04.08.2015
Справа № 642/5489/15
Провадження №1-кп/642/471/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення обвинувального акту прокурору
04 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт, який надійшов з прокуратури Харківської області відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого заступником начальника начальником МГБ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, полковника міліції, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за звинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До Ленінського районного суду м. Харкова 01 липня 2015 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за звинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2 епізоди).

В підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, подане захисником обвинуваченого клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 36 КПК прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Прокурор затверджує обвинувальний акт, якщо розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно і він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК.

Відповідно до ст. 291 ч. 2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складання та затвердження.

Процесуальне значення обвинувального акта полягає саме в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст. 337 КПК України).

Як свідчать матеріали кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у прийнятті пропозиції та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, яке ґрунтується на результатах двох епізодів інкримінованої злочинної діяльності.

Відповідно до вимог КПК України в обвинувальному акті повинно бути сформульоване обвинувачення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, що підлягає доказуванню в подальшому в силу вимог ст.. 91 КПК України.

У формулюванні обвинувачення детально повинно бути розписано місце, де конкретно було вчинено правопорушення, точний час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність) і як саме вони були вчинені обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення (форма вини, мотив, мета), початковий момент правопорушення та момент його виявлення правоохоронними органами, оскільки ці обставини кримінального провадження впливають на об`єм обвинувачення, та прямо стосуються конкретності обвинувачення.

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.

Відсутність логічного та обґрунтованого обвинувачення є порушенням права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст. 42 КПК України він має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. При цьому, це право включає можливість знати причини, у чому особу обвинувачують.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації прокурору, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства, прокурора та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.

Однак, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, в даному обвинувальному акті здійснено поверхнево, неконкретно, без повного розкриття об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 .

Так, як вбачається з тексту обвинувального акту, відомості про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , були внесені в ЄРДР 04 лютого 2015 року за №0000069, хоча перший епізод, що інкримінується ОСОБА_5 , відбувся 07 лютого 2015 року, тобто через 3 дні після внесення даних в ЄРДР.

Крім того, в порушення вимог ст. 291 КПК України, не викладено таку фактичну обставину кримінального правопорушення, як час та місце, де конкретно ОСОБА_5 була прийнята пропозиція про одержання ним як службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, що йому інкримінується.

Крім того, не конкретизовано, які саме «відповідні дії» виконував ОСОБА_5 щодо допомоги у вирішенні проблем ОСОБА_6 , які можуть виникнути з працівниками правоохоронних органів, а також не зрозуміло, які саме заздалегідь ідентифіковані грошові кошти загальною сумою 7000 грн. були виявлені під час особистого обшуку ОСОБА_5 . 05.03.2015 року (згідно обвинувального акту ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 7000 грн. двічі - 07.02.2015 року та 05.03.2015 року).

Таким чином, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в даному обвинувальному акті належним чином не викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що в кінцевому результаті вплинуло на правильність формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченого в залежності від особливостей об`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому складу злочину. Неконкретність пред`явленого особі обвинувачення (об`єктивної сторони кримінального правопорушення) та не встановлення органом досудового слідства інших не менш важливих фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення унеможливлює проведення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також в порушення вимог ст.. 20 КПК України позбавляють обвинуваченого права на повноцінний захист.

Зазначені недоліки є істотними, оскільки вказують на те, що органом досудового розслідування всупереч вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Разом з тим, завданнями кримінального провадження в силу ч. 1 ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, згідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Натомість серед додатків до обвинувального акту, що надійшов до суду відносно ОСОБА_5 , реєстр матеріалів досудового розслідування всупереч вимогам діючого КПК України взагалі відсутній.
Крім того, в обвинувальному акті за обвинувачення ОСОБА_5 всупереч вимогам ст.. 291 КПК України відсутні відомості щодо місце його складання, а також місце і дата його затвердження.

Відповідно до вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 369, 371, 372, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за звинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - повернути прокурору Харківської області для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1