БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________
Справа №1/2503/41/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2011 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

за участі прокурора Савченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,-

встановив:

ОСОБА_1, будучи засудженим Борзнянським районним судом вироком від 26.07.2007 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України із застосуванням покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки, наприкінці строку відбування покарання перебував в Райківській виправній колонії Житомирської області.

На підставі постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 6 квітня 2009 року ОСОБА_1, після відбування покарання з урахуванням строку попереднього увязнення, був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік з застосуванням обмеження у вігляді заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 23 год. до 6 год. наступного дня. Також він зобовязаний зявлятись на реєстрацію в органи внутрішніх справ чотири рази на місяць.

Постанова про встановлення адміністративного нагляду була оголошена ОСОБА_1 15 травня 2009 року під час звільнення з місця позбавлення волі, а також попереджено про кримінальну відповідальність за порушення адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання.

Прибувши на проживання у м.Борзну та зареєструвавшись у Борзнянському РВ УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_1 упродовж наступного після звільнення місяця червня 2009 року чотири рази зявляся на реєстрацію до органів внутрішніх справ.

Однак, наприкінці червня 2009 року ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст.9 п. «в»Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», не повідомивши працівників міліції борзнянського РВ УМВС, які здійснювали за ним адміністративний нагляд, самовільно залишив місце свого постійного проживання та виїхав у м. Київ, де перебував до 22 лютого 2011 року.

Своїми умисними діями, які виразились в порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України визнав повністю. В своїх показаннях він пояснив, що 26.07.2007 року він був засуджений Борзнянським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі. Після відбування покарання щодо нього 06.04.2009 року постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області було встановлено адміннагляд терміном на один рік з застосуванням обмежень у вигляді заборони виходу з будинку за місцем проживання з 23 год. до 6 год. наступного дня, а також зобовязано зявлятись на реєстрацію в органи внутрішніх справ чотири рази на місяць. В день звільнення він був ознайомлений з даною постановою, а також попереджений про кримінальну відповідальність за порушення адміністративного нагляду. Після звільнення він прибув на проживання в м. Борзну і став на облік до Борзнянського РВ УМВС. На протязі двох місяців він зявлявся на реєстрацію до Борзнянського РВ УМВС. Потім вирішивши працевлаштуватись він без дозволу Борзнянського РВ УМВС виїхв в м. Київ, де і проживав. Коли в 2010 році він одружився, почав проживати з дружиною в с.Ховми Борзнянського району в її домоволодінні. Про своє місце перебування упродовж всього періоду в Борзнянський РВ УМВС не повідомляв. Повідомив суду що він щиро розкаюється у своїх протизаконних діях.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, що відсутні будь-які сумніви у добровільності та правдивості його позиції, заслухавши думки учасників судового розгляду та розяснивши їм положення ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, крім тих, що характеризують особу підсудного.

Тому, з урахуванням зазначеного, суд обмежився зясуванням зазначених матеріалів кримінальної справи щодо особи підсудного.

Встановлено, що в характеристиці, виданої за місцем його проживання та відбування покарання не міститься негативних відомостей щодо нього.

За даними матеріалів справи він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Отже, допитавши підсудного, зясувавши думку прокурора, суд дійшов висновку, що дії підсудного ОСОБА_1, обвинуваченого органом досудового слідства у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, кваліфіковано правильно, як ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити підсудному ОСОБА_1, суд враховує такі обставини:

- характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості;

- особу підсудного, на якого в справі є характеристики з місця проживання та з місця відбування покарання, що характеризують його з позитивного боку;

- обставини, що помякшують покарання відповідно до ст. 66 КК України щире каяття у вчинених ним злочинних діях, дії підсудного спрямовані на нормалізування відносин з суспільством. Оскільки він працевлаштувався, одружився, має малолітню дитину.

Обставин, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, - рецидив злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання підсудного підлягає застосуванню покарання у вигляді арешту.

З огляду на зазначене, керуючись ст. 395 КК України, ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через борзнянський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_2