Справа № 1-66/11
Провадження №1/761/26/2013
В И Р О К

іменем України

19 грудня 2013 року
місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі: головуючого - судді Слободянюка
П.Л., при секретарі Банас М.К., Омелянчук
А.О., Малкової Д.С., Клосі Д.М., Демешко
М.В., за участю прокурора Перебойчук
А.С., підсудного ОСОБА_13 захисника
ОСОБА_6, у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва при розгляді кримінальної справи
за обвинуваченням

ОСОБА_13, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Києві, українця, громадянина України, з
вищою освітою, неодруженого, проходить
службу на посаді старшого інспектора -
чергового чергової частини штабу
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст. 368 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_13, будучи призначеним
наказом заступника начальника ГУМВС
України в м. Києві №677 о/с від 15.07.2008 року
на посаду старшого оперуповноваженого
відділу боротьби з незаконним обігом
наркотиків Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві, тобто будучи
працівником міліції, отже службовою
особою, що здійснювала функції
представника влади, вчинив одержання
хабара за наступних обставин.

Так, згідно обвинувачення, 11 травня 2009
року, о 12 годині 15 хвилин, нарядом
міліції полку патрульної служби ГУМВС
України в м. Києві спільно з
працівниками ВБНОН Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві біля буд. №7 по
вул. Рикова в м. Києві був затриманий та
доставлений до ТВМ-3 Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві по вул. Баумана,
4 громадянин ОСОБА_3, у якого в кишені
був вилучений медичний шприц з рідиною
коричневого кольору. Того ж дня ОСОБА_3
був поміщений до камери для затриманих
за адміністративні правопорушення
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві. Проведення перевірки за даним
фактом та прийняття відповідного
процесуального рішення щодо ОСОБА_3
керівництвом ВБНОН Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві було доручено
підсудному ОСОБА_13 Згідно висновку
спеціаліста № 2242х від 14 травня 2009
вилучена у ОСОБА_3 рідина масою 1,39 г
містить особливо небезпечний
наркотичний засіб опій (ацетильований),
маса якого в рідині в перерахунку на
суху речовину дорівнює 0,044 г.

Приблизно 13 травня 2009 року, дружина
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, а також його товариш
ОСОБА_5, бажаючи знайти можливі шляхи
вирішення питання стосовно того, щоб
відносно ОСОБА_3 не було порушено
кримінальну справу за незаконне
поводження з наркотичними засобами,
звернулися за порадою до знайомого
ОСОБА_5 - оперуповноваженого ВКР
Подільського РУ ГУМВС України в м.
Києві - особи « 1», яка звільнена від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 49 КК України. Дізнавшись
про обставини затримання ОСОБА_3 та про
особу, яка проводить перевірку за даним
фактом, тобто підсудного ОСОБА_13, особа
« 1», яка звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, повідомив ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що в
нього у вказаному органі внутрішніх
справ працює добрий знайомий та
пообіцяв через нього з'ясувати питання,
які їх цікавлять. Після цього, особа «
1», яка звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, зателефонував своєму товаришу
- особі « 2», яка звільнена від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 49 КК України, і яка
обіймала посаду слідчого СВ
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві, та повідомила, що до неї
звернулися знайомі з проханням
дізнатися, чи можна якимось чином
вирішити питання, щоб не було порушено
кримінальну справу стосовно їх
близького ОСОБА_3, щодо якого
співробітником ВБНОН Шевченківського
РУ ГУМВС України в м. Києві підсудним
ОСОБА_13 проводиться перевірка за
фактом вилучення наркотичного засобу.
Приблизно 13-14 травня 2009 року, особа « 2»,
яка звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, на прохання особи « 1», яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, звернулась до колеги по роботі
в одному органі внутрішніх справ
підсудного ОСОБА_13, якому повідомив, що
близькі ОСОБА_3 попросили дізнатися, як
можна вирішити питання, щоб стосовно
останнього не було порушено
кримінальну справу за незаконне
поводження з наркотичними засобами.
При цьому, підсудний ОСОБА_13, являючись
службовою особою, до компетенції якої
відносилося прийняття за даним фактом
процесуального рішення, передбаченого
ст. 97 КПК України 1960 року, заявив, що
може відмовити в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3,
але тільки за умови отримання
винагороди в розмірі 5000 доларів США,
наголосивши, що в противному випадку
ним стосовно цієї особи буде порушено
кримінальну справу. Зазначені умови
підсудного ОСОБА_13 особа « 2», яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, відразу передав особі « 1», яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України. Того ж дня, особа « 1», яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, знову подзвонила особі « 2»,
яка звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України та повідомила, що дружина
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 погодилася з вказаними
умовами підсудного ОСОБА_13, але із-за
відсутності на даний момент необхідної
суми грошей готова тимчасово, на період
до двох тижнів, передати в своєрідну
заставу належний її чоловіку
автомобіль, в якості гарантії того, що
грошові кошти в повному обсязі вона
передасть найближчим часом. Після
цього, особа « 2», яка звільнена від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 49 КК України, діючи в
інтересах ОСОБА_4, звернулась до свого
знайомого з проханням позичити гроші в
сумі 5000 доларів США під заставу
автомобіля, які будуть повернуті
протягом двох тижнів з процентами, на
що останній дав згоду. Про свою
домовленість з вказаним знайомим особа
« 2», яка звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, повідомила особі « 1», яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, та висунула умову, щоб ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 підігнали вищевказаний
автомобіль до приміщення
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві та передали його з ключами і
документами особисто їй. Того ж дня,
тобто 14 травня 2009 року, приблизно в
період з 14 до 16 години, ОСОБА_4 разом з
ОСОБА_5 на зазначеному автомобілі
під'їхали до приміщення
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві по вул. Герцена, 9, де зустрілись з
особою « 2», яка звільнена від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 49 КК України, та передали
тій ключі від автомобіля і свідоцтво
про його реєстрацію. Отримавши від
ОСОБА_4 ключі від автомобіля та
документи на нього, особа « 2», яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, передала їх своєму знайомому,
який знаходився неподалік, отримавши у
останнього гроші в сумі 5000 доларів США,
як винагороду за прийняття рішення про
відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_3
був звільнений підсудним ОСОБА_13 та
залишив приміщення Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві, при цьому,
підсудний ОСОБА_13 запевнив особу « 2»,
яка звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, що кримінальну справу
відносно ОСОБА_3 він не порушуватиме,
однак зазначені вище 5000 доларів США
запропонував передати йому наступного
дня. Далі, 14 травня 2009 року, підсудний
ОСОБА_13, знаходячись на своєму робочому
місці в приміщенні ТВМ-3
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві по вул. Баумана, 4 і діючи
відповідно до наданої йому влади та
свого службового становища, у
відповідності до ст. 97 КПК України 1960
року розглянув матеріали ЖРЗПЗ №12847
від 11.05.2009 року за фактом вилучення
наркотичного засобу у ОСОБА_3 та за
результатами розгляду виніс постанову
про відмову в порушенні кримінальної
справи щодо останнього на підставі п.2
ст.6 КПК України 1960 року за відсутністю
складу злочину. Зазначена постанова
того ж дня затверджена начальником
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві. 15 травня 2009 року, біля 20 год. 00 хв.,
підсудний ОСОБА_13 та особа « 2», яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, попередньо домовившись,
зустрілись неподалік від приміщення
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві по вул. Герцена, 9, де підсудний
ОСОБА_13, діючи умисно, отримав від особи
« 2», яка звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, і яка достовірно знала, що
підсудний ОСОБА_13 являється службовою
особою, і проводить перевірку за фактом
виявлення наркотику у ОСОБА_3 та саме
він буде приймати те чи інше
процесуальне рішення за результатами
даної перевірки, як хабар гроші в сумі
5000 доларів США за виконання на користь
ОСОБА_4 дій з використанням наданої
йому влади та службового становища, а
саме за прийняття рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо її
чоловіка ОСОБА_3 за фактом вилучення у
останнього 11 травня 2009 року
наркотичного засобу, після чого,
одержаними коштами розпорядився на
власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_13 свою вину у
пред'явленому обвинуваченні не визнав
та при цьому пояснив, що дійсно у травні
2009 року, працюючи на посаді старшого
оперуповноваженого відділу боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві проводив перевірку по факту
затримання патрульною службою
громадянина ОСОБА_3, у якого в кишені
було вилучено медичний шприц з рідиною
коричневого кольору. За результатами
зазначеної перевірки ним було прийнято
рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3,
оскільки в ході спеціального
дослідження було встановлено, що маса
наркотичного засобу, яка була виявлена
в шприці, що знаходився при останньому,
була недостатньою для кримінального
переслідування ОСОБА_3 Також, підсудний
ОСОБА_13 в суді пояснив, що будь-яких
коштів він не від кого не вимагав при
вирішенні питання щодо відмови в
порушенні кримінальної справи
стосовно ОСОБА_3 та не отримував жодних
винагород з цього приводу, при цьому
діяв виключно в рамках своїх службових
повноважень та вимог закону.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_13 своєї
провини в одержанні хабара, вона
знайшла своє підтвердження на основі
дослідження всієї сукупності доказів
по даній справі.

