У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Вус С.М.,

суддів

Пекного С.Д. і Таран Т.Г.

розглянула
в судовому засіданні 19 лютого 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на вирок
Рівненського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

на підставі ст.89 КК України такого, що

не має судимості,

засуджено
за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки
обмеження волі.

За ч. 1 ст. 296 КК України ОСОБА_1
виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Постановлено про стягнення з ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_3 1871 грн. матеріальних збитків та 1500 грн. на
відшкодування заподіяної моральної шкоди.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 6
травня 2006 року, приблизно о 19 год., перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, поблизу магазину “Скарб” в с. Грушниця Перша Рівненського р-ну
Рівненської області, під час сварки з ОСОБА_3 умисно наніс потерпілому два
удари кулаком в голову, спричинивши
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 23 січня 2007 року вирок залишений без зміни.

У касаційних скаргах:

-
засуджений ОСОБА_1, за її змістом, ставить питання про скасування постановлених
щодо нього судових рішень, посилаючись на однобічність і неповноту досудового і
судового слідства. Стверджує, що його вина в інкримінованому злочині не
доведена, а обвинувачення грунтується на припущеннях;

-
захисник ОСОБА_2 просить постановлені судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу закрити за відсутністю в діях засудженого складу злочину. Посилаючись на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм
кримінально-процесуального закону, стверджує, що у справі відсутні будь-які
докази винності ОСОБА_1 у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарги задоволенню не підлягають.

Посилання у касаційних скаргах
засудженого та його захисника на однобічність і неповноту досудового і судового
слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи були
предметом розгляду судів першої й апеляційної інстанції та їм дана належна
оцінка. Відповідно до вимог ст. 398 КПК України вони перегляду в касаційному
порядку не підлягають. Отже, при розгляді доводів касаційних скарг колегія
суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

З вироку вбачається, що висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину грунтується на
сукупності зібраних у справі доказів і є правильним.

Цими доказами, зокрема, є показання
потерпілого ОСОБА_3 про те, за яких саме обставин і як ОСОБА_1 заподіяв йому
тілесні ушкодження середньої тяжкості, показання свідків у справі, дані
висновку судово-медичної експертизи про заподіяні потерпілому середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Крім того, сам засуджений як на
досудовому слідстві, так і в судовому засіданні не заперечував, що завдав удари
потерпілому в голову.

Правильно проаналізувавши зібрані
по справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, суд
дійшов обґрунтованого висновку про винність
ОСОБА_1 в умисному заподіянні
потерпілому тілесних ушкоджень
середньої тяжкості, правильно кваліфікувавши дії засудженого за ч.1 ст.122 КК
України.

Призначене йому покарання відповідає ст.65 КК України.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою скасування чи зміну
постановлених судових рішень щодо ОСОБА_1, не встановлено.

Тому підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з повідомленням учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційних скарг
засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 відмовити.

С у д д і:

Вус С.М. Пекний С.Д. Таран Т.Г.