Справа № 206/20/15-к
Провадження № 1-кп/206/41/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" січня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002251 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецьк Кемеровської області, РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, громадянина України, маючого середню освіту, судимого:

· 08.05.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
· 04.12.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 11.05.2012 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 9 днів;
· 28.11.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 19.12.2014 року о 02 годині 00 хвилин, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та достовірно знав, що у сусіда ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на подвір`ї знаходиться велосипед «Azimut Wind».

В цей же день, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиняючи злочин повторно, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, розуміючи таємний характер своїх злочинних посягань, шляхом вільного доступу, прослідував через межі земельних ділянок домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , до подвір`я ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де повторно, таємно викрав вказаний велосипед, після чого з викраденим велосипедом «Azimut Wind» № рами НОМЕР_1 вартість якого складає згідно висновку товарознавчої експертизи від 25.12.2014 року 2500 грн. з місця скоєння злочину зник, розпорядившись у подальшому ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 2500 грн.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що він 19 грудня 2014 року викрав у свого сусіда ОСОБА_7 з подвір`я велосипед, перейшовши через земельні ділянки сусідів, оскільки там відсутні паркани. Потім відкотив велосипед до свого знайомого, щоб він його продав. Наявні в справі докази його винності, не оспорює. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, а вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України вважає повністю доведеною.

Учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначені обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що необхідним і достатнім йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він визнається винним, так як він скоїв злочин в період іспитового строку, остаточне покарання призначити за правилами ст. 71 КК України.
Призначаючи обраний вид покарання, суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, виходячи з наступного.
Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 ( із змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
На підставі абз. 7 ст. 26 вказаної Постанови, у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 1 (один) місяць.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_3 запобіжний захід домашній арешт.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - велосипед «Azimut Wind» - переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1