Як, пояснив у судовому засіданні
ОСОБА_14 - особа, яка звільнена від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 49 КК України, в травні 2009
року він працював слідчим в
Шевченківському РУ ГУМВС України в м.
Києві. Приблизно в цей час до нього
звернувся його знайомий ОСОБА_7 з
проханням надати в борг 6000 доларів США,
проте, оскільки таких грошей у нього не
було, він звернувся з цього приводу до
свого знайомого ОСОБА_8. Він сказав, що
може позичити цю суму, однак повернути
необхідно було з відсотками, а саме 7500
доларів США. Про це він повідомив
ОСОБА_7, який погодився на такі умови,
при цьому зазначив, що гроші потрібні
не йому, а іншим особам, які готові в
якості гарантії надати автомобіль. У
подальшому він домовився зустрітися з
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 біля Шевченківського
РУ, однак на вказану зустріч останній
затримався, а ОСОБА_8 приїхав вчасно,
при цьому по телефону ОСОБА_7 повідомив,
що ці особи, яким потрібні кошти, можуть
приїхати і передати автомобіль та
техпаспорт на нього. Потім до нього
передзвонив раніше невідомий - ОСОБА_5,
який повідомив, що вони приїхали до
райвідділу. Далі він зустрівся з
ОСОБА_8, у якого взяв кошти в сумі 5000
доларів США, після чого, зустрівся з
ОСОБА_5, який сказав, що він від ОСОБА_7, і
передав йому зазначені кошти, а він в
свою чергу передав техпаспорт і ключі
від автомобіля, які відразу були
передані ОСОБА_8. Пізніше приїхав
ОСОБА_7, з яким він поспілкувався
відносно повернення грошей, і пішов по
своїм справам. Як далі показав, ОСОБА_14,
на протязі наступного тижня ОСОБА_8
неодноразово його запитував щодо
повернення боргу, а він про це питав у
ОСОБА_7, і оскільки останній відлітав на
відпочинок за межи м. Києва, то сказав
вирішувати це питання або через його
батька, або через тих осіб, які
безпосередньо брали гроші в борг.
Потім, через декілька днів йому
передзвонили ОСОБА_5 чи ОСОБА_4, які
попросили зустрітися біля
Шевченківського РУ, і в ході цієї
зустрічі вони повідомили, що не можуть
вчасно повернути кошти, у зв'язку з чим
попросили ще тиждень. Він повідомив про
це ОСОБА_8, і останній погодився
зачекати. Далі, через тиждень
зателефонувала ОСОБА_4 та сказала, що
вони готові повернути кошти, проте
хочуть побачити автомобіль. Вони
домовились зустрітись у кафе «Сорі
Бабцю», і коли він прийшов у це кафе,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 там вже були. ОСОБА_8
запізнювався і він повідомив їм, що
прийде пізніше, коли під'їде ОСОБА_8, і
через деякий час знову прийшов до
вказаного кафе, де вже був ОСОБА_8, який
сказав, що автомобіль стоїть на вулиці.
В цей момент до кафе зайшов незнайомий
та повідомив, що кошти потрібно
передати йому, при цьому поклав ключі
від авто на стіл. ОСОБА_4 дістала кошти з
сумки та віддала вказаній особі, після
чого всі були затримані працівниками
СБ України.

Як показав в суді ОСОБА_7 - особа, яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, в першій половині травня 2009
року до нього звернувся знайомий
ОСОБА_5 з проханням позичити 5000 доларів
США для його брата на операцію, на що
він відповів, що у нього немає такої
суми. ОСОБА_5 попросив запитати у когось
про це, що він і зробив, передзвонивши
ОСОБА_14, а останній повідомив, що у
нього є знайомий - ОСОБА_8, який зможе
надати в борг відповідну суму. ОСОБА_5
та ОСОБА_4 самі запропонували передати
в якості гарантії автомобіль, і потім
вони домовились зустрітися біля
Шевченківського РУ. Приїхавши на місце
він зустрів ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
які сказали, що вже передали автомобіль
та отримали кошти, після чого він повіз
їх додому на Оболонь. Оскільки він
збирався відлітати за кордон, то
питання щодо повернення коштів просив
вирішити через його батька, а коли
повернувся до м. Києва, дізнався, що
працівниками СБ України були затримані
ОСОБА_14 та ОСОБА_13.

