Справа № 1-382/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007р. м.
Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у
складі: головуючого-судді Бейка М.А.

секретаря Микитин
Н.І.

з участю прокурора Штонь Н.Й.

потерпілого ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця АДРЕСА_1, українця, позапартійного, освіта
середня-спеціальна, не депутата, одруженого, на утриманні одна дитина,
приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_2 раніше не судимого,
військовозобов"язаного, урядових нагород не має, громадянина України, за
ст. 172 ч.1 КК України, суд -

встановив:

що підсудній ОСОБА_3 скоїв інше грубе порушення
законодавства про працю. Злочин скоєно при слідуючих обставинах:

Підсудній ОСОБА_3 з 25
січня 2006 року займається підприємницькою діяльністю з правом найму робочої
сили і здійснює свою підприємницьку діяльність в мебельному цеху по вул.
Литвина № 12, що в м. Калуші і всупереч вимогам ст. ст. 43, 45, 46 Конституції
України, п.6 ч.1 ст. ст. 24, 24-1 КЗпП України та наказу № 260 Міністерства
праці і соціальної політики України від 8.02.2001 року „Про затвердження форми
трудового договору між працівником і фізичною особою" в листопаді 2007
року прийняв на роботу на посаду столярів потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без
укладання трудової угоди і реєстрації в центрі зайнятості, трудових книжок не
оформив, зарплату не виплачував та звітів у контролюючі органи про кількість
працюючих не подавав, а також не перераховував внески до Пенсійного фонду і
фонду державного соціального страхування чи грубо порушив права потерпілих.

В судовому засіданні
підсудній ОСОБА_3 свою вину в скоєному злочині визнав повністю і пояснив, що
дійсно із січня 2006 року займається підприємницькою діяльністю і орендуючи
приміщення по вул. Литвина № 12 займається виготовленням меблів. А тому наймає
працівників на роботу. Прийнявши на роботу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_4
трудової угоди з ними не уклав і в центрі зайнятості не зареєстрував. В скоєному
розкаюється й просить його суворо не карати, а також просить

2

обмежитись дослідження фактичних обставин справи його
допитом.

Судом дослідження фактичних
обставин справи було обмежено допитом підсуднього ОСОБА_3і думками потерпілих
ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_2, так як підсудній повністю визнав свою вину в
скоєному злочині і не бажає досліджувати в судовому засіданні докази, які були
зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього. А
тому суд визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд приходить
до висновку, що вина підсуднього ОСОБА_3в скоєному злочині доведена повністю, а
його злочинні дії за ст. 172 ч.1 КК України кваліфіковано вірно.

Призначаючи покарання
підсудньомуОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного, особу підсуднього й
обставини, які пом"якшують і обтяжують відповідальність. Зокрема суд
враховує, що підсудній судиться вперше, повністю визнав свою вину і розкаюється
в скоєному і на утриманні має одну малолітню дитину і тяжких наслідків від
скоєного не наступило, то при таких обставинах суд вважає, що його виправлення
можливе без позбавлення права обіймати певні посади.

На підставі викладеного й
керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним за
ст. 172 ч.1 КК України й призначити йому покарання 600 (шістсот) гривень
штрафу.

Міру запобіжного заходу
попередньо обрану підписку про невиїзд залишити без зміни до вступу вироку в
законну силу.

Вирок може бути оскарженим
до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 діб з часу проголошення.