Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1772/15-к
№ провадження 1-кп/541/142/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника, адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Вільшана Недригайлівського району Сумської області з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого ТОВ «Фрунзе-Профіль», призваного на військову службу НОМЕР_1 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 демобілізованого 20 березня 2015 року, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 являючись солдатом військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , всупереч вимог ст. ст. 4, 11, 16, 28, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 05 лютого 2015 року за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, без поважних причин, відкрито відмовився виконати наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 05.02.2015 року №40 та бойове розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.02.2015 року №04 стосовно виключення зі списків особового складу військової частини пп НОМЕР_2 дислокованої в місті Миргород Полтавської області та переміщення до Донецької та Луганської областей для забезпечення проведення Антитерористичної операції, залишився в місті Миргород.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.402 КК України, а саме непокора,тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

04 серпня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 з участю захисника,адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 402 КК України, беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зобов`язання ОСОБА_5 співпрацювати зі стороною обвинувачення, дати повні та достовірні покази під час судового розгляду угоди про визнання винуватості та стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не замовчувати факти вчиненого ними кримінального правопорушення, давати покази під час судового розгляду щодо вчинених злочинів у кримінальних провадженнях № 000035 за ст.. 402 ч.2 КК України стосовно ОСОБА_6 та № 000058 за ст. 402 ч.1 КК України стосовно ОСОБА_7 , узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із застосуванням ст.. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів ,що становить 5100 грн., та згода обвинуваченого на його призначення.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 , обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 402 КК України, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода укладена з участю захисника,адвоката ОСОБА_4 .

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженого сторонами покарання.

З урахуванням наведеного керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 04 серпня 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення, учасниками кримінального провадження шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1