Справа № 500/6883/14-к
Провадження № 1-кп/500/79/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001588 від 20 березня 2013 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Верховцево Дніпропетровської області, громадянина України, росіянина, неодруженого, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 березня 2013 року приблизно об 11 години в м. Ізмаїл Одеської області ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища, проник на охоронювану територію приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський целлюлозно - картонний комбінат» розташованого по вулиці Нахімова, 300, де з діючого залізничного шляху, прокладеного до складу деревини, намагався викрасти 8 металевих підкладок типу Д - 43, вартістю 58,9 грн. за одиницю, загальною вартістю 471,2 грн., та 24 залізничні милиці типу К-130 вартістю 1,66 грн. за одиницю, загальною вартістю 39,84 грн., а всього намагався викрасти майно на загальну суму 511,04 грн., що належить приватному акціонерному товариству «Ізмаїльський целлюлозно - картонний комбінат», але не зміг довести свій умисел, спрямований на крадіжку до кінця по причинам що не залежали від його волі, оскільки був затриманий безпосередньо під час вчинення злочину охоронцями ПАТ «ІЦКК».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явлених йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавал сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілий надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, претензій до обвинуваченого він не має.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази пояснення обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, з проникненням в інше сховище, в ході якого особа, з причин, що не залежали від його волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, тобто замах на крадіжку - злочин, передбачений ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті, повне відшкодування матеріального збитку.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя