АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/1656/14-к
ВИРОК
Іменем України
19 лютого 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження № 0000621 на підставі угоди відносно обвинуваченої громадянки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта середня, не заміжня, має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, не працююча тимчасово, раніше не судима, не військовозобовязана, стан здоров`я нормальний, в скоєнні злочину передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні встановлено, що наприкінці листопада місяця 2014 року, більш точної дати в ході досудового розслідування та в судовому засіданні встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 , знаходячись в гостях, а саме в будинку ОСОБА_5 , розташованого в с.Жеребкове Ананьївського району Одеської області з раптово виниклого умислу, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, з підвіконня однієї з кімнат будинку останнього, таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia 2610», вартість якого згідно довідки виданої Ананьївським РСТ становить 250 гривень 00 копійок зі встановленою сім-картою мобільного оператору «Київстар», вартість якої згідно довідки виданої Ананьївським РСТ становить 10 гривень 00 копійок на рахунку якої грошових коштів не було, який в подальшому передала своєму синові ОСОБА_6 , який про факт крадіжки не знав, для того, щоб він продав вказаний мобільний телефон та за отримані кошти придбав продукти харчування та цигарки.
Скоєним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 260 гривень 00 копійок.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України, оскільки вона таємно викрала чуже майно (крадіжка) .
Під час досудового слідства між потерпілим та підозрюваною ОСОБА_3 , 22.12. 2014 року було укладено угоду згідно з якою відшкодування матеріальної шкоди вирішено, збитки відшкодовані потерпілому в повному обсязі, питання про відшкодування моральної шкоди з боку ОСОБА_5 не ставилось.
При узгодженні питання про покарання за вчинене правопорушення, сторони дійшли згоди та клопочуть про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачено ч. 1 ст. 468 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ст..477 ч.1 п.5 КПК України крадіжка входить до злочинів, згідно яких можливо розпочати кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України на підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди згідно ст. 476 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема не суперечать вимогам ст. ст. 65, 69 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи, чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність підстав для визначення винуватості.
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення від 21 січня 2015 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженого покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 394 ч.3, 468 ч.1 п.1,475,477 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 від 22 грудня 2014 року.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин по місцю проживання.
Запобіжний захід не обирався.
Речовий доказ : мобільний телефон марки «Nokia 2610» , який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 залишити останьому.
Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ананьївський районний суд Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_7