Згідно показань свідка ОСОБА_4 в суді
було встановлено, що 11 травня 2009 року
співробітниками Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві був затриманий
її чоловік ОСОБА_3, у якого було
виявлено та вилучено наркотичну
речовину. Про цей факт їй стало відомо
від знайомого ОСОБА_5 Наступного дня
ОСОБА_5 повідомив, що у нього є знайомий
на ім'я ОСОБА_7, який працює в
Подільському РУ ГУМВС України в м.
Києві та запропонував до нього
звернутися, щоб дізнатися більше
інформації про затримання ОСОБА_3 Того
ж дня вона і ОСОБА_5 приїхали до ОСОБА_7
на роботу та попросили його детальніше
з'ясувати інформацію стосовно ОСОБА_3 13
травня 2009 року вона та ОСОБА_5 приїхали
до ТВМ-3 Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві по вул. Баумана, 4, щоб
передати паспорт ОСОБА_3 Від
працівників чергової частини
дізналися, що матеріали стосовно
останнього знаходяться на виконанні у
оперуповноваженого ВБНОН ОСОБА_13.
Дочекавшись ОСОБА_13, вона та ОСОБА_5
пройшли до його кабінету. В ході
розмови ОСОБА_13 сказав, що йому
телефонував працівник Подільського РУ
ГУМВС України в м. Києві на ім'я ОСОБА_7,
який цікавився інформацією стосовно
ОСОБА_3 При цьому, ОСОБА_13 запитав, чи
довіряють вони ОСОБА_7. Також ОСОБА_13
заявив, що всі матеріали, пов'язані з
вилученням у ОСОБА_3 наркотиків,
знаходяться на виконанні у нього і саме
він буде приймати по чоловіку кінцеве
рішення. ОСОБА_13 зауважив, що останній
день для прийняття рішення - 14 травня 2009
року і все зараз залежить тільки від
неї, при цьому він сказав, що всі
питання з цього приводу він буде
обговорювати виключно з ОСОБА_7 або з
адвокатом ОСОБА_9, а не з нею чи ОСОБА_5
При цьому, ОСОБА_13 дав їй візитку цього
адвоката, але вона до нього не
зверталася. Того ж дня їй зателефонував
ОСОБА_7 та повідомив, що він спілкувався
з ОСОБА_13 і той хоче, щоб йому заплатили
8000 доларів США і тоді ОСОБА_3
відпустять, а кримінальну справу щодо
нього порушено не буде. Також ОСОБА_7
сказав, що сам ОСОБА_13 гроші не візьме і
їх належить передати через нього. Після
цього, вона і ОСОБА_5 знову приїхали до
ОСОБА_13 на роботу та вона попросила
повернути автомобіль «Mitsubishi Оutlander», на
якому ОСОБА_3 було затримано, пояснивши,
що має намір закласти цей автомобіль до
ломбарду, оскільки необхідної суми
грошей для передачі йому у неї готівкою
немає. Коли ОСОБА_13 повернув їй ключі
від автомобіля, вона безпосередньо у
нього запитала, яку суму грошей він
хоче за те, що відпустить ОСОБА_3 та
відмовить в порушенні щодо останнього
кримінальної справи. ОСОБА_13 не хотів
вголос називати суму хабара, яку вона
мала йому дати за виконання вказаних
дій, тому вона в присутності ОСОБА_5 на
своєму мобільному телефоні набрала
цифру 5000 та запитала ОСОБА_13 чи
вистачить цього. Він погодився, але
наголосив, що гроші вона має принести
до 17.00, при цьому і вона, і ОСОБА_13
усвідомлювали, що набрана на телефоні
цифра 5000 означає 5000 доларів США. Також
ОСОБА_13 наголосив, що в подальшому
зазначені питання стосовно чоловіка
вона має обговорювати з ОСОБА_7,
сказавши дослівно: «Вы теперь знаете с
кем эти вопросы решать». Наступного
дня, тобто 14 травня 2009 року, зранку вона
і ОСОБА_5 намагалися закласти
автомобіль ОСОБА_3 до ломбарду, щоб
отримати гроші готівкою для передачі
хабара ОСОБА_13, однак це зробити не
вдалося, оскільки по документах
автомобіль був оформлений на матір
ОСОБА_3. Також з самого ранку
неодноразово дзвонив ОСОБА_7 та
наполегливо цікавився, чи здали вони
вже машину до ломбарду і чи отримали
вже за неї гроші. Після того, як ОСОБА_7
дізнався, що їй не вдається закласти
машину до ломбарду, він пропонував свою
допомогу, як працівника міліції, у
вирішенні даного питання. Того ж дня,
через деякий час, ОСОБА_7 подзвонив та
повідомив, що знайшов людину, яка зможе
на два тижні позичити 5000 доларів США,
але тільки під проценти та за умови
передачі їй в заставу вищевказаного
автомобіля ОСОБА_3 в якості гарантії
того, що вона вчасно цю суму грошей
поверне. Чи дійсно ОСОБА_7 з кимсь
домовився про позику грошей вона
достовірно не знає, оскільки при цьому
присутня не була. Не виключає, що ніхто
нікому грошей не позичав, а просто
примусили її віддати на певний строк
машину і чекали, коли вона передасть
хабар. Незважаючи на це, вона
погодилася виконати висунуті ОСОБА_7
умови та 14 травня 2009 року біля
приміщення Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві по вул. Герцена,9
передала вказаний автомобіль разом з
ключами та документами на нього
працівнику зазначеного органу
внутрішніх справ ОСОБА_14 Передати
машину саме ОСОБА_14 сказав ОСОБА_7 Через
деякий час після того, як вона віддала
ОСОБА_14 авто, з приміщення
райуправління міліції вийшов ОСОБА_3
Приблизно в цей же час під'їхав ОСОБА_7,
який про щось поговорив з ОСОБА_14, а
потім на власному автомобілі підвіз її,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 додому. По дорозі
ОСОБА_7 наполягав, щоб вона передала
обумовлену суму грошей до 21 травня 2009
року, мотивуючи це тим, що у вказаний
день він відлітає на відпочинок. 18
травня 2009 року вона зустрілася з ОСОБА_7
біля Палацу „Україна" та розмовляли в
машині останнього. Під час цієї
зустрічі ОСОБА_7 наполягав на тому, щоб
вона передала їм 7500 доларів США саме до
21 травня 2009 року, заявляючи, що в
противному випадку машину чоловіка
продадуть або розберуть на запчастини,
а проти нього самого порушать
кримінальну справу. Водночас, ОСОБА_7
запевняв, що в разі вчасної передачі
нею вказаної суми грошей він з ОСОБА_14
нададуть їй копію постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_3 та повернуть
авто. 22 травня 2009 року вона та ОСОБА_5
зустрілися біля Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві з ОСОБА_14
Предметом їх розмови було обговорення
деталей передачі нею для ОСОБА_13,
ОСОБА_14 та ОСОБА_7 хабара в розмірі 7500
доларів США. Під час вказаної розмови
ОСОБА_14 наполягав, щоб вона передала їм
вказані гроші не пізніше 28 травня 2009
року, заявляючи, що лише після передачі
грошей їй буде надано документ про
відмову в порушенні кримінальної
справи стосовно ОСОБА_3, а також
повернуто автомобіль. Цю розмову, а
також вищевказану розмову з ОСОБА_7, що
відбулася 18 травня 2009 року вона
зафіксувала за допомогою технічних
засобів. З огляду на те, що протягом цих
днів ОСОБА_14 та ОСОБА_7 продовжували
наполегливо вимагати 7500 доларів США,
вона 25 травня 2009 року звернулася з
відповідною заявою до ГУ СБ України в м.
Києві та Київській області, до якої
додала диск з записом вищевказаних
розмов з ОСОБА_7 та ОСОБА_14, які
відбувалися 18 та 22 травня 2009 року.
Наступного дня, тобто 26 травня 2009 року,
співробітники ГУ СБ України в м. Києві
та Київській області вручили їй гроші в
сумі 7500 доларів США для подальшої
передачі вищевказаним працівникам.
Після цього, вона зателефонувала
ОСОБА_14 та домовилася про зустріч в
кафе „Сори бабцю", що по вул.
Мануїльського, 2 в м. Києві, неподалік
від Шевченківського РУ ГУМВС України в
м. Києві. Приблизно о 14 годині вона,
ОСОБА_5 та ОСОБА_14 зустрілися у
вказаному кафе та вона повідомила
останньому, що гроші в наявності. Однак,
коли вона попросила надати їй документ,
що свідчить про відмову в порушенні
кримінальної справи стосовно ОСОБА_3,
то ОСОБА_14 сказав, що при ньому цього
документу немає, але він його зараз
принесе. Після цього він пішов, а
повернувся після 16 години. Підійшовши
до столику, ОСОБА_14 передав їй копію
постанови від 14 травня 2009 року,
винесену ОСОБА_13 та завірену підписом і
відбитком печатки Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві, про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_3 Потім на її вимогу ОСОБА_14
комусь зателефонував і через деякий
час незнайомий їй чоловік підігнав
вищевказаний автомобіль ОСОБА_3 під
вікна кафе, а інший незнайомий чоловік
зайшов всередину та передав в руки
ОСОБА_14 ключі від авто. Після цього,
останній вказані ключі передав їй, а
вона в свою чергу дістала з сумки гроші
в сумі 7500 доларів США та хотіла віддати
ОСОБА_14, але на вимогу останнього гроші
взяв чоловік, що приніс ключі. Взявши
гроші, цей чоловік вийшов з кафе, а
ОСОБА_14 сказав, що тепер все в порядку і
питання закрите. Її особисте ставлення
до факту передачі 26 травня 2009 року 7500
доларів США було дуже прозорим.
Чоловіка затримали з наркотиками, тому
вона прекрасно розуміла, що в разі
порушення стосовно нього кримінальної
справи його можуть заарештувати.
Оскільки законного шляху вирішення
цієї проблеми вона не бачила, тому і
вирішила погодитися на умови ОСОБА_13,
ОСОБА_14 і ОСОБА_7 про передачу їм хабара
в обмін на прийняття рішення про
відмову в порушенні відносно ОСОБА_3
кримінальної справи. У зв'язку з тим, що
суми, яку ці особи вимагали за
прийняття такого рішення у неї на той
час не було, вона вимушена була
передати їм тимчасово в заставу
автомобіль чоловіка. Вона
усвідомлювала, що метою передачі цих
грошових коштів є саме давання хабара
зазначеним працівникам міліції за
вирішення на її користь проблеми з
чоловіком, оскільки не хотіла, щоб того
притягли до кримінальної
відповідальності. При цьому, вона
звісно розуміла неправомірність і
своїх власних дій, однак іншого шляху
вирішення проблеми не бачила. Яким
чином ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_7
планували розпорядитися 7500 доларів
США, які вона передала ОСОБА_14 26 травня
2009 року, а також як вони їх хотіли
поділити, їй не відомо. Вказану суму
грошей вона передавала для їх трьох,
оскільки вважала, що вони діють
спільно.

