годині обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, через незакрите вікно проник до будинку АДРЕСА_1 та почав лазити у шафі, але в цей час був застигнутий власницею будинку ОСОБА_9 , яка з метою присікання його злочинних дій намагалася вдарити його сковородою, але ОСОБА_6 схопивши з шафи поліетиленовий пакунок, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 та вибігаючи з кімнати, відштовхнув останню від себе, не маючи наміру на застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої та не усвідомлюючи наслідків які могли б настати від його дій, не передбачаючи можливості настання зазначеної шкоди для здоров`я іншої особи, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю до потерпілої похилого віку, від чого ОСОБА_9 впала та вдарилася о підлогу. В результаті необережних дій з боку ОСОБА_6 внаслідок падіння ОСОБА_9 їй були спричинені тілесні середньої тяжкості у вигляді закритого перелому зовнішнього (плечового) кінця ключиці без зміщення. В результаті відкритого викрадення майна ОСОБА_6 заволодів наступним майном, а саме: паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , посвідченням ветерана праці на ім`я ОСОБА_9 , посвідченням ветерана праці на ім`я ОСОБА_10 , посвідченням учасника війни на ім`я ОСОБА_9 , посвідченням до медалі «Ветеран праці» на ім`я ОСОБА_11 , медичною довідкою (сертифікатом) на ім`я ОСОБА_11 , які не представляють матеріальну цінность.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким врахувати вимоги ст.66 КК України, двох неповнолітніх дітей, матері похилого віку та дружини, яка не працює та призначити покарання з застосуванням ст.69 КК України в вигляді позбавлення волі з мінімальним строком покарання, передбаченого санкцією статті скоєного злочину. В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що судом не були взяті до уваги обставини, які пом`якшують вину обвинуваченого, утримання малолітніх дітей, спосіб життя та інші обставини.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ч.2ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни вироку при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно із ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість, або суворість.

Апеляційних підстав для зміни кваліфікації по справі не вбачається, оскільки апеляційний суд розглядає справу у межах апеляційної скарги.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому судом першої інстанції брались до уваги такі дані про особу обвинуваченого, як те, що він має родину та утримує малолітню дитину 2010 року народження, працював, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду. Разом з ти, він негативно характеризується, раніше шість разів притягувався за вчинення аналогічних тяжких корисливих злочинів, що свідчить про його суспільне небезпечність, а тому суд обгрунтовано мотивував неможливість застосування до нього положень ст.69 КК України.

Доводи обвинуваченого, що він зявився з явкою з повинною та визнав себе винним також не можуть бути прийняти як підстава для застосування ст.69 КК України, оскільки з заявою про вчинення кримінального правопорушення до міліції звернулась потерпіла, а визнання обвинуваченим своєї вини суд врахував при призначенні покарання, призначивши йому покарання у відповідності із ст.69-1 КК України, що за думкою колегії суддів є достатнім і необхідним для його виправлення.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 1 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: