Справа № 352/1671/14-к
Провадження № 1-кп/352/116/14
18 грудня 2014 року м. Івано-Франківськ
Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Голосків, Коломийського району, Івано-Франківської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, на утриманні має двоє малолітніх дітей, інваліда 3 групи, раніше судимої 16.11.2012 Тисменицьким районним судом за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України, суд -

Обвинувачена ОСОБА_5 , злісному ухиленні від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.
В порушення вимог ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», які передбачають, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину, ОСОБА_5 , являючись матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належним чином не доглядала та не утримувала їх, використовувала кошти соціальної допомоги, які надавалися на забезпечення потреб та інтересів дитини, реалізації її здібностей, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпеченні речами, необхідними для її розвитку і виховання - на свої особисті потреби та алкогольні напої, не забезпечивши при цьому дітей належними умовами проживання та харчування.
Так, ОСОБА_5 на утримання своїх малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , щомісячно отримувала з управління праці та соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації з 01.11.2007 по даний час грошову допомогу на дітей одиноким матерям в сумі - 695. 40 грн. та з 01.03.2014 по даний час соціальну грошову допомогу мало забезпеченим сім`ям в сумі - 2150.71 грн.
Незважаючи на виплату вищевказаних коштів на утримання своїх малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ведучи антигромадський і аморальний спосіб життя, злісно ухилялась від утримання своїх малолітніх дітей, що виразилося в антисанітарному стані приміщення в якому перебувають малолітні діти, відсутності елементарних предметів побуту для малолітніх дітей, а саме: дитячих вітамінів та харчування, ліжечка, візочка, іграшок, одягу та інших речей, необхідних для повноцінного розвитку дитини, а кошти, отримані на утримання дітей, ОСОБА_5 витрачала на особисті потреби.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, визнала та повністю підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті. Зокрема, вона пояснила, що дійсно належним чином не доглядала та не утримувала дітей, використовувала кошти соціальної допомоги, які надавалися на забезпечення потреб та інтересів дитини. У вчиненому щиро розкаюється, просить її суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.
Тому суд ухвалив обмежитись допитом обвинуваченої та дослідити документи, які характеризують її особу.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд переконаний, що своїми умисними діями, які виразились в злісному ухиленні від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, дані про її особу.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Суд враховує також дані про особу винного, а саме те, що вона раніше судима, позитивно характеризується за місцем проживання, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, не працює, негативно ставиться до вчиненого, інвалід 3 групи, має на утриманні неповнолітніх дітей.
Враховуючи наведене, суд вважає за доцільним призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.2 ст.164 КК України.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1