Справа № 1-кп/679/4/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2013 року
Нетішинський міський суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Фурсевич О.В.,

при секретарі
Оліферук Ж.А.,

за участю
прокурора Косіка О.В.,

обвинуваченої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду
м.Нетішин кримінальне провадження №
0000091 про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Шатерники
Славутського району Хмельницької
області, жительки АДРЕСА_1, не
працюючої, з середньою освітою,
незаміжньої, українки, громадянки
України, раніше судимої 10.10.2012 року
Нетішинським міським судом
Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК
України до 80 годин громадських робіт, у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого частиною 2 статті 389 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_1
засуджена 10.10.2012 року Нетішинським
міським судом за ч.1 ст.185 КК України з
призначенням покарання у вигляді 80
годин громадських робіт. У зв'язку з
цим, 12.11.2012 року ОСОБА_1 була поставлена
на облік Нетішинського МП
Шепетівського МРВ КВІ в Хмельницькій
області і того ж дня їй було роз'яснено
порядок і умови відбуття вказаного
покарання та її обов'язки. Крім того,
остання письмово попереджалася про те,
що в разі ухилення від відбування
покарання вона буде притягнута до
кримінальної відповідальності, згідно
ч.2 ст.389 КК України. Також цього ж дня,
ОСОБА_1 ознайомилася з постановою про
встановлення днів явки на реєстрацію
до Нетішинського МП Шепетівського МРВ
КВІ та отримала направлення від
інспектора Нетішинського МП
Шепетівського МРВ КВІ для розпочинання
відпрацювання кримінального покарання
у вигляді громадських робіт в
управлінні праці та соціального
захисту населення м.Нетішина до 22.11.2012
року. Однак до вказаної дати ОСОБА_1 на
місце відбування покарання не
з'явилася.

Станом на 14.12.2012 року ОСОБА_1 не
відбула жодної години із призначених
їй 80 годин громадських робіт та в
подальшому, ніде не працюючи та не
навчаючись, без поважних на те причин,
ухилялась від відбування громадських
робіт, що проявлялось у невиконанні
встановлених обов'язків, порушенні
порядку та умов відбування покарання.
Крім того вона неодноразово
притягувалася до адміністративної
відповідальності. Врезультаті
вищевказаних дій станом на 31 січня 2013
року ОСОБА_1 не відпрацювала призначені
їй 80 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми
умисними діями, що виразились в
ухиленні від відбування громадських
робіт, особою, засудженою до цього
покарання, вчинила кримінальне
правопорушення передбачене частиною 2
статті 389 КК України.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України,
до суду разом із обвинувальним актом,
надійшла угода про визнання
винуватості укладена 31 січня 2013 року
між старшим прокурором прокуратури
м.Нетішин молодшим радником юстиції
Косіком О.В., якому на підставі ст.37 КПК
України надані повноваження прокурора
у даному кримінальному провадженні та
підозрюваною у цьому ж провадженні
ОСОБА_1

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_1 під
час досудового розслідування повністю
визнала свою винуватість у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч.2 ст.389 КК України та
зобов'язалася беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри в
судовому засіданні. Також вказаною
угодою сторони погодилися на
призначення покарання ОСОБА_1 за ч.2
ст.389 КК України у вигляді арешту
строком на один місяць, до якого буде
частково приєднане невідбуте
покарання за вироком Нетішинського
міського суду від 10.10.2012 року, кінцева
міра покарання складе 35 діб арешту.

Розглядаючи питання про
затвердження угоди про визнання
винуватості, суд виходив з наступного.

У підготовчому судовому
засіданні обвинувачена ОСОБА_1
беззастережно визнала свою вину у
вчинення кримінального
правопорушення, із запропонованим
видом та мірою покарання погодилася.

При цьому, судом з'ясовано, що
обвинувачена повністю розуміє свої
права визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження угоди про визнання
винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, які були їй роз'яснені судом.

На підставі пояснень
обвинуваченої, суд переконався, що
укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода
про визнання винуватості між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин передбачений ч.2 ст.389
КК України, у вчиненні якого
обвинувачена ОСОБА_1 визнала себе
винуватою, відповідно до ст.12 КК
України є злочином невеликої тяжкості
і карається зокрема арештом на строк до
шести місяців.

Таким чином, судом встановлено, що
умови даної угоди про визнання
винуватості відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України,
якщо суд переконається, що угода може
бути затверджена, він ухвалює вирок,
яким затверджує угоду і призначає
узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, суд
прийшов до висновку про можливість
затвердження угоди про визнання
винуватості, укладеної між прокурором
і підозрюваною ОСОБА_1 та призначення
останній узгодженої сторонами міри
покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 31 січня 2013 року,
укладену між старшим прокурором
прокуратури м.Нетішин молодшим
радником юстиції Косіком О.В., якому на
підставі ст.37 Кримінального
процесуального кодексу України надані
повноваження прокурора у
кримінальному провадженні №0000091
та підозрюваною ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину передбаченого частиною 2
статті 389 КК України і призначити їй
покарання у виді арешту строком на 1
(один) місяць.

На підставі статті 71 КК України, за
сукупністю вироків до покарання
призначеного за даним вироком,
частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
10 жовтня 2012 року, перевівши за
правилами ст.72 КК України менш суворий
вид покарання в більш суворий, виходячи
зі співвідношення, що одному дню арешту
відповідають вісім годин громадських
робіт та визначити ОСОБА_1 остаточне
покарання, узгоджене в угоді про
визнання винуватості, у виді арешту
строком на 35 діб.

Строк відбування покарання ОСОБА_1
рахувати з моменту приведення вироку
до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
апеляційного суду Хмельницької
області через Нетішинський міський суд
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: