Справа № 752/7342/15-к
Провадження №: 1-кп/752/524/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002655 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
17.03.2015 року, близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля ТЦ «Домосфера», що за адресою м. Київ, Столичне Шосе, 101, з корисливого мотиву, незаконно заволодів, із застосуванням фізичної сили, зламавши блокування рульового управління мотоциклом марки «Lifan» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову « НОМЕР_2 », який відкотив в напрямку Дніпровського Шосе в м. Києві, до місця свого проживання, чим причинив шкоду ОСОБА_5 , на суму 3410 грн. 21 коп.

Цивільний позову у кримінальному провадженні не заявлений.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, в письмовому вигляді, відсутність матеріальних претензій до ОСОБА_4 .

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 17.03.2015 року, близько 17:30 год. побачив мотоцикл, зламав руль та покотив його додому. В подальшому обвинувачений повернув мотоцикл потерпілому. Завдану шкоду відшкодувує в добровільному порядку.

Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.

За згодою сторін, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по провадженню, як покази потерпілих, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини провадження ніким не оспорюються.

З врахуванняи викладеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 ч. 1 ст. 289 за КК України кваліфіковано вірно, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини провадження:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, згідно ст. 12 КК України: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, за місцем проживанням, щодо якого скарг від мешканців не надходило, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, в добровільному порядку відшкодовує завдану шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та роботи, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, слід залишити без змін.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, слід залишити без змін.

Речові докази по провадженню, а саме: мотоциклом марки «Lifan» д.н.з. НОМЕР_1 , та металеву табличку з номерним знаком, передані потерпілому ОСОБА_5 під розписку - вважати повернути останьому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1