Провадження №1-кп/761/817/2013
В И Р О К

іменем України

04 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді Козятник Л.Г.

при секретарі
Медицькій У.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження № 0000542
щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Мерефа Харківської області, грузина,
громадянина України, із середньою
освітою, не одруженого, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурора
Власова І.В.

захисника ОСОБА_2,

встановив:

14 березня 2013 року, приблизно об 11 год. 15
хв., ОСОБА_1, перебуваючи у вагоні
електропоїзду, який рухався на
перегоні між станціями метро
«Театральна» та «Університет» КП
«Київський метрополітен» в м. Києві,
побачив ОСОБА_3, у зв'язку з чим у нього
виник намір на таємне викрадення майна
останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_1, діючи умисно, з корисливих
спонукань, скориставшись тим, що за
його діями ніхто не спостерігає, з
жіночої сумочки, яка висіла на лівому
плечі у ОСОБА_3, своєю лівою рукою
таємно викрав майно останньої, а саме:
гаманець червоного кольору, який для
потерпілої матеріальної цінності не
представляє, в середині якого
знаходились гроші в сумі 296 грн.,
дисконтні картки в кількості 15 штук,
посвідчення водія видане на ім'я
ОСОБА_3, читацький квиток Національної
бібліотеки імені Вернадського виданий
на ім'я ОСОБА_3, які для потерпілої
матеріальної цінності не
представляють, чим спричинив
потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на
загальну суму 296 грн., після чого
розпорядився викраденим на власний
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою винуватість
у пред'явленому обвинуваченні визнав
повністю, щиро розкаявся у вчиненому та
дав показання, згідно з якими, 14 березня
2013 року він їхав у вагоні електропоїзду
КП «Київського метрополітену» в м.
Києві та між станціями метро
«Театральна» й «Університет» побачив
дівчину, в якої на лівому плечі висіла
жіноча сумочка. Переконавшись в тому,
що за його діями ніхто не спостерігає,
він таємно викрав із сумочки дівчини
гаманець, після чого, вийшов з вагону
електропоїзду на станції метро
«Університет», де був затриманий
працівниками міліції. У подальшому в
нього був вилучений викрадений
гаманець.

Враховуючи, що учасники судового
провадження, визнали недоцільним
дослідження доказів стосовно обставин,
які ніким не оспорюються, при цьому
судом з'ясовано, що обвинувачений
ОСОБА_1 та інші учасники судового
провадження правильно розуміють зміст
цих обставин і немає сумнівів у
добровільності та істинності їх
позиції, а також їм роз'яснено, що вони у
такому випадку позбавляються права
оскаржувати ці обставини в
апеляційному порядку, - суд розглянув
кримінальне провадження за правилами,
передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України,
обмеживши дослідження обставин
провадження допитом обвинуваченого
ОСОБА_1

Таким чином, винуватість
обвинуваченого ОСОБА_1 в
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні суд вважає доведеною та
кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_1 вид та
міру покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним кримінального
правопорушення, дані про його особу, що
він вперше притягається до
кримінальної відповідальності, має
постійне місце проживання та
реєстрації, на обліку в лікарів
нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставини, що пом'якшує
покарання обвинуваченого ОСОБА_1 у
відповідності до ст. 66 КК України, суд
вважає можливим врахувати щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, відповідно до
ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи
конкретні обставини вчинення злочину,
особу винного, його ставлення до
вчиненого, наявність обставини, що
пом'якшує його покарання та
відсутність обставин, що обтяжують
його покарання, суд, реалізуючи принцип
законності, справедливості та
індивідуалізації покарання, вважає за
необхідне серед альтернативних видів
покарань, передбачених санкцією
закону, за яким визнав винуватим
ОСОБА_1, призначити йому покарання у
виді штрафу, яке в даному випадку є
необхідним та достатнім для його
виправлення й попередження нових
злочинів, призначеним відповідно до
загальних засад, передбачених ст. 65 КК
України.

Речові докази: жіночий гаманець
червоного кольору, в якому знаходились
гроші в сумі 296 грн., 15 дисконтних
карточок, посвідчення водія видане на
ім'я ОСОБА_3, читацький квиток
Національної бібліотеки імені
Вернадського виданий на ім'я ОСОБА_3,
необхідно повернути потерпілій ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України, та призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 850 (вісімсот
п'ятдесят) гривень.

Речові докази: жіночий гаманець
червоного кольору, гроші в сумі 296 грн.,
15 дисконтних карточок, посвідчення
водія на ім'я ОСОБА_3, читацький квиток
Національної бібліотеки імені
Вернадського на ім'я ОСОБА_3 - повернути
потерпілій ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 30 (тридцяти) днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченим та
прокурору.

Суддя