Справа № 11-
144/2007 р. Головуючий у 1 інстанції - Шитченко Н.В.
Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА

Іменем України

15 лютого 2007 р.

Апеляційний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді - Кузюри М.М. суддів - Антипець В.М.,
Демченка О.В. з участю прокурора - Надточій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора Чернігівського району на
постанову Чернігівського районного суду м.
Чернігова від 27.12.2006 року,-

установив :

Цією постановою кримінальна справа
по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження,
уродженця м. Конотоп,

Сумської області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого, розлученого, мешканця АДРЕСА_1, в силу ст. 89
КК України не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України,
повернута прокурору Чернігівського району
для проведення додаткового розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 05.09.2006 року,
близько 12 години, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, умисно, порушуючи недоторканність житла, з метою скоєння
крадіжки, шляхом відкриття вхідних дверей незаконно проник до АДРЕСА_2,
належного ОСОБА_2.

2

Направляючи
справу на додаткове розслідування, суд зазначив, що під час досудового
розслідування була допущена суттєва неповнота, яку не можна усунути в судовому
засіданні. А саме те, що органами досудового слідства не були з'ясовані з
достатньою повнотою дані про особу ОСОБА_3 Так, в обвинувальному висновку
зазначено місце проживання останнього як АДРЕСА_3, але виконуючи постанову про
примусовий привід підсудного дільничний в рапорті вказав те, що за цією адресою
ОСОБА_3 не проживає, а місце його знаходження
не відомо. За вказаних обставин, суд послався на неможливість вирішення
питання про те, чи ухиляється підсудний від кримінальної відповідальності, не
з'являючись до суду.

В апеляції,
прокурор Чернігівського району, який затвердив обвинувальний висновок та брав
участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить постанову
Чернігівського районного суду від 27 грудня 2006 року про направлення справи
для проведення додаткового розслідування
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в
іншому складі суду. Свої вимоги аргументує тим, що в ході досудового слідства
слідчим не були порушені вимоги ст. 22 КПК України, оскільки він провів всі
можливі слідчі дії, які були спрямовані на доведення винності підсудного
ОСОБА_1 щодо скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Крім того,
вважає, що під час досудового слідства були з'ясовані повні та всебічні дані
про особу винного, а також місце його проживання - АДРЕСА_1, яке знаходить
своє підтвердження в матеріалах справи. В апеляції наголошується на неправильне
застосування судом норми кримінального процесу - помилкового посилання ним на
ч.3 ст. 63 КПК України.

Заслухавши
доповідача, пояснення та прокурора, який просив скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та направити
справу на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи в повному
обсязі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності
до ст. 22 КПК України, прокурор і слідчий зобов'язані вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин
справи.

П. 3 ст. 64 КПК
України вимагає доказування обставин, які характеризують обвинуваченого.

У відповідності
до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року
„Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування", досудове слідство
вважається неповним, якщо в його ході не

3

було з'ясовано, крім інших обставин, з достатньою
повнотою дані про особу обвинуваченого.

Матеріали
кримінальної справи свідчать, що при пред'явленні обвинувачення 27 жовтня 2006
року, ОСОБА_1 дав показання, що за адресою АДРЕСА_3 він проживає періодично
(а.с. 108). Точного місця проживання обвинуваченого
при цьому його допиті встановлено не було.

ОСОБА_4, колишня
дружина обвинуваченого ОСОБА_1 на досудовому слідстві дала показання, що в
АДРЕСА_3 він не проживає з 2005 року. (а.с.36).

З рапорту
дільничного інспектора Чернігівського РВ УМВС від 28 вересня 2006 року видно,
що здійснити привід ОСОБА_1 до прокуратури Чернігівського району не вдалось,
оскільки він в АДРЕСА_3 не проживає.(а.с.49).

Три довідки Хмільницької сільської ради від 19 вересня 2006 р. містять інформацію
тільки про те, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_3. Даних про його проживання
за цією адресою в довідках не міститься, що не підтверджує обґрунтованості апеляції прокурора, (а.с.64-66).

В подальшому суд
не зміг викликати ОСОБА_1
в судове засідання і надіслати йому копію обвинувального висновку, оскільки
поштові відправлення суду про виклик йому вручити
було неможливо (а.с. 132).

Постанова суду про примусовий привід підсудного виконана не була із-за його
відсутності за вказаною у справі адресою (а.с. 134-139).

Таким чином, під
час досудового слідства органи досудового слідства не з'ясували з достатньою
повнотою даних про постійне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_1, що є порушенням
ч.3 ст. 64 КПК України. Усунути цей недолік слідства в судовому засіданні
неможливо, в тому числі й шляхом надання судового доручення в порядку ст. 315-1
КПК, оскільки таке доручення можна дати тільки в ході судового розгляду справи,
а без підсудного його неможливо розпочати.

Разом з тим, в
мотивувальній частині постанови суд припустився помилки, пославшись на ч.3 ст.
63 КПК як на обставини, що підлягають доказуванню в кримінальній справі.
Апеляційний суд вважає це механічною помилкою, оскільки ці обставини
передбачені ст. 64 КПК і постанову суду в цій частині необхідно змінити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив
:

Апеляцію
прокурора Чернігівської району задовольнити частково. Постанову Чернігівського
районного суду від 27 грудня 2006 року
про

4

повернення на
додаткове розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 змінити. В її мотивувальній частині цифри „63" замінити на „64". В
іншій частині цю постанову суду залишити без змін.