Справа № 646/3475/14-к
Пр.№
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м.Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді - Олізаренко С.М.,

при секретарі - Кочуковій О.П.,

за участю прокурора - Ковальова Р.В.,

розглянувши кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за №№0000721 від 02
грудня 2013 року, за підозрою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Харків, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, вдівця,
не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого: вироком
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 25.07.2013 року за ч.1 ст.185 КК
України до 200 годин громадських робіт;
вироком Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 28.10.2013 року за ч.2 ст.185
КК України до 2 років позбавлення волі,
з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, маючи незняту та непогашену
судимість за вироком
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 28.10.2013 року, яким його було
засуджено за ч.2 ст.185 КК України, 02.12.2013
р. близько 10-00 год. зайшов на територію
"Відокремленого підрозділу
Основ'янська колійна машинна станція
№39 державного підприємства Південна
залізниця", що розташоване за адресою:
м.Харкова Мерефянське шосе, 30-А, де
діючи з корисливих мотивів, маючи
умисел на заволодіння чужим майном,
впевнившись, що за його діями ніхто не
спостерігає, викрав дві рейкові
підкладки типу КБ-65, чим завдав
матеріальну шкоду у загальному розмірі
189 грн. 18 коп. Після чого, ОСОБА_1, маючи
реальну можливість розпорядитися
викраденим майном, був зупинений
працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_1, допитаний в
судовому засіданні, повністю визнав
свою вину у вчиненому злочині,
підтвердив факти та обставини його
вчинення так, як вони викладені судом
вище.

При цьому обвинувачений просив
врахувати, що він повністю визнає себе
винними у скоєному злочині та щиро
розкаюється, пояснив, що вчинення
злочину було обумовлено тяжким
матеріальним становищем.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений
повністю визнав свою вину в
інкримінованому йому злочині, його
показання повністю відповідають
фактичним обставинам справи, наслідки
застосування ч.3 ст.349 КПК України
обвинуваченому та іншим учасникам
судового розгляду роз'яснені та вони
вважать недоцільним дослідження
доказів щодо обставин, викладених в
обвинувальному акті, при цьому у суду
нема сумнівів у добровільності їх
позиції, суд приходить до висновку про
недоцільність дослідження доказів
щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про доведеність
вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
йому злочину та кваліфікує його дії за
ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинене
повторно.

При призначенні покарання суд
відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України
враховує ступінь тяжкості та конкретні
обставини вчиненого злочину, дані про
особу обвинуваченого, наявність
обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12
КК України, ОСОБА_1 вчинив злочин
середньої тяжкості; повністю визнав
себе винними та щиро розкаявся у
вчиненому, пояснив, що вчинення злочину
було обумовлено тяжким матеріальним
становищем, що відповідно до ст.66 КК
України визнається судом обставинами,
що пом'якшують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України
обставин, що обтяжують покарання, судом
не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_1
встановлено, що він раніше судимий, має
середньо-спеціальну освіту, вдівець,
має постійне місце проживання за
адресою: АДРЕСА_1, де характеризується
позитивно, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив злочин в період
іспитового строку, встановленого за
попереднім вироком Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 28.10.2013
року, суд призначає йому остаточне
покарання за правилами ст.71 КК України
з застосуванням принципу часткового
складання покарань.

Прокурор в судовому засіданні заявив
клопотання, яке підтримав
обвинувачений, про звільнення ОСОБА_1
від призначеного судом покарання на
підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про
амністію у 2014році».

Дослідивши надані докази, суд вважає,
що клопотання прокурора та
обвинуваченого підлягає задоволенню,
оскільки відповідно до п. "є" ст. 1 Закону
України "Про амністію у 2014 році"
підлягають звільненню від відбування
покарання у виді позбавлення волі на
певний строк, та від інших покарань, не
пов'язаних з позбавленням волі,
засуджені за умисні злочини, які не є
тяжкими або особливо тяжкими, та за
злочини, вчинені з необережності, які
не є особливо тяжкими відповідно до
ст.12 КК України, особи, які на день
набрання чинності цим Законом мають
одного чи обох батьків, які досягли
70-річного віку, або визнані інвалідами
першої групи, за умови, що в цих батьків
немає інших працездатних дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має батька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який досяг
83-річного віку, та матір ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, яка досягла 80-річного
віку. Передбачених законом обмежень
для застосування Закону України "Про
амністію у 2014 році" судом не
встановлено, а тому ОСОБА_1 є суб'єктом
амністії.

Процесуальні витрати підлягають
стягненню ОСОБА_1 згідно до ст.ст. 124, 126
КПК України (а.с.41)

Долю речових доказів суд вирішує на
підставі ст..100 КПК України (а.с.42-43).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК
України, та призначити йому покарання у
виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України шляхом
часткового приєднання покарання,
призначеного за вироком
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 28.10.2013 року, остаточно
визначити покарання у виді 2 (двох)
років 3 (трьох) місяців позбавлення
волі.

На підставі "є" ст. 1 Закону України "Про
амністію у 2014 році" звільнити ОСОБА_1
від призначеного судом покарання у
виді позбавленні волі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
процесуальні витрати, понесені при
провадженні експертизи № 57 від 28.02.2014р.
в сумі 196,56 грн.

Речові докази, передані на
відповідальне зберігання представнику
потерпілого, вважати повернутими
власнику.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення з
урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя:
С.М. Олізаренко