Справа № 156/112/15-к Провадження №11-кп/773/196/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника цивільних відповідачів ОСОБА_9 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 та цивільного позивача ПАТ «Укрзахідвуглебуд» на вирок Іваничівського районного суду від 16 березня 2015 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючий підземним гірником шахти №10 м. Нововолинська, раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_13 на користь ПАТ «Укрзахідвуглебуд» по 22552,20 гривень у відшкодування спричиненої майнової шкоди.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду 20 грудня 2014 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , керуючись корисливим мотивом, таємно, шляхом вільного доступу намагалися викрасти 72 метри залізничних рейсів під`їзної колії шахти №10 м. Ново волинська, що у с. Промів Іваничівського району загальною вартістю 58208,40 гривень, попередньо перерізавши їх на 22 частини за допомогою газового різака, однак не довели своїх намірів до кінця в силу незалежних від них обставин, оскільки під час вчинення протиправних дій були виявлені працівником охорони шахти та втекли з місця події.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинувачених та міри покарання, вважає вирок суду в частині вирішення цивільного позову незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Посилається на те, що суд при вирішенні питання про задоволення позову неправильно розмежував відповідальність ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , визначивши частково а не солідарно їх відповідальність. Крім того, судом безпідставно зменшено розмір відшкодування прямої дійсної шкоди на 13104 гривні. Просить вирок суду першої інстанції змінити, стягнути солідарно із ОСОБА_7 та ОСОБА_13 на користь ПАТ «Укрзахідвуглебуд» 58208,40 гривень у відшкодування спричиненої майнової шкоди.

В апеляційній скарзі цивільний позивач, також не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинувачених та міри покарання, вважає вирок суду в частині вирішення цивільного позову незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно лише частково задоволено цивільний позов, при цьому не наведено законних підстав такого рішення. Просить вирок суду в частині цивільного позову скасувати та задовольнити в повному обсязі цивільний позов ПАТ «Укрзахідвуглебуд».

Не погоджуючись з апеляційними скаргами обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_13 подали свої заперечення, в якому вважають подані апеляційні скарги безпідставними. Посилаються на те, що в поданих скаргах не зазначено жодної обставини, передбаченої ст.412 КПК України, яка б свідчила про істотні порушення вимог КПК України, що перешкодило суду постановити законний та обґрунтований вирок. Також зазначають, що в судовому засіданні сторонами визнано та погоджено лише вартість 72 метрів пошкоджених рейок на суму 58 208,40 гривень. Просять подані апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок Іваничівського районного суду від 16 березня 2015 року щодо них без змін.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, представника цивільного позивача та прокурора, які подані апеляційні скарги підтримали повністю, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та представника цивільних відповідачів ОСОБА_9 , які подані апеляційні скарги заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у вчиненні ними кримінального правопорушення, за яке їх засуджено, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку, і які в апеляційних скаргах не оспорюються.

Разом з тим, доводи прокурора та цивільного позивача про те, що судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову допущено істотне порушення кримінального процесуального закону заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про цивільний позов та інші майнові стягнення і підстави цих рішень.

Як в ході підготовчого провадження так і під час судового розгляду по суті судом допущено ряд процесуальних порушень.

Так, під час підготовчого судового засідання представник позивача пред`явив до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 цивільний позов ПАТ «Укрзахідвуглебуд» про відшкодування завданої злочином шкоди разом з підтверджуючими документами.

Як вбачається із звукозапису та журналів судових засідань, текст позовної заяви не оголошено.

Із змісту мотивувальної частини вироку вбачається, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення цивільного позову, оскільки запчастини, за допомогою яких рейси кріпляться до шпал, обвинуваченими викрадені не були, а вартість металобрухту який вироком суду повернутий ПАТ «Укрзахідвуглебуд» становить 13 104 гривні.

Проте такий висновок є непереконливим, передчасним, зроблений без ретельного з`ясування всіх обставин щодо вирішення цивільного позову і не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, цивільний позивач пред`явив до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 цивільний позов про відшкодування завданої злочином шкоди і в позовній заяві вказав про приєднання до неї конкретних доказів, які підтверджують матеріальну шкоду.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були дослідженні в судовому засіданні. Разом з тим встановлено, що судом в судовому засіданні докази щодо заявленого цивільного позову не досліджувалися і оцінка їм не надавалась.

Також із мотивувальної частини вироку вбачається, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення заявленого цивільного позову, однак, всупереч вимогам ст.374 КПК України суд не навів підстав прийнятого рішення.

Крім того, у відповідності з ст. ст. 1166, 1190 ЦК України збитки завдані спільними злочинними діями кількох осіб, підлягають відшкодуванню в солідарному порядку.

Суд при вирішенні питання щодо цивільного позову цих вимог закону не врахував і визначив стягнення матеріальної шкоди в рівних частках, хоча цивільний позивач в позовній заяві просив стягнути солідарно, виходячи із заподіяння шкоди спільними діями обвинувачених.

Оскільки позов цивільного позивача до обвинувачених в частині стягнення матеріальної шкоди судом розглянутий з істотним порушенням діючого законодавства, вирок в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду позову в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,-

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 та цивільного позивача ПАТ «Укрзахідвуглебуд» задовольнити частково.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 16 березня 2015 року щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в частині вирішення цивільного позову ПАТ «Укрзахідвуглебуд» до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди скасувати і призначити новий розгляд в порядку цивільного судочинства в цьому ж суді в іншому складі суду.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: