Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/371/15-к
У Х В А Л А
31.03.2015 року м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України.
Захисники обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 подали до суду корпоитання про закриття провадження щодо їх підзахисних обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в частині обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України в порядку ст.248 КПК України.
Клопотання мотивували тим, що потерпілі претензій до обвинувачених не мають, на підтвердження чого подали до суду письмові заяви, злочин за ч.1 ст.122 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 клопотання підтримали, та зазначили, що винними себе не визнають, вважають, що не було події злочину, тому домовилися з потерпілими про закриття провадження.
Прокурор щодо клопотання заперечив, зазначив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні двох злочинів за ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, які утворюють ідеальну сукупність.
Представник потерпілих ОСОБА_7 клопотання підтримав, зазначив, що до канцелярії подано додаткові заяви від потерпілих про примирення, претензій до обвинувачених не мають, а відтак на підставі ст.46 КК України просив провадження в частині ст.122 ч.1 закрити.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Пунктом другим частини третьої ст.314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Стаття 46 КК України передбачає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Для застосування аналізованого виду звільнення від кримінальної відповідальності необхідною є сукупність таких умов:
1) особа вчинила злочин уперше;
2) діяння належить до злочинів невеликої тяжкості або необережних злочинів середньої тяжкості (при цьому не вимагається, щоб ними були так звані злочини приватного обвинувачення);
3) особа, яка вчинила такий злочин, примирилася з потерпілим;
4) вона відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Встановивши сукупність вказаних умов, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні злочинів за ч.1 ст. 122 та ч.2 ст.296 КК України. Обвинувачені злочини скоїли вперше. Злочини, у скоєнні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, які утворюють ідеальну сукупність.
Отже, із аналізу зазначеного вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично обвинувачуються у скоєнні двох злочинів, які невеликої та середньої тяжкості відповідно, які утворюють ідеальну сукупність.
Проте, згідно ст.46 КК України звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим підлягає особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості.
Отже, ст.46 КК України передбачено можливість звільнення особи, за відповідних умов, якщо вона вперше вчинила злочин.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні двох злочинів, невеликої та середньої тяжкості відповідно, які утворюють ідеальну сукупність, що позбавляє суд можливості суд звільнити їх від звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Крім цього, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взагалі заперечують наявність події злочину, вважають себе невинними, в той же час зазначають, що з потерпілими примирилися.
За вказаних обставин клопотання захисників про звільнення обвинувачених від відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 46 КК України, ст.284, 286, 288, 314, 371, 372, 376, 477 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання про закриття провадження щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України в порядку ст.248 КПК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Дана ухвала відповідно до ч.2 ст.392 КПК України окремому оскарженню не підлягає. Заперечення може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Головуючий ОСОБА_1