У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Коротких О.А., Таран Т.С.

з участю прокурора

Парусова А.М.

розглянула в судовому засіданні в
м.Київ “ 20 “ травня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника прокурора
Івано-Франківської області та за касаційною скаргою законної представниці
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1- ОСОБА_2 на судові рішення щодо ОСОБА_3 і
ОСОБА_4.

Вироком Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 26 березня 2007 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин
України, не має судимості,

засуджений:

- за ст.152 ч.3
КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення
волі;

- за ст.153 ч.2 КК України на 3
роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання,
остаточно визначено ОСОБА_3 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянин України,
не має судимості,

засуджений:

- за ст.152 ч.3
КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ст.153 ч.2 КК України на 2
роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання,
остаточно визначено ОСОБА_4 3 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути солідарно зі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь законної
представниці неповнолітньої потерпілої
ОСОБА_1- ОСОБА_2 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди та 1 000 грн.
судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 липня 2007 року
вирок щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишено без зміни.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнані винними у тому, що вони 28 серпня 2006 року після
20 години 30 хвилин поблизу кафе “Магнолія” у смт.Перегінськ групою осіб
зґвалтували неповнолітню ОСОБА_1 та насильно задовольнили статеву пристрасть
неприродним способом із застосуванням до потерпілої фізичного насильства та
погроз його застосування.

У касаційному поданні прокурор стверджує про хибне встановлення судом
обставин, які пом'якшили покарання, про неправильне застосування ст.69 КК
України, а також про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст.377
КПК України, і просить судові рішення скасувати також у зв'язку з надмірною
м'якістю призначеного ОСОБА_3 й ОСОБА_4
покарання, а справу направити на новий судовий розгляд.

Законна представниця неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1- ОСОБА_2 теж просить
скасувати судові рішення щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у зв'язку з надмірною м'якістю
обраного їм покарання, неправильним застосуванням ст.69 КК України та
порушенням вимог ст.ст.324, 335 КПК України, а також наполягає на тому, що при
розгляді справи судом першої інстанції вона просила покарати засуджених за
законом.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційне подання і
скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання і скарги,
колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню.

Призначаючи покарання кожному із засуджених, суд врахував безпосередньо те,
що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 судяться вперше, повністю визнали свою вину і розкаялися у
вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, позитивно характеризуються по
місцю проживання, частково відшкодували заподіяні збитки, що потерпіла та її
законний представник не наполягають на суворому покаранні, а також їх
посткримінальну поведінку. Наведені обставини суд назвав такими, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, і на їх підставі
призначив засудженим покарання, що є нижчим від найнижчої межі, встановленої в
санкціях ст.ст.152 ч.3, 153 ч.2 КК України.

Вважаючи призначене ОСОБА_3 і ОСОБА_4 покарання таким, що не відповідає
тяжкості злочинів та особам засуджених унаслідок м'якості, колегія суддів
виходить із наступного.

У вироку зазначено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 позитивно характеризуються за
місцем проживання. Однак із наявних у матеріалах справи характеристик,
врахованих судом, убачається, що на ОСОБА_4 скарг до місцевої ради не
надходило, а ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання негативно. Крім
того, відсутність попередніх судимостей та характеристика за місцем проживання
стосуються особи засудженого, а не ступеню тяжкості вчиненого нею злочину.

Що стосується посткримінальної поведінки засуджених, їх щирого розкаяння та
активного сприяння розкриттю злочинів, то з матеріалів справи видно, що після
вчинення злочинів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 поїхали розважатися, при затриманні
пояснили, що не мали будь-яких статевих стосунків із неповнолітньою потерпілою,
протягом досудового і судового слідства змінювали свої показання про обставини
злочинів і своє ставлення до вчиненого, і тільки в останньому слові заявили про
своє розкаяння, у зв'язку з чим 12 березня 2007 року судове слідство було
відновлене.

У матеріалах справи дійсно містяться розписки законної представниці
неповнолітньої потерпілої про те, що вона отримала від батьків підсудних по 2
000 доларів США в рахунок відшкодування моральної шкоди, заявленої у цивільному
позові. Проте зазначені розписки датовані лише 12-м березня 2007 року, тобто
днем відновлення судового слідства. Згідно ж зі ст.66 КК України, обставиною,
що пом'якшує покарання, є саме добровільне відшкодування завданого збитку або
усунення заподіяної шкоди.

Потерпіла та її законна представниця в судовому засіданні вимагали покарати
винних по закону, натомість суд, пославшись на думку неповнолітньої ОСОБА_1та
її матері, призначив підсудним більш м'яке покарання, ніж передбачено законом.
Вирок стосовно надмірної м'якості обраного
засудженим покарання був оскаржений в апеляційному порядку.

При розгляді апеляцій прокурора і законної представниці неповнолітньої
потерпілої апеляційний суд лише перерахував наведені у вироку мотиви суду
першої інстанції щодо обрання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 більш м'якого покарання, ніж
передбачено законом, але, всупереч вимогам ст.377 КПК України, не зазначив
підстави, через які визнав необґрунтованими доводи апеляцій, в яких
заперечувались ті обставини, на підставі яких суд першої інстанції застосував
положення ст.69 КК України.

Таким чином, вирок та ухвала щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягають скасуванню у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону при призначенні їм
покарання та невідповідністю міри покарання тяжкості злочинів та особам
засуджених унаслідок м'якості. При новому судовому розгляді справи суду
належить постановити законне і обґрунтоване рішення, а також дотриматися вимог,
передбачених ст.ст. 324, 330, 331, 335 КПК України.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,

у х в а л и л а :

касаційне подання першого заступника прокурора Івано-Франківської області
та касаційне скаргу законної представниці неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1-
ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26
березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 5
липня 2007 року щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд.

судді:

Синявський О.Г. Коротких О.А. Таран Т.С.