Як встановлено в судовому засіданні
показаннями свідка ОСОБА_3, 11 травня 2009
року він був доставлений працівниками
патрульно-постової служби міліції до
приміщення Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві по вул. Баумана, 4, де у
нього був вилучений медичний шприц з
наркотичною речовиною. Того ж дня
співробітником ВБНОН ОСОБА_13 він був
затриманий та поміщений до камери
адмінзатриманих Шевченківського
райуправління міліції. 13 травня 2009 року
він на прохання ОСОБА_13 написав заяву
про те, що не заперечує проти передачі
вилучених у нього 11 травня 2009 року
особистих речей дружині ОСОБА_4
Наступного дня, тобто 14 травня 2009 року,
ОСОБА_13 в присутності іншого
працівника Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві на ім'я ОСОБА_14 надав
йому для підпису протокол про
адміністративне правопорушення, після
чого звільнили. Вийшовши на вулицю, він
біля входу до райуправління зустрів
свою дружину ОСОБА_4 та товариша ОСОБА_5
Зі слів дружини йому стало відомо, що
вона віддала його автомобіль разом з
ключами ОСОБА_14 В цей час останній
вийшов з райуправління та підійшовши
до них, зауважив, що з вищевказаним
автомобілем нічого не трапиться, якщо
вони вчасно розрахуються. Під час цієї
розмови під'їхав знайомий ОСОБА_5 -
працівник Подільського РУ ГУМВС
України в м. Києві на ім'я ОСОБА_7, який
заявив, що в разі несплати ними 7500
доларів США до 28 травня 2009 року його
автомобіль продадуть на запчастини, а
стосовно його самого порушать
кримінальну справу та посадять до
в'язниці. Після цього ОСОБА_7 підвіз їх
на власному автомобілі додому, а по
дорозі ще раз наголосив, що зазначену
суму грошей вони мають передати до 21
травня 2009 року, але не пізніше 28 травня
2009 року. В іншому випадку щодо нього
буде порушено кримінальну справу, а
автомобіль реалізовано.

