Провадження № 11-кп/780/568/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 01.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
01 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

секретаря судових засідань ОСОБА_8

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_9 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

· визнано невинуватою та виправдано за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченої у їх вчиненні, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано невинуватою та виправдано за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченої у їх вчиненні. Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, побудоване на припущеннях, а докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 не є належними та допустимими.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акта, прокурор вважає встановленим вчинення ОСОБА_6 інкримінованих їй злочинів за наступних обставин.

21 березня 2013 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_10 була відсутня за місцем свого проживання, а її донька ОСОБА_11 перебувала в іншій кімнаті, таємно викрала золоту каблучку із діамантом вартістю 9159 гривень 61 копійка, після чого з місця вчинення злочину зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись за вказаною вище адресою, аналогічним способом повторно таємно викрала 30 травня 2013 року приблизно о 17 годині 00 хвилин золоті сережки із камінцями вартістю 529 гривень 56 копійок, та 28 липня 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин позолочену каблучку, вартістю 887 гривень 12 копійок та жіночі парфуми марки «Christian Dior» ємкістю 125 мл, вартістю 452 гривні 77 копійок, після чого з місця вчинення злочинів зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 529 гривень 56 копійок та 1339 гривень 89 копійок відповідно.

На виправдувальний вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 прокурор прокуратури Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. На переконання апелянта, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження виразилася в тому, що суд першої інстанції, визнавши пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення недоведеним, не зазначив підстави для її виправдання та мотиви, з яких відкидає докази обвинувачення. Зокрема, апелянт вказує, що місцевий суд безпідставно не визнав допустимим доказом винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй злочинів протокол огляду речей від 10 серпня 2013 року, так як він складений без порушень кримінального процесуального закону, не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , заявам ОСОБА_10 про вчинення злочину ОСОБА_6 від 30.07.2013, 06.08.2013, 10.08.2013, звіту «Про проведення товарознавчої експертизи рухомого майна», відповіді з ломбарду «Скарбниця», протоколам пред`явлення речей для впізнання. Апелянт зазначає про те, що без належної оцінки зазначених доказів оскаржуваний вирок не можна вважати законним та обґрунтованим. Також, прокурор в апеляційній скарзі та доповненнях до неї вказує на допущення місцевим судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а саме відсутності технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове засідання та порушення судом вимог статей 342 -344 КПК України в ході судового розгляду під час судового засідання 16 грудня 2014 року, а також наявність на технічному носії інформації запису судового засідання від 05 червня 2014 року неналежної якості, який не можливо прослухати та відтворити в повному обсязі.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою прокурора, обвинувачена ОСОБА_6 подала на неї заперечення, в яких вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

Згідно статті 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, крім інших, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Визнаючи ОСОБА_6 невинуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів, суд першої інстанції зазначив у вироку, що її обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, а подані докази на підтвердження її винуватості не являються належними та допустимими в розумінні статей 85, 86 КПК України.

Так, судом зазначено у вироку, що протокол огляду речей від 10 серпня 2013 року, добровільно виданих обвинуваченою ОСОБА_6 , а саме золотої каблучки та скляної пляшки з парфумами не може бути визнаний судом допустимим доказом винуватості обвинуваченої як такий, що не відповідає вимогам статті 104 КПК України. Суд вказує, що в зазначеному протоколі поняті, які залучалися для проведення процесуальної дії своїх підписів не ставили, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №8580/14-32/8581/14-33 від 31.10.2014.

У зв`язку з визнанням протоколу огляду речей, добровільно виданих обвинуваченою ОСОБА_6 недопустимим доказом, суд приходить до висновку про недопустимість і інших доказів, а саме протоколів пред`явлення речей для впізнання потерпілій ОСОБА_10 від 15 серпня 2013 року.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони є досить сумнівними та спростовуються іншими матеріалами справи.

Як вбачається з журналу судового засідання, в ході розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 в якості свідків були допитані ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які підтвердили свою участь в якості понятих під час огляду речей, добровільно виданих обвинуваченою в приміщенні кабінету слідчого Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області, однак деталей зазначеної слідчої дії вони не пам`ятають. Таким чином, зазначені свідки підтвердили в судовому засіданні факт проведення слідчої дії огляду речей, добровільно виданих обвинуваченою. Крім того, за змістом статті 237 КПК України, проведення огляду місцевості, речей та документів не передбачає обов`язкової участі понятих, їх обов`язкова участь передбачена лише під час проведення слідчих дій, визначених в ч.7 ст.223 КПК України. Таким чином, висновок суду першої інстанції про визнання недопустимим доказом протоколу огляду речей, що були видані обвинуваченою добровільно, з підстав відсутності в ньому підписів понятих видається досить сумнівним, як і обґрунтованість визнання недопустимими доказами протоколів пред`явлення речей для впізнання потерпілою від 15 серпня 2014 року.

Колегія суддів позбавлена можливості усунути зазначені вище недоліки та протиріччя у висновках суду першої інстанції, у зв`язку з відсутністю клопотання щодо повторного дослідження доказів в кримінальному провадженні.

Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.415 КПК України, однією з підстав для скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції є відсутність у матеріалах провадження технічного носія інформації з фіксацією судового провадження в суді першої інстанції.

За наслідками перевірки матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та технічних носіїв інформації, на яких зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, колегією суддів встановлено неможливість відкриття та прослуховування технічного запису судового засідання від 05 червня 2014 року, в тому числі і на архівній копії запису, наданій Києво-Святошинським районним судом Київської області.

На переконання колегії суддів, відсутність запису зазначеного судового засідання унеможливлює здійснення апеляційним судом належної перевірки обставин судового розгляду в судовому засіданні 05 червня 2014 року та свідчить про істотне порушення вимог КПК України щодо повного фіксування судового провадження технічними засобами, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.415 КПК України тягне за собою безумовне скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, згідно статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Як вбачається з обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_6 , обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України сформульоване не у відповідності з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а за ч.1 ст.185 КК України обвинувачення не сформульоване взагалі, у зв`язку з чим суд першої інстанції не мав законних підстав для призначення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 до судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги прокурора, а також доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , які містяться у поданих запереченнях на апеляційну скаргу, підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 - скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Судді:

__________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4