В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року Справа № 608/5/15-к

Номер провадження1-кп/608/24/2015

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000234 відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, одружененого, не працюючого, не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 17 години 25 хвилин 18 грудня 2014 року ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у вестибюлі приміщення Чортківської міської ради, яке розташоване по вулиці Шевченка, 21 в місті Чорткові, куди він зайшов для того, щоб зігрітися. У цей час ОСОБА_5 побачив на підлозі поряд з банкоматом, який розміщений з правої сторони від входу у міську раду з вулиці, належний ОСОБА_4 зелений пакет, який не представляв для останнього товарно-матеріальної цінності і в якому знаходилася нова, чоловіча, темно-синя, балонова куртка, що належала ОСОБА_4 , вартістю 650 гривень. У подальшому, в ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення згаданих речей. Реалізовуючи свій вище вказаний злочинний намір, не помічаючи ніяких осіб, які б перебували поряд і спостерігали за ним, окрім ОСОБА_7 та розраховуючи на те, що останній не буде йому перешкоджати у вчиненні злочинних дій, без попередньої домовленості з ОСОБА_8 на здійснення злочину, шляхом вільного доступу, сам, без допомоги ОСОБА_7 , діючи повторно, таємно викрав вище згаданий пакет з курткою, взявши його у руки і винісши на вулицю через незачинені на замок вхідні двері. Після цього, ОСОБА_5 викинув даний пакет на смітник, а викрадену ним куртку відніс до себе додому, оскільки планував користуватися нею у подальшому. Всього ОСОБА_5 таємно викрав майна, загальною вартістю 650 гривень, внаслідок чого спричинив власнику викрадених речей, потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Вказані дії ОСОБА_5 вірно на досудовому слідстві кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В ході досудового слідства кримінального провадження між потерпілим та підозрюваним укладено угоду про примирення.

З даної угоди слідує, що 29 грудня 2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст. 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами даної угоди потерпілий та підозрюваний, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, за яке йому пред`явлено підозру, матеріальні збитки відшкодував.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме: у виді позбавлення волі на строк чотири роки з іспитовим строком два роки на підставі ст.75 КК України та із застосуванням п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Із запропонованими видом та мірою покарання отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені та зрозумілі ОСОБА_5 ..

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечує проти затвердження цієї угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 зазначив що претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 немає, шкода йому відшкодована повністю, викрадене повернуто, умови угоди підтримує, просить її затвердити, наслідки затвердження угоди зрозуміло.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, які просять суд затвердити угоду про примирення, дослідивши зміст угоди про примирення, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що укладення угоди повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України і не суперечить іншим вимогам закону.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 КК України відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання не суперечить вимогам закону, відповідає ступеню тяжкості суспільної небезпеки скоєного злочину, особі винного та буде достатнім для виправлення підозрюваного і попередження нових злочинів.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом також з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, його позиція є добровільною та істинною.

Враховуючи, що умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідають вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, виконання умов угоди обвинуваченим є можливим, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд,-

ЗАСУД И В:

Затвердити угоду про примирення від 29 грудня 2014 року в кримінальному провадженні № 0000576, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування даного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки і поклавши на нього обов"язки передбачені п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, а саме: невиїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи, проживання і навчання.

Речовий доказ чоловічу. темно-синю балонову куртку залишити в користуванні власника -потерпілого ОСОБА_4 ..

Строк оскарження вироку тридцять днів з дня оголошення в апеляційний суд Тернопільської області через Чортківський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1