Як встановлено в судовому засіданні
показаннями свідка ОСОБА_8, 14 травня 2009
року, приблизно об 11 годині, йому
зателефонував товариш - працівник
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві ОСОБА_14 та попросив у борг під
проценти 5000 доларів США, пояснивши, що
ці гроші потрібні не йому, а його
знайомому на ім'я ОСОБА_7. Також ОСОБА_14
повідомив, що в якості застави йому
буде передано автомобіль «Mitsubishi
Оutlander». Погодившись на таких умовах
позичити гроші, він, близько 14 години,
під'їхав до приміщення Шевченківського
РУ ГУМВС України в м. Києві по вул.
Герцена, 9, де його зустрів ОСОБА_14 та
попросив додатково позичити ще 1000
доларів США, пояснивши, що загалом буде
повернуто з відсотками 8000 доларів США.
Він погодився та сказав, що 1000 доларів
США може передати наступного дня. Після
цього ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_7, а
через деякий час до приміщення
Шевченківського райуправління міліції
під'їхав автомобіль «Mitsubishi Оutlander»,
чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1.
З вказаного автомобіля вийшли
незнайомі йому молода дівчина та
хлопець, які передали ОСОБА_14 ключі від
вказаного авто та техпаспорт. Після
цього ОСОБА_14 повернувся до нього та
віддав отримані ключі і документи на
машину. В свою чергу він передав ОСОБА_14
гроші в сумі 5000 доларів США та останній
разом із вищевказаними дівчиною та
хлопцем пішли до райуправління, а він
відігнав автомобіль «Mitsubishi Оutlander» на
автостоянку по вул. Сім'ї Хохлових в м.
Києві. Через деякий час подзвонив
ОСОБА_14 та повідомив, що за додатковою
сумою в 1000 доларів США приїде не він, а
ОСОБА_7 Наступного дня, тобто 15 травня
2009 року, він в Гідропарку зустрівся з
ОСОБА_7 та передав тому на прохання
ОСОБА_14 1000 доларів США і техпаспорт від
вказаного автомобіля «Mitsubishi Оutlander».
Приблизно з 21 травня 2009 року він почав
постійно телефонувати ОСОБА_14 та
питати, коли йому повернуть гроші. 26
травня 2009 року ОСОБА_14 повідомив, що
можна під'їжджати до Шевченківського
РУ ГУМВС України в м. Києві та забрати
борг. Через деякий час ОСОБА_14 знову
подзвонив та попросив підігнати
автомобіль «Mitsubishi Оutlander» під вікна
кафе „Сори бабцю", що по вул.
Мануїльського в м. Києві. Він під'їхав
до вказаного кафе після 15 години, а
разом з ним на іншій машині приїхав
знайомий таксист - ОСОБА_10, щоб потім
його відвезти додому. Далі, він передав
ключі від автомобіля «Mitsubishi Оutlander»
ОСОБА_10 та попросив занести їх у кафе і
віддати ОСОБА_14, а у того забрати пакет
з грішми. Після того, як ОСОБА_10 зайшов
до кафе, він через деякий час був
затриманий співробітниками СБ України.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 в
судовому засіданні було встановлено,
що 26 травня 2009 року, близько 16 години-16
години 30 хвилин, він підвіз до
автостоянки по вул. Сім'ї Хохлових в м.
Києві свого приятеля ОСОБА_8, де той
пересів до автомобілю «Mitsubishi Оutlander»,
чорного кольору, та на двох машинах
вони приїхали до ресторану по вул.
Мануїльського в м. Києві. Після цього
ОСОБА_8 дав йому ключі від вказаного
автомобілю «Mitsubishi Оutlander» та попросив
їх занести всередину ресторану і
передати ОСОБА_14, а у того забрати
якийсь пакет. На прохання ОСОБА_8 він
увійшов до ресторану, де за одним із
столиків побачив ОСОБА_14 та раніше не
знайомих хлопця і дівчину. Підійшовши
до них, він передав ОСОБА_14 ключі від
автомобіля, який одразу віддав їх
вказаній дівчині та попросив у неї
пакет. Після цього дівчина дістала із
своєї сумки пачку грошей та протягнула
їх ОСОБА_14, але останній наказав
покласти гроші на стіл та сказав, щоб їх
забирав він. Поклавши ці гроші до
кишені штанів, він вийшов з ресторану,
де біля входу був затриманий
співробітниками СБ України, які
вказані гроші у нього виявили і
вилучили.

Як встановлено в суді показаннями
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, кожного
окремо, 26 травня 2009 року, приблизно об 11
годині, вони знаходились на зупинці
громадського транспорту, що неподалік
від готелю „Салют" в м. Києві. В цей час
до них звернувся працівник Служби
безпеки України та запропонував взяти
участь в якості понятих під час
проведення певних заходів, на що вони
дали згоду. Після цього вони у
супроводі цього співробітника зайшли
до приміщення СБУ, розташованого
неподалік від станції метро
„Арсенальна" в м. Києві, де їм було
роз'яснено, що зараз буде проведено
огляд та помітку грошових коштів з їх
подальшим врученням молодій дівчині,
що знаходилася поруч. Також
співробітники СБУ пояснили, що у цієї
дівчини хтось вимагає хабар і ці гроші
вона має передати даним особам. Потім
співробітниками СБУ на столі були
розкладені гроші в сумі 7500 доларів США,
купюрами номіналом по 100 доларів,
номери яких були переписані у
протоколі, а також виготовлено їх
світлокопії. Крім цього експертом всі
купюри були оброблені спеціальним
порошком, а на трьох купюрах виконано
надпис спеціальним фломастером „Хабар
СБУ". В промінні ультрафіолетової лампи
порошок світився зеленим кольором, а
надпис на трьох купюрах
світло-блакитним кольором. В процесі
цього були взяті зразки вказаного
порошку та на чистому аркуші паперу
виконано надпис вищевказаним
фломастером, аналогічний надписам на
купюрах. Всі зразки були упаковані у
паперові конверти. Після цього
вищевказані грошові кошти були
поміщені до сумки ОСОБА_4 Зазначені дії
були зафіксовані у протоколі, який вони
засвідчили своїми підписами. Далі, вони
разом із співробітниками СБУ вирушили
на вулицю Мануїльського в м. Києві і
розташувалися біля кафе „Сори бабцю".
Приблизно в період з 16 до 17 години до
кафе на автомобілі «Mitsubishi Оutlander».
чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1,
під'їхав раніше не знайомий ОСОБА_8
Через деякий час після цього вони
бачили, як співробітниками СБУ при
виході із вищевказаного кафе був
затриманий раніше не знайомий ОСОБА_10,
після чого було затримано ОСОБА_8. а
через кілька хвилин співробітники СБУ
із кафе вивели також раніше не
знайомого ОСОБА_14 При цьому, у задній
кишені штанів ОСОБА_10 були виявлені та
вилучені гроші в сумі 7500 доларів США,
купюрами по 100 доларів, номери яких
співпали з номерами купюр, що перед цим
були вручені ОСОБА_4 В промінні
ультрафіолетової лампи всі купюри
світилися зеленим кольором, а на трьох
з них був видний надпис „Хабар СБУ", що
світився світло-блакитним кольором.
Зазначені грошові кошти, а також пакет,
в якому вони знаходились, змиви з рук
ОСОБА_10 були упаковані співробітниками
СБУ у паперові конверти. Всі ці дії
фіксувалися працівниками СБУ у
відповідному протоколі огляду місця
події, який по закінченню вони
засвідчили своїми підписами.

