АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2015 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів секретар судового засідання учасники судового провадження: прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000620 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 січня 2015 року, про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 січня 2015 року, відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 погодженого з старшим прокурором

Провадження № 11-сс/794/7/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач : ОСОБА_10
прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_5 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до 14 березня 2014 року 10 год. 30 хв. Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки терміном до 14 березня 2014 року 10 год. 30 хв., а саме: прибувати до старшого слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 , прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце фактичного проживання - АДРЕСА_1 - в період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду; при наявності здати старшому слідчому СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 закордонний паспорт громадянина України для в`їзду/виїзду за кордон; не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду межі м. Чернівці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що в клопотанні слідчого надано обґрунтовані підстави щодо підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, однак не надано обґрунтування, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не можу запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

На дану ухвалу слідчого судді, прокурором подана апеляційна скарга в якій він просить суд, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 січня 2015 року, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому, апелянт посилається на те, що вказана ухвала є незаконною, внаслідок неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а тому підлягає скасуванню, так як слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 і його захисника - ОСОБА_7 , які заперечували у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.
Так, апеляційним судом встановлено, що 07 серпня 2014 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 внесено відомості про кримінальні правопорушення, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.
11 січня 2015 року, об 11 год. 52 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
12 січня 2015 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Положеннями п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» №4 від 25.04.2003 року передбачено, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177 і 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження дані вимоги закону слідчим суддею виконані, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, оскільки прокурор і слідчий не довели, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Також, колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно було враховано те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проходить замісну підтримуючу терапію в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, раніше не судимий та ініціювання на протязі тривалого часу працівниками міліції збуту ОСОБА_6 , який є наркозалежним наркотичних засобів.
Так, Європейський суд з прав людини по справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року зазначив, що: «Підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Небажання особи зізнатися чи дати «потрібні показання» не можуть бути підставами для взяття під варту».
Лише тяжкість вчинених злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , в даному випадку не може слугувати підставою для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя оцінивши в сукупності всі викладені обставини та кількість наркотичного засобу, яка становить 0,00256 г. з врахуванням того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки як прокурором так і слідчим не доведена доцільність застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не доведені обставини, які б свідчили, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Інші доводи, які наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді так як в поданні, слідчий обмежився лише загальним припущенням, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення без посилання на матеріали, які підтверджують дану обставину.
На підставі наведеного, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 309, 404, 407 та 422 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_5 залишити - без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 січня 2015 року, щодо ОСОБА_6 - без змін.

Головуючий Судді ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_3