11-сс/775/164/2015(м)
265/3194/15-к

Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 303 ч. 1 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В клопотанні про арешт майна слідчий зазначив, що 1 квітня 2015 року до Орджонікідзевського РВ надійшла заява від ОСОБА_12 , в якій вона вказала про те, що посадові особи Маріупольського професійного ліцею сфери послуг та торгівлі підробили документи ліцею з метою їх подальшого використання.
3 квітня 2015 року до чергової частини Орджонікідзевського РВ звернулася ОСОБА_13 , з заявою про те, що посадові особи Маріупольського професійного ліцею шляхом обману та зловживання довірою заволоділи її грошовими коштами в сумі 500 грн., чим спричинили їй матеріальну шкоду на вказану суму.
Попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 191 КК України.
21 травня 2015 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна.
В обґрунтування клопотання слідчий визначив підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вилучені документи та предмети зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і якщо не застосувати заборону розпоряджатися вилученим майном, це може призвести до їх зникнення, утрати чи пошкодження, або можуть наступити інші наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
В задоволенні клопотання слідчого про арешт іншого тимчасово вилученого майна у вигляді речей і документів за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_14 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , в приміщеннях будівлі Маріупольського професійного ліцею сфери послуг та торгівлі відмовлено.
В своїй апеляційній скарзі та в усних доповненнях до неї заявник ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити у повному обсязі.
Звертає увагу, що слідчий суддя безпідставно прийняв до розгляду клопотання слідчого, в якому об`єднанні данні про чотири обшуки, оскільки у такому разі не зміг повністю, об`єктивно та неупереджено дослідити клопотання, яке достатньо об`ємне за змістом, а також це унеможливило учасникам розгляду дати об`єктивні свідчення по всьому обсягу клопотання.
Також вказує, що ані прокурор, ані слідчий не довели необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно та належність його до кримінального провадження. При цьому, в клопотанні слідчого не зазначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також відсутні особи, яким повідомлено про підозру.
В своїй апеляційній скарзі, за її змістом, заявник ОСОБА_8 на тих же підставах також просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, в якій в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, відмовити у повному обсязі.
Заслухавши доповідача, заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення з проханням залишити його без змін, перевіривши судові матеріали і, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадженні, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.
Арешт на майно може бути накладений, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Статтею 171 КПК України визначені вимоги до клопотання слідчого про арешт майна, а саме в ньому повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна; документи, що підтверджують право власності на майно що належить арештувати, інші матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; докази факту завдання шкоди і розмір цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Вирішення питання про арешт майна передбачено ст. ст. 172,173 КПК України.
Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна, слідчим суддею положення ст. ст. 172,173 КПК України не дотримані.
Так, слідчий суддя не звернув увагу на те, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме слідчий не навів в клопотанні правову підставу здійснення арешту майна, докази вчинення будь- якою фізичною або юридичною особою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 2 ст. 191 КК України., а лише зазначив відомості, внесені до ЄРДР за заявами ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .
До того ж, з початку досудового розслідування і до розгляду клопотання слідчим суддею пройшов тривалий час. Разом з тим, у клопотанні є лише посилання на пояснення заявника ОСОБА_12 про те, що посадові особи Маріупольського професійного ліцею сфери послуг та торгівлі підробили документи ліцею з метою їх подальшого використання. При цьому, з матеріалів кримінального провадження не вбачається встановлення предмету злочину, у клопотанні не зазначено, які саме документи мали місце підроблення з подальшим використанням і які необхідно вилучити. Отже, правова підстава для арешту майна, в клопотанні слідчого відсутня. До клопотання також не надано жодного протоколу допиту заявників ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , посадових осіб ліцею, у тому числі тих, у яких було проведено обшук, інших осіб, інтереси яких зачіпляються кримінальним провадженням, не вказані особи, яким повідомлено про підозру, не надано документів, які підтверджували б право власності на вилучені речі, не зазначена наявність цивільних позивачів та розмір завданої шкоди.
Не врахував слідчий суддя і те, що в клопотанні слідчого не зазначено з яких підстав виникла необхідність накладення арешту на речі, документи і гроші по заяві ОСОБА_13 , оскільки не з`ясував, яким чином відбулося заволодіння грошами, наявність даних про їх подальший рух чи використання та яке відношення мають вилучені в ліцеї, ОСОБА_14 і ОСОБА_8 .речі, документи і гроші до кримінального правопорушення, про яке заявила ОСОБА_13
Більш того, слідчий суддя, наклавши арешт на цілу низку документів та речі, не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності ліцею, застосував такий спосіб арешту майна, який може призвести до обмеження або зупинення роботи ліцею, вказаних його працівників, інших наслідків, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, які працюють та навчаються в ліцеї.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого не правильно дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення довела наявність передбачених законом підстав, необхідних для застосування арешту майна. Отже, апеляційні скарги заявників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.
Оскільки розгляд апеляційних скарг дає підстави для прийняти рішення на користь ОСОБА_14 , яка апеляційну скаргу не подавала, колегія суддів на підставі ст. 404 КПК України приймає рішення і щодо інтересів останньої.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ММУ ГУМВС України у Донецькій області ОСОБА_11 про арешт предметів, документів, грошових коштів, вказаних у клопотанні, відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4