Також, вина ОСОБА_13 в одержанні хабара
підтверджується й іншими доказами, а
саме відомостями, що містяться в:

- протоколах очних ставок (т. 1 а.с.а.с.
143-154,164-167), в ході яких свідок ОСОБА_4
підтвердила свої показання в
присутності ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_7;

- протоколі огляду грошових коштів від
26 травня 2009 року (том 1 а.с. 44-65), згідно
якого ОСОБА_4 співробітниками ГУ СБ
України в м. Києві та Київській області
були вручені грошові кошти в сумі 7500
доларів США для подальшої передачі в
якості хабара працівникам міліції
ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 Попередньо
номери всіх купюр були переписані у
протоколі, також всі купюри експертом
були оброблені люмінесцентним
порошком „Люмінор 496Т", а на трьох з них
під номерами НР 96315317 С, НР 96315318 С та НР
96315319 С за допомогою спеціального
люмінесцентного фломастеру зроблено
надпис „Хабар СБУ". В процесі огляду
були взяті зразки вищевказаного
порошку та на чистому аркуші паперу
виконано надпис зазначеним
фломастером, аналогічний надписам на
купюрах. Всі зразки були упаковані у
паперові конверти;

- протоколі огляду місця події (том
1 а.с. 66-69), згідно якого 26 травня 2009 року
співробітниками ГУ СБ України в м.
Києві та Київській області біля кафе
«Сори бабцю», що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Мануїльського, 2,
був затриманий ОСОБА_10, в кишені якого
були виявлені та вилучені грошові
кошти в сумі 7500 доларів США, серії та
номери купюр яких повністю співпали з
серіями та номерами купюр, що перед цим
були вручені ОСОБА_4 для подальшої
передачі ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 в
якості хабара. При поміщенні вказаних
грошових купюр в проміння
ультрафіолетової лампи вони світилися
характерним зеленим кольором. Крім
цього, на купюрах з номерами НР 96315317 С,
НР 96315318 С та НР 96315319 С виявлено надпис
„Хабар СБУ", що світився характерним
світло-блакитним кольором. В ході
огляду місця події було зроблено змиви
з обох рук ОСОБА_10, а у ОСОБА_14 вилучено
його власний мобільний телефон «Nokia»,
модель 8800 d, іmei НОМЕР_3;

- висновку експерта №73/5 від 30
червня 2009 року (том 3 а.с. 17-19), відповідно
до якого на вилучених 26 травня 2009 у
ОСОБА_10 грошових купюрах в сумі 7500
доларів США, поверхнях поліетиленового
пакету, в яких знаходилися гроші, а
також на змивах з рук ОСОБА_10 виявлено
сліди спеціальної хімічної речовини,
яка однакова (у межах застосованих
методів аналізу) за основними
фізико-хімічними ознаками з речовиною,
якою були помічені грошові купюри,
вручені 26 травня 2009 року ОСОБА_4 для
передачі в якості хабара працівникам
міліції. На вилучених у ОСОБА_10
грошових купюрах з номерами НР 96315317 С,
НР 96315318 С та НР 96315319 С виявлено
приховані надписи „Хабар СБУ", що були
зроблені спеціальним олівцем
(маркером). Хімічна речовина напису
„Хабар СБУ" на вказаних купюрах і
експериментального зразка напису
„Хабар СБУ" між собою однакові по
характеру люмінесценції в УФП і мають
спільну родову належність;

- заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
вчинення злочину (том 1 а.с. 27-31), згідно
яких зазначені особи 25 травня 2009 року
повідомили правоохоронні органи про
вимагання хабара співробітниками
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та Подільського
РУ ГУМВС України в м. Києві - ОСОБА_7;

- протоколі огляду наданої свідком
ОСОБА_4 світлокопії постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 від 14 травня 2009 року
(том 3 а.с. 43), винесеної
оперуповноваженим ВБНОН
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві ОСОБА_13, в нижній частині якої,
зліва від підпису ОСОБА_13, міститься
рукописний напис „Копія вірна" та
підпис, виконані кульковою ручкою з
чорнилами синього кольору. В цьому ж
місці документу міститься відбиток
печатки „Для довідок" Шевченківського
РУ ГУМВС України в м. Києві, виконаний
чорнилами синього кольору;

- протоколах огляду (том 3 а.с. 41-42, 25-26),
згідно яких під час огляду вилученого у
ОСОБА_14 мобільного телефону
встановлено, що він містить сім-карту
оператора мобільного зв'язку ЗАТ
„Київстар Дж.Ес.Ем" з номером НОМЕР_2. В
меню телефону, в розділі „Контакти", у
підрозділі „Імена" виявлено, зокрема,
наступні записи: 1) „ОСОБА_5; НОМЕР_4"
(зазначений номер телефону належить
ОСОБА_5); 2) „ОСОБА_13; НОМЕР_5". Під час
огляду вилученого в ході особистого
обшуку у ОСОБА_13 мобільного телефону
встановлено, що він містить сім-карту
оператора мобільного зв'язку ТОВ
„Астеліт" (ІлТе) з номером НОМЕР_6. В
меню телефону, в розділі «Контакти», у
підрозділі „Імена" виявлено, зокрема,
наступний запис: „Адвокат ОСОБА_9;
НОМЕР_7; НОМЕР_8". Зазначені номери
телефонів належать адвокату ОСОБА_9.

