УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

голову
ючого-судді Томенчука Б.М.,

суддів Ткачук
Н.В., Кривобокової Н.М.,

з
участю: прокурора ЛизакаР.В.,

захисників ОСОБА_1., ОСОБА_2.,

засуджених ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7

розглянувши
20.09.2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_7 та в його інетресах захисників ОСОБА_2. та ОСОБА_1. на
вирок Долинського районного суду від 14 червня 2007 року,-

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Гериня Долинського району, там же і зареєстрований, проживаючого в
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, інваліда 2 групи,
одруженого, на утриманні має 1 малолітню дитину, раніше судимого 30.12.2004р.
Долинським районним судом за ст.152 ч.1, 342 ч.2 КК України на 3 роки обмеження
волі, а згідно постанови Рівненського районного суду від 1.06.2005р. його
умовно-достроково звільнено на невідбутий термін Юміс. 27днів,

засуджено за ст.187 ч.4 КК України
із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки

позбавлення волі, з конфіскацією
половини майна, яке є його власністю.

На підставі
ст.71 КК України за сукупністю вироків йому остаточно визначено

покарання Зр. 2міс. позбавлення
волі.

Згідно ч.1 ст.20 КК України щодо ОСОБА_7 застосовано
примусові заходи

медичного
харкетеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги по місцю відбування

покарання.

До набрання
вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7

залишено -
тримання під вартою, а початок строку відбування покарання ухвалено

обчислювати з 8
червня 2006 року.

Справа №
11-393/2007р. Головуючий
у І інстанції Андрусів І.М.

Категорія
ст.187 ч.4 КК України Доповідач:
Томенчук Б.М.

Цим же вироком засуджено і ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6., апеляцій
відносно яких не подано.

Судом також
вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_7
визнано винуватим та засуджено за те, що він 28.11.2005р., у вечірню пору,
разом із засудженими ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у складі організованої групи прибули на таксі на кладовище
м.Долина, по вул.Хмельницького, куди особи, матеріали справи відносно яких
виділено в окреме провадження, доставили та утримували потерпілого ОСОБА_8. Погрожуючи
вбивством усі ч.1ени організованого злочинного угрупування почали вимагати у ОСОБА_8. гроші в сумі
10000 доларів США. Коли потерпілий
відмовився передати їм зазначену суму, вони заставили його копати лопатою (яку
заздалегідь привезли з собою) собі могилу, при цьому ще й почали наносити йому
удари в різні ділянки тіла. ОСОБА_7 наносив удари кулаками по животі та
обличчі, чим заподіяли ОСОБА_8.
середньої тяжкості тілесні ушкодження. Сприйнявши дії та погрози вбивством,
як реальну небезпеку для свого життя, ОСОБА_8 погодився на вимоги засуджених.
Розраховуючи отримати від ОСОБА_8
зазначену суму грошей, усі засуджені разом із потерпілим поїхали до
господарства останнього в с. Мізунь де
він, зайшовши у свій будинок, викликав по телефону на допомогу сусідів. Тоді
засуджені з місця події втекли.

В
апеляціях на вирок засуджений ОСОБА_7. та в його інересах захисники ОСОБА_2. та
ОСОБА_1оспорюють доведеність вчинення ним,ОСОБА_7, інкримінованого злочину.
Вважають, що ні досудовим сліством, ні в судовому засіданні не доведено про
його причетність до вчинення розбійного нападу у складі організованої групи.
Крім того, ставлять під сумнів про наявність у потерпілого середньої тяжкості
тілесних ушкоджень, а при призначенні покарання судом не було враховано стан
здоров"я ОСОБА_7 та його характеристику.

Також судом було порушено кримінально-процесуальне законодавство, а саме,
що судом не було допитано свідка ОСОБА_9 та потерпілогоОСОБА_8

Просять вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в
той же суд в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про законність та
обгрунтованість вироку, який одночасно подав письмове клопотання про відмову
від своєї апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_7, його захисника ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_1. та засудженого ОСОБА_3., які підтримали
подані апеляції, інші засуджені не висловили своєї думки щодо апеляцій,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та мотиви апеляцій, колегія
суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини засдженого ОСОБА_7 у вчиненому
відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на зібраних досудовим
слідством та належно досліджених і правильно оцінених в судовому засіданні
доказах.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні сам ОСОБА_7 не
заперечує що дійсно 28.11.2005р. він разом з іншими, у вечірню пору, поїхали на
кладовище, що в м.Долина, заперечивши при цьому, мету поїздки.

Однак детально про обставини справи заявив та розповів сам потерпілий, і
його показання підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_9, яка ствердила, що
разом з іншими засудженими на кладовищі потерпілого бив і ОСОБА_7. Про участь
ОСОБА_7 у
розбійному нападі і ствердив засуджений ОСОБА_5, а також, що ОСОБА_7 ОСОБА_3
чомусь дав меньше грошей.

Суд
обгрунтовано взяв до уваги і визнав достовірними показання потерпілого, свідка
ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_5., які також підтверджуються протоколами
впізнання ОСОБА_7, як учасника розбійного нападу, протоколом відтворення
обстановки та обставин події з участю ОСОБА_9 та іншими доказами наведеними у
вироку.

Кваліфікуючи дії засуджених як такі, що вчинені у складі організованої
групи, суд достатньо обгрунтував та вказав ознаки їх злочинного утрушування з
розподілом функцій усіх учасників групи, як щодо потерпілого ОСОБА_8., так і щодо
потерпілого ОСОБА_10

Що стосується твердження апелянтів про відсутність у
потерпілого середньої тяжкості тілесних ушкоджень, то вони об"єктивно
спростовуються актом судмедобстеження та висновком експерта, яким суд теж дав
правильну оцінку.

Таким чином, колегія суддів вважає вирок суду законним та обгрунтованим.
Вказана у вироку кваліфікація дій засудженого ОСОБА_7 відповідає встановленим судом
обставинам справи, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст.65 КК
України. При цьому суд врахував як ступінь тяжкості вчиненого, так і особу
засудженого, в зв"язку із чим йому і було призначено покарання нижче від
найнижчої межі встановленої санкцією ч.4 ст.187КК України.

Посилання адвоката ОСОБА_1. в апеляції на те, що судом
безпосередньо не було допитано свідка ОСОБА_9 та потерпілогоОСОБА_8 є
необгрунтованими, оскільки, згідно протоколу судового засідання, і ОСОБА_9
іОСОБА_8 допитувались судом і про це жодний із учасників процесу в зауваженнях
на протокол судового засідання не вказував. Як свідка ОСОБА_9, так і
потерпілого ОСОБА_8, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні
попереджувалось про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, які
були об"єктивними та послідовними і яким суд дав оцінку. Тому колегія
суддів не вбачає істотних порушень норм КПК України, які б були підтавою для
скасування вироку.

Таким чином,
колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданих апеляцій.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляції
засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисників ОСОБА_2. та ОСОБА_1.
залишити без задоволення, а вирок Долинського районнного суду від 14 червня
2007 року щодо засудженого ОСОБА_7 - без змін.