У Х В А Л А Справа 274/2814/15-к Провадження: 1-в/0274/408/15

15.07.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ; за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; представника Бердичівського ВЦ (№108) ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві заяву засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, засудженого 04.03. 2014 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 125 ч.2, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.08. 2014 року іспитовий строк скасовано, засуджений направлений в місця обмеження волі.
Початок строку 11.12.2014 року.
Кінець строку 07.12.2015 року, -
встановив :
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеною заявою.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та зазначив, що він хворіє, має заохочення, працює. Просить звільнити його умовно-достроко.
Представник БВЦ (№108) щодо заяви засудженого заперечив та пояснив, що засуджений в цілому характеризується позитивно, однак на даний момент лише став на шлях виправлення.
Прокурор вважає, що в задоволенні заяви засудженого слід відмовити, оскільки він не довів своє виправлення.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали, які додані до заяви, а також матеріали особової справи на засудженого, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.
Так, відповідно до ст. 81 ч. 2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.
Засуджений ОСОБА_5 з 11.12. 2014 року відбуває покарання в БВЦ (№108). За період відбування покарання характеризується добре. Допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, по фактам яких один раз була проведена бесіда виховного та профілактичного характеру та один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Після проведених заходів виховного та профілактичного характеру змінив свою поведінку на краще. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, реагує на них правильно.
Працевлаштований робітником будівельної бригади житлової зони установи. До праці ставиться сумлінно. За сумлінну поведінку і ставлення до праці один раз заохочувався адміністрацією установи.
У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до ст. 65 Кримінально-виконавчого кодексу України бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Завдання програми виконує.
Відповідно до ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та телефонних розмов.
Вину у скоєному злочині визнає, зі слів розкаюється.
Позову згідно вироку суду немає.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, однак своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому його заява є такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.
Головуючий ОСОБА_1