Справа № 404/1499/15-к
Номер провадження 1-кп/404/153/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали кримінального провадження № 0009495 відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кодинск, Кежемського району, Красноярського краю, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із повною загальною середньою освітою, раніше судимого:

-20.10.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки;

-18.06.2015 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурор з метою забезпечення процесуальної визначеності та правового обґрунтування подальшого перебування ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі по вказаному кримінальному провадженню, заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_6 та сторона захисту погодилась із таким клопотанням.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, злочини в яких обвинувачується ОСОБА_4 є : закінченими, умисними, корисливими, у тому числі і тяжкими, шкода не відшкодована, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії обвинуваченого визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані. Також врахував тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винними у вчиненні злочинів-до 6 років позбавлення волі.

У даному, конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд переконаний у необхідності застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах кримінального провадження достатні дані на підтвердження наявності ризиків, дають достатні підстави суду вважати, що у разі застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків та надасть йому змогу незаконно впливати на свідків, з метою відстоювання обраної ними правової позиції по кримінальному провадженню. Буде мати можливість допустити вчинення нових кримінальних правопорушень чи переховуватися від суду, оскільки він має не погашені судимості, тобто схильний до вчинення нових злочинів та зможе допустити неявки до суду, що буде передумовою для затягування у прийнятті процесуальних рішень, та значно збільшує ризики невиконання їх процесуальних обов`язків , ускладнить виклик обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 183, 205, 309, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 2 місяці , тобто до 12 жовтня 2015 року. Строк дії цієї ухвали про тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 12 жовтня 2015 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1