Ухвала

іменем україни

02 вересня 2014 року
м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі колегії:

головуючого Єленіної
Ж.М.,суддів:Григор'євої І.В., Фурика
Ю.П.,при секретарі судового засідання
Петрику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження № 0000042
щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
зареєстрованого на АДРЕСА_2,

обвинуваченого у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 309 КК,

за участю прокурора Лисого
С.Л.,захисника ОСОБА_7,установив:

У спільній касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_5 та його захисник
ОСОБА_7, посилаючись на істотне
порушення вимог кримінального
процесуального закону та неправильне
застосування закону України про
кримінальну відповідальність,
порушують питання про скасування
судових рішень в частині засудження
ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 305 КК та закриття
провадження за відсутністю в його діях
складу цього злочину. В іншій частині,
вказуючи про невідповідність
призначеного судом покарання ступеню
тяжкості кримінального правопорушення
та особі засудженого внаслідок
суворості, просять судові рішення щодо
ОСОБА_5 змінити, обравши винному
покарання не пов'язане з ізоляцією від
суспільства.

За вироком Волинського міського суду
Волинської області від 17 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Волинської області
від 31 січня 2014 року, ОСОБА_5 засуджено до
покарання у виді позбавлення волі: за ч.
3 ст. 305 КК з застосуванням ст. 69 цього
Кодексу - на строк 6 років із
конфіскацією наркотичних засобів, що
були предметом контрабанди, без
конфіскації майна; за ч. 3 ст. 309 КК - на
строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю
злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне
покарання у виді позбавлення волі на
строк 6 років із конфіскацією
наркотичних засобів, що були предметом
контрабанди, без конфіскації майна.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він
15 травня 2013 року, приблизно 04.19 год.,
слідуючи в якості пасажира автомобілем
марки «Fiat Ducato» (реєстраційний № НОМЕР_1)
з Республіки Польща в Україну через
пункт пропуску «Устилуг» Ягодинської
митниці, що знаходиться на території
Устилузької міської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області, умисно, незаконно
перемістив через митний кордон України
з приховуванням від митного контролю
дев'ять пляшок медичного препарату
«Poltram», до складу якого входить
наркотичний засіб, обіг якого обмежено
- трамадол, загальною масою 84,9826 г, що
становить особливо великий розмір.

Він же, слідуючи 15 травня 2013 року з
Республіки Польща в Україну як пасажир
вказаного мікроавтобуса через пункт
пропуску «Устилуг» Ягодинської
митниці, незаконно зберігав без мети
збуту у нижньому відділенні власної
спортивної сумки серед продуктів
харчування вісім пляшок з медичним
препаратом «Poltram», який містить у
своєму складі наркотичний засіб, обіг
якого обмежено - трамадол і одну пляшку
з медичним препаратом «Poltram», у кишені
куртки, в яку він був одягнутий, та
незаконно перевозив вказаний
наркотичний засіб по території
України, в зоні діяльності митного
поста «Устилуг».

Заслухавши доповідь судді, пояснення
захисника, який підтримав касаційну
скаргу, думку прокурора про залишення
касаційних вимог засудженого та його
захисника без задоволення, а судових
рішень - без зміни, перевіривши
матеріали кримінального провадження,
обговоривши доводи, викладені у скарзі,
суд касаційної інстанції дійшов такого
висновку.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК
підставами для скасування або зміни
судових рішень при розгляді справи в
суді касаційної інстанції є істотне
порушення вимог кримінального
процесуального закону, неправильне
застосування закону України про
кримінальну відповідальність та
невідповідність призначеного
покарання тяжкості кримінального
правопорушення й особі засудженого.

Згідно зі ст. 434 вказаного Кодексу суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального й процесуального права
при ухваленні судових рішень у тій
частині, в якій їх було оскаржено.

У касаційній скарзі не оскаржуються
висновки суду про винуватість
засудженого у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309
КК, тому законність й обґрунтованість
судових рішень в цій частині не
перевірялись.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин і не має права
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в оскаржуваному
судовому рішенні, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Подія злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305
КК, винуватість ОСОБА_5 у його вчиненні,
встановлено належними та допустимими
доказами, які були досліджені у
порядку, визначеному кримінальним
процесуальним законом.

Так, місцевий суд установив, що
викладені у вироку обставини вчинення
ОСОБА_5 винних дій підтверджено
показаннями самого засудженого,
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо
обставин вчинення ОСОБА_5
кримінального правопорушення та його
виявлення, іншими, наявними у
провадженні доказами.

Показання вказаних осіб не суперечать
об'єктивним даним - протоколами огляду
предметів та місця події, проведеним і
складеним у відповідності до вимог
кримінального процесуального закону,
протоколом огляду спортивної сумки, у
нижньому відділенні якої під
продуктами харчування транспортувався
прихований наркотичний засіб.

Показання ОСОБА_5 та вказаних свідків,
дані протоколів процесуальних дій
узгоджуються між собою, а також із
даними висновку судово-хімічної
експертизи.

Злочин, передбачений ст. 305 КК
вважається закінченим з моменту
незаконного переміщення предметів
контрабанди через митний кордон
України. Умисне незаконне переміщення
через митний кордон України без
спеціального дозволу, який надається в
установленому відповідними
нормативними актами порядку, товарів
щодо яких законодавством встановлено
відповідні правила ввезення на
територію України, у тому числі
наркотичних засобів і психотропних
речовин, є контрабандою і тягне
кримінальну відповідальність
незалежно від способу переміщення,
вартості чи розміру предмета цього
злочину.

З огляду на викладене, аргументи
сторони захисту про відсутність в діях
ОСОБА_5 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305
КК, не можна визнати прийнятними.

Доводи про порушення органом
досудового розслідування вимог КПК
також були предметом детальної
перевірки як судом першої, так і
апеляційної інстанцій і обґрунтовано
визнані такими, що не дають підстав для
визнання зібраних під час досудового
розслідування доказів неналежними.

Покарання ОСОБА_5 судом призначено
відповідно до вимог статей 65, 69 та 70 КК з
урахуванням тяжкості вчинених
засудженим протиправних дій, даних про
особу винного, обставин, які
пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчинених
злочинів. Це покарання є необхідним і
достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів.
Підстав для пом'якшення призначеного
ОСОБА_5 покарання колегія суддів не
знаходить.

Істотних порушень кримінального
процесуального закону органами
досудового розслідування, судами
першої та апеляційної інстанцій, які б
тягнули за собою безумовне скасування
чи зміну судових рішень, у
кримінальному провадженні не
встановлено.

Керуючись статтями 433, 436-438 КПК України,
суд

постановив:

Вирок Волинського міського суду
Волинської області від 17 вересня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Волинської області від 31 січня 2014 року
щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а
касаційну скаргу засудженого та його
захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення й оскарженню не
підлягає.

Судді:

Ж.М. ЄленінаІ.В. Григор'єваЮ.П. Фурик