АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-151-2007 Головуючий
інстанції: Тихоненко Г.А.
ч.3 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської
області

у
складі:

головуючого Карпія
В.М.,

суддів Маркової
Т.О., Пустовара М.Л.,

за участю прокурора Данчука
В.М.,

засудженого ОСОБА_1,

13 березня 2007 року розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської
області від 14 грудня 2007 року, яким:

·
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець АДРЕСА_1, громадянин України, раніше судимий: 13.05.2003 р. Арбузинським райсудом Миколаївської області
за ч.3 ст. 185, ч.4
ст.70 КК України на 5 років
позбавлення волі. 16.09.2004
р. ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного
Суду України з вироку виключено застосування ч.4 ст.70 КК України та пом'якшене
призначене покарання до 3
років позбавлення волі. Звільнений 08.07.2005
р. постановою Арбузинського райсуду
Миколаївської області від 06.07.2005
р. за амністією;

·
засуджений за ст. 185
ч.3 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

За вироком ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 21 жовтня 2006 року, о 21 годині, він,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у підсобному приміщенні
кафе „Молодіжне" ВАТ „Атомсервіс", розташованому у м. Южноукраїнську
Миколаївської області, по пр-кту Леніна, 10,
увійшов у кабінет завідуючою кафе, де ключем відкрив сейф, звідки таємно
викрав 12000

2

грн.,
належних потерпілійОСОБА_2,
та 10505 грн. 60
коп., належних ВАТ „Атомсервіс".

В апеляції засуджений просить пом'якшити призначене
покарання, змінивши його на не пов'язане з позбавленням волі.

Посилається на щире каяття, повне відшкодування завданих
збитків, скрутне матеріальне становище його сім'ї, що передувало злочину,
утримання ним неповнолітньої дитини.

У запереченнях на апеляцію державний обвинувач по справі
просить апеляцію засудженого залишити без задоволення, оскільки усі зазначені у
ній пом'якшуючі обставини були враховані судом при постановленні вироку, тому підстави для
звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання, передбаченого ст.75 КК України,
відсутні.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого на підтримку
апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає її не підлягаючою
задоволенню, виходячи з таких підстав.

Оцінивши перевірені докази, районний суд обґрунтовано
прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєні злочину, передбаченого
ч.3 ст. 185 КК
України, тобто крадіжці чужого майна, вчиненої повторно та з проникненням у
сховище.

Вирок у частині доведеності вини та кваліфікації дій
вчиненого апелянтом не оспорюється.

Що стосується призначеного засудженому покарання, то воно
визначене у межах санкції ч.3 ст. 185
КК України, у відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, з у
рахуванням суспільної небезпеки скоєного (тяжкий злочин), обставин, що
пом'якшують покарання (щире каяття, повернення викраденого майна), даних про
особу ОСОБА_1, який характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню
дитину.

ОСОБА_1 раніше судимий за корисливий злочин, вчинив новий
аналогічний і тяжкий злочин, що свідчить про його вперте небажання стати на
шлях виправлення.

Тому рішення районного суду про необхідність обрання йому
покарання у виді позбавлення волі та на визначений у вироку строк колегія
суддів визнає вірним і достатньо вмотивованим.

Твердження апелянта щодо каяття, характеристики його
особи та утримання неповнолітньої дитини, є безпідставним, оскільки суд 1-ї інстанції вже
врахував ці обставини при постановленні вироку і призначив засудженому
покарання у нижчій межі санкції кримінального закону.

3

Вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних
обставин, колегія суддів не визнає обставиною для застосування до призначеного
покарання положень ст.75 КК України, оскільки це суттєво не знижує суспільну
небезпеку скоєного ОСОБА_1 та його особи.

Виходячи з наведеного, підстави для пом'якшення
покарання, про що просить апелянт, відсутні.

Проте, колегія суддів визнає за необхідне виключити з
мотивувальної частини вироку посилання суду на обтяжуючу покарання ОСОБА_1
обставину - рецидив
злочинів, тому як, відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з
обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього
Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз
враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Судом же ОСОБА_1 засуджений за крадіжку чужого майна, у
тому числі і за ознакою -
вчиненої повторно.

Керуючись
ст. 365,366 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області від 14
грудня 2006 року у
відношенні засудженого ОСОБА_1 посилання на обтяжуючу покарання обставину - рецидив
злочинів.

В іншій частині вказаний вирок залишити без зміни.