УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ІНФОРМАЦІЯ_1
дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого- Катарова П.Г.,

Суддів - Бондарева В.К.,

Рижової І.В.,

за участю прокурора - Бистрякової Д.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі кримінальну справу

за апеляцією засудженого ОСОБА_1.
на вирок Залізничного районного суду м.

Сімферополя Автономної Республіки
Крим від ІНФОРМАЦІЯ_2, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження,

уродженець
АДРЕСА_1,

неодружений,
не працюючий, на території

України не судимий,

засуджений за ст.ст. 15 ч.2,115 ч. 1 КК України на 12 років позбавлення волі.

Строк відбування
покарання обчислено з ІНФОРМАЦІЯ_4.

Постановлено зарахувати в строк відбуття покарання час з
ІНФОРМАЦІЯ_5

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 4124

грн. 70 коп. у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди і 10000 грн. у рахунок

відшкодування
моральної шкоди.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. 47 грн. 08 коп. у рахунок

відшкодування
судових витрат.

Питання про речові докази вирішено
згідно зі ст. 81 КПК України.

Колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з
вироком,ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за вчинення

злочину за таких
обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_1, біля вхідних воріт

АДРЕСА_2

під час сварки, яка виникла раптово на ґрунті

особистих неприязних стосунків, умисно, з метою вбивства ОСОБА_2.,

розбив пляшку і взявши її горло з гострими краями, спеціально пристосоване
для

заподіяння поранення, спричинив їм останньому проникне колото-різане
поранення у

ділянку життєво-важливого органу - у ділянку шиї зліва з пошкодженням лівої

внутрішньої яремної вени і лівої білявушної залози, різаної рани лівої
вушної раковини

Справа № 11-45 / 2007 р. Головуючий

Категорія ст.ст. 15 ч,2, 115 ч.1 КК України у 1
інстанції суддя Корогодіна О.Е.

Доповідач суддя Бондарев В.К.

з пошкодженням хряща, травматичної нейропатії лівого
лицевого нерва, які

відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для
життя в момент

заподіяння, проте його умисел,
спрямований на позбавлення життя потерпілого, не

доведено до кінця з причин, які не
залежали від його волі, оскільки ОСОБА_2

було своєчасно надано медичну допомогу.

Як виходить зі змісту апеляції, засуджений ОСОБА_1 просить з урахуванням

його повного визнання вини, щирого каяття у вчиненому, з'явлення із
зізнанням

визначити
покарання із застосуванням ст. 69
КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка вважала за необхідне апеляцію

засудженого залишити без задоволення, а вирок суду - без зміни, обговоривши доводи

апелянта і
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція

задоволенню не
підлягає.

Вина засудженого
ОСОБА_1 у вчиненні злочину за вказаних в

мотивувальної
частині вироку обставин підтверджується сукупністю досліджених

судом доказів,
які ніким по справі не оспорюються.

Дії засудженого
правильно кваліфіковані за ст. ст. 15
ч.2, 115 ч. 1 КК

України, як
замах на умисне вбивство, тобто на протиправне заподіяння смерті

іншій людині.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону при провадженні

досудового слідства і судового розгляду справи щодо ОСОБА_1, які б могли
бути

підставою для зміни або скасування судового рішення, не виявлено.

Покарання призначено засудженому ОСОБА_1
відповідно до вимог ст.ст. 65-

61 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, тобто вчинення
злочину,

який відноситься до числа особливо тяжких, обставин, які пом'якшують
покарання, у

тому числі і вказані в апеляції з'явлення засудженого із зізнанням і його
щире каяття у

вчиненому, а також особу засудженого, який негативно характеризується.

Враховуючи вищевикладене, а також настання наслідків для потерпілого,

які було
спричинено діями засудженого і які є явно вираженими, суд призначив

ОСОБА_1 покарання у межах санкції вищезазначеного кримінального закону,
проте з

урахуванням вказаних обставин, які пом'якшують покарання, визначив його
значно

нижче
максимальної межі, встановленої в санкції кримінального закону, яким

передбачено відповідальність за вчинення інкримінованого ОСОБА_1 злочину, у
зв'язку

з чим підстав вважати таке покарання явно несправедливим внаслідок його
суворості

не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365-367 КПК України, колегія

суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без

задоволення, а вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної

Республіки Крим від ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нього - без зміни.

Головуючий:

Судді: