Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
жовтня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судці Лазаріва О.Б.,

секретарів Стефанюк
Х.Я., Дунди Л.Р.,

з участю
прокурора Чепіля Ю.Д.,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,
розлученого, з середньою спеціальною
освітою, українця, громадянина України, раніше судимого - 21.03.2006 року
Івано-Франківським судом за ст. 186 ч.1
КК України до 1300 грн. штрафу,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 злісно
ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини
(аліментів).

Злочин скоєно за
наступних обставин.

Підсудний
ОСОБА_1 злісно
ухилився від сплати аліментів на утримання дитини, а саме,
сина ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_2народження на користь потерпілої ОСОБА_3, згідно виконавчого листа від 29.03.2005
року, який був виданий на підставі
рішення Івано-Франківського міського суду від 25.02.2005 року. Заборгованість
по аліментах за період часу з 05.01.2005 року по 01.04.2007 року становить 3623
грн.

Підсудний
в судовому засіданні свою вину у пред'явленому обвинуваченні не визнав, суду пояснив,
що після розірвання шлюбу з потерпілою в червні 2004 року він допомагав
дитині чим міг. Практично після розлучення та по даний час дружина робить
все, щоб він не зміг зустрічатися з
своїм сином. Про саме рішення суду про
стягнення аліментів підсудний не знав,
оскільки його ніхто не викликав в судове засідання і саме тому він не
платив аліменти. Про стягнення з нього аліментів підсудний дізнався від
судового виконавця на початку 2007 року. Підсудний підтвердив, що він в центр зайнятості за
працевлаштуванням не звертався, оскільки
потрібно було дуже часто ходити на реєстрацію. ОСОБА_1, також,
підтвердив, що він не оскаржував
рішення Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2005 року про стягнення
з нього аліментів та не звертався до суду з вимогою про зменшення розміру
аліментів.

Незважаючи
на те, що підсудний своєї вини не
визнав, його вина у вчиненому доводиться
сукупністю таких доказів:

-
показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка
підтвердила, що коли в 2005 році
зверталася до суду про стягнення з підсудного аліментів, вона неодноразово дзвонила до останнього та
просила, щоб він з»явився в судове
засідання. Справа була розглянута у відсутності підсудного, однак він належним чином повідомлявся про
час та місце
розгляду справи, оскільки
повістки

1

відправлялись
рекомендованими з повідомленням листами. ОСОБА_3 вказала, що підсудний з початку 2005 року по даний час
не сплатив жодної копійки на утримання сина.

·
показаннями свідка ОСОБА_4, який працює державним виконавцем в ДВС м.
Івано-Франківська, який підтвердив, що внього на виконанні знаходиться виконавче
провадження №1299 по виконавчому листу №2-1324 від 2005 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2в розмірі 135 грн. щомісячно.
Виконавчий лист в ДВС надійшов 01.04.2005 року. Боржнику неодноразово
надсилались повідомлення-попередження,
однак підсудний в ДВС не з»являвся. 24.04.2007 року свідок виїжджав по
місцю проживання підсудного та розмовляв з його матір»ю. Заборгованість по
аліментах станом на 01.04.2007 року становить 3623 грн.. Свідок
підтвердив, що навіть після порушення
кримінальної справи по даний час ОСОБА_1 не звертався до ДВС з метою погашення та сплати
аліментів,

·
оголошеними в судовому засіданні письмовими показаннями
свідка ОСОБА_5, яка є матір»ю
потерпілої, і яка вказала, що з часу призначення виплати аліментних
платежів ОСОБА_1 жодних перерахунків на користь її дочки не робив. ОСОБА_5
неодноразово зверталася до ОСОБА_1 з приводу невиплати аліментних
платежів, проте він категорично
відмовлявся їх сплатити та говорив їй,
що він не заплатить її дочці ні однієї копійки,

·
довідкою-розрахунком від 25.04.2007 року №04/В-22 про
розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_1 (а.с. 11),

·
протоколом-заявою потерпілої про вчинення злочину (а.с.
7),

актом державного
виконавця про вчинення примусових дій по виконанню рішення суду щодо стягнення
з ОСОБА_1 аліментів, (а.с. 17),

- рішенням
Івано-Франківського міського суду від 25.02.2005 року в справі

№1324/2005 року,
яким з підсудного на користь потерпілої було стягнуто

аліменти на утримання сина. В даному рішенні
зазначається, що відповідач

(тобто підсудний) в судове засідання не з»явився з
невідомих суду причин, хоча

про час та день слухання справи був повідомлений належним
чином, що також

спростовує показання підсудного про те, що він не знав про розгляд судом

вказаної справи та стягнення з нього аліментів,

виконавчим листом від 29.03.2005 року,
який був виданий на підставі рішення Івано-Франківського міського суду
від 25.02.2005 року в справі №2-1324/2005 року,
згідно якого з ОСОБА_1
в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_2було стягнуто
аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 135 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття (а.с. 18),

·
даними протоколу очної ставки між підсудним та свідком
ОСОБА_5 від 02.05.2007 року, згідно
якого свідок підтвердила, що ОСОБА_1 категорично
відмовлявся сплачувати аліменти її дочці. Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 зазначав, що про рішення суду про стягнення з нього
аліментів він дізнався пів року тому,
однак аліментні платежі не сплачував,
оскільки вважав, що колишня
дружина ОСОБА_6 може використати гроші не за призначенням (а.с. 58-60),

·
даними протоколу очної ставки між підсудним та потерпілою
від 01.05.2007 року, згідно якого
ОСОБА_1 дав
аналогічні показання (а.с. 61-63),

·
даними протоколу допиту обвинуваченого від 30.04.2007
року, який проводився з участю
захисника, згідно якого ОСОБА_1
вказував, що про рішення суду він знав, однак аліментні платежі не сплачував, оскільки вважав, що колишня дружина ОСОБА_3 може використати
гроші не за призначенням (а.с. 52-53),

·
даними матеріалів виконавчого провадження, що були оглянуті в судовому засіданні та
іншими матеріалами справи,

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку, що дії
підсудного слід кваліфікувати за ч.1 ст.
164 КК України, оскільки він злісно
ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини
(аліментів).

2

При
призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного. Обставин, що обтяжують та пом»якшують покарання судом
не встановлено.

За таких
обставин суд вважає можливим застосувати до підсудного покарання передбачене в
межах санкції статті 164 частини 1 КК України.

Щодо
заявленого потерпілою цивільного позову на суму 3623 грн., то даний позов слід залишити без
розгляду, оскільки Івано-Франківський
міський суд своїм рішенням від 25.02.2005 року в справі №1324 вже нарахував
ОСОБА_1 аліменти
на користь потерпілої на утримання дитини,
тобто ці кошти підлягають стягненню в порядку, передбаченому Законом України від 21.04.1999
року №606-14 «Про виконавче провадження» на підставі раніше постановленого
рішення суду. З урахуванням того, що
стягнення заборгованості по аліментах проводиться в порядку виконання раніше
постановленого рішення суду, назване
питання суд при розгляді кримінальної справи не вирішує.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним
у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді
вісімдесяти годин громадських робіт.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1
- підписку про невиїзд - залишити без зміни до набрання вироком законної
сили.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом
п'ятнадцяти діб з часу проголошення шляхом подачі апеляції через
Івано-Франківський міський суд.