Справа № 1-34/11 Провадження №11/0390/255/2012
Головуючий у 1 інстанції:Чонка В.В.
Категорія: ч.1 ст.368 КК України
Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Пазюка О. С.

суддів - Матвієнко Н.В., Лозовського
А.О.,

за участю прокурора - Старчука В.М.,

засудженого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду
кримінальну справу за апеляцією
Волинського міжрайонного
природоохоронного прокурора, який брав
участь у розгляді справи в суді першої
інстанції, на вирок Горохівського
районного суду Волинської області від
13 грудня 2011 року , яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
с.Піщани Камінь-Каширського району
Волинської області, українець,
громадянин України, житель АДРЕСА_1,
працюючий лісничим Лобачівського
лісництва ДП «Горохівське ЛМГ», з вищою
освітою, одружений, маючий на утриманні
двоє неповнолітніх дітей, раніше не
судимий,

засуджений за ч.1 ст. 368 КК України із
застовуванням ст.69 КК України до штафу
в сумі 12750 (дванадцять тисяч сімсот
п'ятдесят ) гривень.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 в
користь НДЕКЦ при УМВС України у
Волинській області за проведення
криміналістичних експертиз 676 (шістсот
сімдесят шість) гривень 80 копійок та 225
(двісті двадцять п'ять) гривень 12
копійок.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишено
попередній - підписку про невиїзд.

Арешт на майно ОСОБА_1 на загальну суму
123779 гривень скасовано.

Вироком вирішено долю речових доказів,
-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 досудовим
слідством обвинувачується в тому, що
він перебуваючи на посаді лісничого
Лобачівського лісництва ДП
«Горохівське ЛМГ», будучи службовою
особою, працівником правоохоронного
органу, вимагав, а згодом і одержав в
грудні 2010 року та в січні 2011 року хабар
загальною сумою в 3 000 гривень.

Будучи призначеним наказом за № 28-к від
05 червня 2009 року виданим директором
Державного підприємства «Горохівське
лісомисливське господарство», ОСОБА_1
згідно посадової інструкції,
затвердженої 01.09.2003 року директором
цього ж підприємства, використав свої
службові повноваження в особистих
корисливих цілях.

Так, 19 грудня 2010 року, біля 10-ї години
ранку, здійснюючи об'їзд території
Лобачівського лісництва поблизу
лісових масивів с.Зелене Горохівського
району, виконуючи свої службові
обов'язки по виявленню правопорушників
почув кілька пострілів, а згодом виявив
труп дикої кози та затримав трьох
громадян одного з яких ґрунтовно
вважав причетним до загибелі дикої
тварини.

Підсудний ОСОБА_1 будучи наділеним
повноваженнями щодо складання
адміністративних протоколів за
виявлені правопорушення, повідомив
громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що
вчиненим правопорушенням ними
спричинено збитки лісомисливському
господарству в сумі 8 000 гривень.

Не вживши заходів для притягнення
ОСОБА_3 та інших до адміністративної
відповідальності за ст. 85 КпАП України
ОСОБА_1, 24.12.2010 року, 11.01.2011 року та 18.01.2011
року отримав від ОСОБА_3 хабара
загальною сумою в 3000 гривень.

В апеляції прокурор, посилаючись на
невірну кваліфікацію дій підсудного
за ч.1 ст.368 КК України та у зв'язку з цим
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого внаслідок м'якості,
просить вирок скасувати та постановити
новий вирок, яким ОСОБА_1 визнати винним
у вчинені злочину, передбаченого ч.2
ст.368 КК України . та призначити йому
покарання за вчинення цього злочину у
виді 6 років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків
строком на 3 роки із конфіскацією
всього належного майна. В
обґрунтування своїх доводів зазначає,
що суд безпідставно виключив із
обвинувачення ОСОБА_1 кваліфікуючу
ознаку ч.2 ст.386 КК України - вимагання
хабара, залишивши поза увагою те, що
ОСОБА_3 факту незаконного полювання не
визнав, і, як вбачається із змісту
постанови від 19.02.2011 року, правила
полювання були порушені іншою особою, а
ОСОБА_1 створив умови, при яких ОСОБА_3
вимушений був дати хабар останньому з
метою запобігання шкідливих наслідків
щодо своїх прав та інтересів.

У поданому на апеляцію заперечені
захисник ОСОБА_2 зазначає, що судом
вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1
ст.368 КК України, та з врахуванням
декількох пом"якшуючих покарання
обставин, що істотно знижують ступінь
суспільної небезпеки підсудного,
обгрунтовано обрано останньому
покарання із застосуваанням ст.69 КК
України у виді штрафу без призначення
додаткового покарання, а тому просить
вирок залишити без змін, а апеляцію
прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку суду першої інстанції,
повідомив ким і в якому обсязі він
оскаржений, виклав основні доводи
апеляції, думку прокурора, який
апеляцію підтримав частково і просив
її задовольнити в частині скасування
вироку і направлення справи на новий
судовий розгляд у зв'язку з
несформульованим обвинуваченням та
іншими порушенням закону, пояснення
засудженого та його захисника, які
просили відмовити в задоволенні
апеляції прокурора і вирок суду
залишити без зміни, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає до
часткового задоволення.

Згідно зі ст.64 КПК України при
провадженні досудового слідства,
дізнання і розгляді кримінальної
справи підлягають доказуванню подія
злочину (час, місце, спосіб та інші
обставини вчинення злочину), а також
винність обвинуваченого у вчиненні
злочину і мотиви злочину.

Постановлення вироку регулюється
нормами, передбаченими Главою 28 КПК
України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 334 КПК України
та з роз'ясненнями, що містяться у п.15
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про виконання судами України
законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку» від 29 червня 1990
року № 5 (з подальшими змінами)
мотивувальна частина вироку має
містити насамперед формулювання
обвинувачення, визнаного судом
доведеним, з обов'язковим зазначенням
місця, часу, способу вчинення та
наслідків злочину, форми вини і його
мотивів.

Проте при постановленні оскаржуваного
вироку ці вимоги
кримінально-процесуального закону
виконані не були.

Так, суд визнав ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.368 КК України, однак у мотивувальній
частині вироку взагалі не сформулював
обвинувачення за цим законом, визнане
судом доведеним, чим допустив істотні
суперечності у вироку.

Вирок суду не містить точний опис
обставин справи з зазначенням ознак
об'єктивної сторони складу злочину, у
ньому не зазначено конкретне місце і
час отримання хабара, та інші
обставини, за яких було вчинено злочин.

Оскільки суд допустив істотне
порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
вирок суду підлягає скасуванню, а
справа направленню на новий судовий
розгляд.

Під час нового розгляду справи слід
ретельно з'ясувати всі обставини
справи, перевірити доводи, викладені в
апеляції прокурора, і залежно від
встановленого з дотриманням вимог
законодавства прийняти законне і
обґрунтоване рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що з 01 липня 2011 року набрав
чинності Закон України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо відповідальності за
корупційні правопорушення» від 07
квітня 2011 року, відповідно до якого
статтю 368 КК України, зокрема і розмір
покарання у виді штрафу, викладено у
новій редакції.

На підставі наведеного і
керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію Волинського міжрайонного
природоохоронного прокурора, який брав
участь у розгляді справи в суді першої
інстанції, задовольнити частково.

Вирок Горохівського районного суду
Волинської області від 13 грудня 2011 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд в
цей же суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді