Єдиний унікальний номер справи 189/312/15-к
Провадження № 1-кп/185/216/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження №0002170 від 01.11.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Курахівка Селидівської міської ради Донецької області, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2014 року приблизно о 15.00год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_1 , , під час сварки з ОСОБА_6 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс два удари ножем в область тулубу потерпілого, спричинивши ОСОБА_7 своїми умисними діями тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення передньої черевної стінки, непроникаюче у черевну порожнину, колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче у черевну порожнину з ушкодженням печінки, що призвело до кровотечі у черевну порожнину 800мл рідкої крові, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ст.121 ч.1 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент спричинення
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому та відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити. Пояснив, що 01 листопада 2014р. близько о 15.00год. він з ОСОБА_7 розпивав спиртні напої. Коли ОСОБА_7 почав негативно висловлюватися про солдат Національної Гвардії України та забруднив його рушник, він зробив йому зауваження. Потім вони помирилися та продовжили розпивати спиртні напої. Як він наніс удари потерпілому, він не пам`ятає, бо був нетверезим, однак не заперечує, що він наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Намагався надати допомогу потерпілому і попросив сусідів викликати швидку допомогу.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення суд вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, є людиною похилого віку йому виповнилося 74 роки, пенсіонер, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є повне визнання вини, щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції вказаної статті у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи літній вік обвинуваченого, той факт, що вчинене кримінальне правопорушення не потягло настання непоправних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов, заявлений прокурором, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 у сумі 1514грн. 34коп. на користь комунальної лікувально-профілактичної установи «Курахівська міська лікарня», необхідно задовольнити.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту сплинув і суд не вважає необхідним його обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати на лікування у розмірі 1514 грн. 34 коп. на користь комунальної лікувально-профілактичної установи «Курахівська міська лікарня».
Речові докази:
-кухонний ніж, футболка з плямами бурого кольору, які знаходяться у камері зберігання Мар`їнського РВ в Донецькій області знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1