- інформацією, знятою з каналів зв'язку
обвинувачених (том 2 а.с. 153-185),
відповідно до якої зафіксовано
чисельні телефонні з'єднання 13-14 та 26
травня 2009 року за допомогою мобільних
телефонів з номерами НОМЕР_2 (номер
телефону ОСОБА_14) та НОМЕР_5 і НОМЕР_6
(номери телефонів ОСОБА_13). Також
зафіксовано чисельні з'єднання в
період 14-26 травня 2009 року за допомогою
мобільних телефонів з номерами НОМЕР_2
(номер телефону ОСОБА_14) та НОМЕР_4
(номер телефону ОСОБА_5) і НОМЕР_9 (номер
телефону ОСОБА_7);

- протоколі про наслідки проведення
оперативно-розшукових заходів (з
додатками) (том 3 а.с. 30-36), згідно якого 26
травня 2009 року в приміщенні кафе „Сори
бабцю" по вул. Мануїльського, 2 в м. Києві
співробітниками ГУ СБ України в м.
Києві та Київській області проводилися
оперативно-розшукові заходи
негласного слухового контролю
переговорів та негласного візуального
контролю з використанням технічних
засобів відносно ОСОБА_14 В ході цих
заходів було зафіксовано факт зустрічі
ОСОБА_14 з ОСОБА_5 і ОСОБА_4, їх розмови, а
також факт передачі громадянкою ОСОБА_4
ОСОБА_14 грошових коштів в сумі 7500
доларів США. Додатками до даного
протоколу є два комп'ютерні DVD-R диски
„Arena", на яких зафіксовано результати
вказаних оперативно-технічних заходів
та текстова роздруківка змісту розмови
ОСОБА_14 з ОСОБА_4 і ОСОБА_5;

Крім того, вину ОСОБА_13 в одержанні
хабара підтверджують:

- речові докази, приєднані до справи
(том 3 а.с. 48-49, 44-46), а саме: грошові кошти
в сумі 7500 доларів США, які 26 травня 2009
року були виявленні у ОСОБА_10 та
вилучені; мобільний телефон «Nokia»,
модель 8800 d, іmei НОМЕР_3, вилучений у
ОСОБА_14; світлокопія постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 від 14 травня 2009 року,
винесена оперуповноваженим ВБНОН
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві ОСОБА_13; два комп'ютерні DVD-R диски
„Arena", на яких зафіксовано результати
оперативно-технічних заходів -
фіксація розмов та зустрічі ОСОБА_4 з
ОСОБА_14, що відбувалися 26 травня 2009
року; інші предмети, приєднані як
речові докази постановою від 06 жовтня
2009 року;

- документи (том 3 а.с. 59-76) - матеріали, на
підставі яких ОСОБА_13 14 травня 2009 року
було прийняте рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_3, а саме матеріалами ЖРЗПЗ №12847
від 11 травня 2009 року;

- актом перевірки (том 1 а.с. 88-89), згідно
якого 26 травня 2009 року співробітником
10-го відділу внутрішньої безпеки в м.
Києві СВБ ГУБОЗ МВС України в
службовому кабінету ОСОБА_13 було
виявлено та вилучено військовий квиток
серії НОМЕР_10 на ім'я ОСОБА_5, а при
огляді службового комп'ютеру ОСОБА_13
виявлено текстовий документ -
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо ОСОБА_3 по
матеріалах ЖРЗПЗ №12847 від 11 травня 2009
року.

Також суд звертає увагу, що на
досудовому слідстві ОСОБА_14 викладав
обставини по даній справі (т. 2 а.с. 1-5),
зазначаючи, що приблизно 14 травня 2009
року йому зателефонував товариш ОСОБА_7
з проханням дізнатися інформацію
стосовно ОСОБА_3, якого затримано
працівниками ВБНОН Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві за зберігання
наркотиків. На прохання ОСОБА_7 він
звернувся до співробітника ВБНОН
ОСОБА_13, у якого на виконанні
перебували матеріали щодо ОСОБА_3 та
запитав, чи можливо вирішити питання
про звільнення ОСОБА_3 та відмову в
порушенні кримінальної справи щодо
нього. У відповідь ОСОБА_13 заявив, що це
можливо, але тільки за умови, що він
отримає винагороду в розмірі 5000
доларів США. Про висунуті ОСОБА_13 умови
він повідомив ОСОБА_7 Через деякий час
останній зателефонував та сказав, що
обговорив це питання з дружиною ОСОБА_3
у якої на даний час таких грошей немає,
але вона готова залишити на два тижні
під заставу власний автомобіль, а
протягом цього терміну передасть
необхідну суму грошей з відсотками.
Після цієї розмови з ОСОБА_7 він
звернувся до свого знайомого ОСОБА_8 та
попросив в борг на строк до двох тижнів
5000 доларів США під заставу вказаного
автомобіля, на що останній дав згоду.
Про вказану домовленість з ОСОБА_8 він
відразу повідомив ОСОБА_7 Того ж дня
останній повідомив по телефону, що
дружина ОСОБА_3 -ОСОБА_4 на
вищевказаному автомобілі виїхала до
приміщення Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві по вул. Герцена, 9 та
попросив її зустріти і забрати машину.
Через деякий час він біля приміщення
районного управління дійсно зустрівся
з ОСОБА_4, яка передала йому свідоцтво
про реєстрацію зазначеного вище
автомобіля та ключі від нього. Взявши
вказані документи та ключі, він передав
їх ОСОБА_8, який знаходився неподалік в
своєму авто, отримавши у останнього
гроші в сумі 5000 доларів США. Відразу ж
після цього він повідомив ОСОБА_13 про
те, що призначені для того 5000 доларів
США як винагорода за прийняття рішення
про відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 вже в наявності.
Того ж дня він та ОСОБА_7 за ініціативою
останнього, додатково позичили у
ОСОБА_8 1000 доларів США, які розділили
порівну між собою та використали на
власний розсуд. Наступного дня, тобто 15
травня 2009 року він, приблизно о 20 годині
зустрівся з ОСОБА_13 неподалік від
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві та передав тому вищевказані 5000
доларів США, як винагороду за прийняття
рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо чоловіка
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 22 травня 2009 року під час
зустрічі з ОСОБА_4 він наполягав на
передачі нею грошей до 28 травня 2009 року.
26 травня 2009 року ОСОБА_4 та її знайомий
ОСОБА_5 зателефонували і повідомили, що
готові зустрітися для передачі грошей
в кафе „Сори бабцю" по вул.
Мануїльського, 2 в м. Києві. У зв'язку з
цим він відразу подзвонив ОСОБА_8 та
сказав підігнати автомобіль до
вказаного кафе, а сам пішов на зустріч.
В приміщенні кафе він передав ОСОБА_4
копію винесеної ОСОБА_13 постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 Через деякий час до
кафе на вищевказаному автомобілі
під'їхав ОСОБА_8, після чого всередину
увійшов знайомий останнього ОСОБА_10,
який віддав ключі від автомобіля. В
свою чергу ОСОБА_4 дістала гроші, які
ОСОБА_10 взяв і вийшов з кафе. В цей
момент він був затриманий
співробітниками СБУ.

Крім того, згідно показань ОСОБА_14, які
він надавав під час досудового
слідства (том 2 а.с. 20-24), 26 травня 2009 року
він особисто в приміщенні
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві виготовив світлокопію постанови
про відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 від 14 травня 2009 року,
винесеної оперуповноваженим ВБНОН
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві ОСОБА_13, після чого зробив на ній
напис „Копія вірна" та завірив власним
підписом і відбитком печатки „Для
довідок" Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві. Того ж дня
зазначений документ він передав ОСОБА_4

Саме відомості, повідомлені ОСОБА_14 на
досудовому слідстві, суд бере до уваги,
оскільки вони узгоджуються з
показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, а до показань, які надавались
ОСОБА_14, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 в судовому
засіданні, суд відноситься критично та
вважає, що у такий спосіб останній
намагається уникнути від
відповідальності за вчинене, а ОСОБА_14
та ОСОБА_7 - вигородити себе та ОСОБА_13
від участі у протиправних діях.

Водночас, органом досудового слідства
ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні
умисних дій, які виразилися в одержанні
службовою особою в будь-якому вигляді
хабара за виконання чи невиконання в
інтересах того, хто дає хабара, чи в
інтересах третьої особи будь-якої дії з
використанням наданої їй влади чи
службового становища, поєднаному з
вимаганням хабара, тобто у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК
України (в редакції станом на травень
2009 року).

Разом з тим, в судовому засіданні не
було встановлено, що в діях підсудного
ОСОБА_13 міститься така кваліфікуюча
ознака як «вимагання хабара».

Так, відповідно до п. 4 примітки до ст. 368
КК України (в редакції станом на
травень 2009 року), вимагання хабара
визнається вимагання службовою особою
хабара з погрозою вчинення або не
вчинення з використанням влади чи
службового становища дій, які можуть
заподіяти шкоду правам чи законним
інтересам того, хто дає хабара, або
умисне створення службовою особою
умов, за яких особа вимушена дати
хабара з метою запобігання шкідливим
наслідкам щодо своїх прав і законних
інтересів.

Як встановлено в суді, підсудним
ОСОБА_13 грошові кошти від особи, яка
звільнена від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України, отримано в якості хабара за не
порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_3, незважаючи на те, що на
момент такої вимоги, останнього було
затримано за обставин зберігання при
собі наркотичного засобу, отже
завдання шкоди саме законним інтересам
ОСОБА_3 за умови не передання ним (іншою
особою в його інтересах) хабара ОСОБА_13
було неможливо, а тому така
кваліфікуюча ознака як «вимагання
хабара» має бути виключена з
обвинувачення ОСОБА_13 з подальшою
перекваліфікацією його дій з ч.2 ст. 368
на ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції
станом на травень 2009 року).

Також суд виключає з переліку речових
доказів, посилання органа досудового
слідства на такий речовий доказ як
комп'ютерний CD-R диск „Intenso", на якому
міститься запис розмов ОСОБА_4 з ОСОБА_7
та ОСОБА_14 за 18 та 22 травня 2009 року,
оскільки, як встановлено в судовому
засіданні, зазначені розмови з ОСОБА_7
та ОСОБА_14 свідком ОСОБА_4 було
зафіксовано особисто за власною
ініціативою та сплановано, що носить
характер цілеспрямованих дій із
застосуванням оперативно-розшукових
заходів, передбачених Законом, а
збирання і фіксація у такий спосіб
фактичних даних із застосуванням
заходів, передбачених Законом України
«Про оперативно-розшукову діяльність»,
особою, не уповноваженою на здійснення
такої діяльності, якою фактично є
свідок ОСОБА_4, тягне за собою визнання
обвинувачення на основі таких
фактичних даних необґрунтованим
(рішення Конституційногно Суду України
від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011, справа
№1-31/2011).

Таким чином, оскільки підсудний
ОСОБА_13, являючись службовою особою,
вчинив одержання в будь-якому вигляді
хабара за виконання в інтересах
третьої особи будь-якої дії з
використанням наданої їй влади чи
службового становища, то такі його дії
суд кваліфікує за ч.1 ст.368 КК України (в
редакції станом на травень 2009 року).

При призначенні покарання, суд бере до
уваги та визнає обставинами, які
пом'якшують покарання підсудному
ОСОБА_13 - те, що на даний час, останній
вже не виконує обов'язки щодо протидії
незаконному обігу наркотиків, а
проходить службу за іншим напрямком
діяльності, який не пов'язаний з
проведенням оперативно-розшукової
діяльності або слідчої роботи, а також
і те, що за час служби в органах
внутрішніх справ неодноразово
заохочувався відповідним чином, в тому
числі нагороджувався відзнакою «За
відзнаку в службі» ІІ ступеня.

Також, призначаючи покарання
підсудному ОСОБА_13, суд враховує, що
останній до кримінальної
відповідальності притягається вперше,
на наркологічному та
психоневрологічному обліках не
перебуває, в судовому засіданні, хоча і
не визнав свою вину, проте активно не
перешкоджав суду у встановленні
об'єктивної істини, тому в даному
конкретному випадку суд вважає
можливим обмежитись підсудному ОСОБА_13
найменш суворим видом покарання,
передбаченим в санкції ч. 1 ст. 368 КК
України (в редакції станом на травень
2009 року), при цьому, враховуючи
сукупність обставин, які пом'якшують
покарання, із застосуванням ст. 69 КК
України, - без визначення додаткового
покарання у виді позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю, і викладене на думку
суду є справедливим а також необхідним
і достатнім для виправлення та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

Питання щодо речових доказів слід
вирішити відповідно до правил,
передбачених ст. 81 КПК України 1960 року.

Арешт, накладений на майно підсудного
ОСОБА_13 - слід скасувати.

На підставі викладеного та, керуючись
ст.ст. 323, 324, 330, 332 КПК України 1960 року, п.
11 Перехідних положень КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК
України (в редакції станом на травень
2009 року), за якою, із застосуванням ст. 69
КК України, призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі сімсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто 12750
(дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят)
гривень без позбавлення права обіймати
певні посади чи займатися певною
діяльністю.

Речові докази по справі, а саме: грошові
кошти в сумі 7500 доларів США - вважати
повернутими законному володільцю;
мобільний телефон «Nokia», модель 8800 d, іmei
НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_14, інші речові
докази - знищити, окрім тих, які
зберігаються при справі, і які залишити
зберігати при ній, включно з
документами.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_13 -
скасувати.

Міру запобіжного заходу стосовно
ОСОБА_13 - підписку про невиїзд -
скасувати.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ
П.Л. СЛОБОДЯНЮК