АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/6736/14-к Головуючий 1-ї інстанції:
Провадження №11-сс/790/1096/15 ОСОБА_1
Категорія : ст.304 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
заявника - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 20 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність прокурора м.Харкова ОСОБА_9 .
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою потерпілого, слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, у відповідності до яких під час досудового розслідування може бути оскаржений лише певний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора. А якщо скарга подана на інші рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню, то у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. Слідчий суддя зазначив, що скарга ОСОБА_6 не містить вимог, які узгоджуються із положеннями п.п.1,3 ч.1 ст.303 КПК України, а строк скасування прокурором рішення слідчого КПК України не визначений.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; перевіривши матеріали за скаргою потерпілого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, у ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, зокрема у п. 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою на бездіяльність прокурора щодо нездійснення процесуальних дій, у розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, слід виходити із наявності зв*язку між обов*язком прокурора вчинити певні дії та строком, у межах якого він зобов*язаний їх вчинити, порушення якого законодавець пов*язує з можливістю певної особи звернутися до слідчого судді зі скаргою.
Ч.5 ст.284 КПК України передбачає право прокурора скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження у зв*язку із її незаконністю чи необґрунтованістю, як з власної ініціативи, так і за скаргою заявника, потерпілого. Тобто, у даному випадку кримінальним процесуальним законом передбачено право, а не обов*язок прокурора скасувати постанову слідчого. Окрім того, норми КПК України не містять визначення конкретних строків щодо можливого прийняття прокурором рішення за скаргою заявника, потерпілого. Тому бездіяльність прокурора щодо нездійснення процесуальних дій для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, як на те посилається ОСОБА_6 , не є предметом оскарження за п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Інших вимог, які є предметом оскарження, та узгоджуються із положеннями ч.1 ст.303 КПК України, скарга ОСОБА_6 не містить.
Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України, прийняв законне та обгрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 20 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_10 на бездіяльність прокурора м.Харкова ОСОБА_9 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :