11-кп/775/234/2015(м)

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002583 від 12 липня 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого:

-20.11.1991 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140, ч.2 ст.142, ч.2 ст.82, ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;

-10.09.1999 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.206, ст.43 КК України до покарання у виді позбавлення на строк 3 роки 6 місяців;

-24.05.2004 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.186, ст.395, ч.3 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-16.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

засуджено за:

- ч.2 ст.186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- ч.1 ст.187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- ч.2 ст.187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

в с т а н о в и л а:

відповідно до вироку ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинних дій за наступних обставин:

12 липня 2014 року, приблизно о 12.00 год., ОСОБА_6 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись на площадці першого поверху у четвертому під`їзді буд. АДРЕСА_2 , почав наносити потерпілому ОСОБА_8 удари руками по голові, заподіявши своїми діями потерпілому легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, від яких останній впав на підлогу та втратив свідомість.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, подавивши при цьому волю потерпілого до опору, заволодів майном, що належить ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном «Sony ericsson WT 13I», вартістю 975 грн., металевим ланцюгом, який матеріальної цінності не представляє, на якому був вдягнений срібний хрестик із зображенням розп`яття Христа, вагою приблизно 1,5 г, вартістю 50 грн.; срібний кулон 925 проби із зображенням Михайла Чудотворця, вагою 1,47 г, вартістю 116 грн.; золотою обручкою, вагою 4,69 г, 585 проби, вартістю 657 грн.

Після чого ОСОБА_6 з майном потерпілого з місця скоєння злочину втік, заподіявши своїми злочинними діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1798 грн.

02 серпня 2014 року, приблизно о 12.05 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету відкритого заволодіння чужим майном, знаходячись на алеї біля дитячого садку № 108, який розташований по б. Шевченка, 256 в Жовтневому районі м. Маріуполя шляхом ривку, відкрито викрав у гр. ОСОБА_9 , 1931 року народження, поліетиленовий пакет, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились ключі від її квартири, які матеріальної цінності не представляють, тканевий гаманець, який матеріальної цінності не представляє, в якому були гроші в сумі 50 грн. та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

31 жовтня 2014 року, приблизно о 22.00 год., ОСОБА_6 , умисно, керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячи біля маг. «Маріуполь», розташованого по пр. Будівельників, 154 в Жовтневому районі м. Маріуполя, почав наносити потерпілому ОСОБА_10 удари руками по голові, спричинивши своїми діями потерпілому тілесні ушкодження.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, подавивши при цьому волю потерпілого до опору, заволоділи майном, що належить ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «Леново А 390», вартістю 600 грн., в якому знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої грошових коштів не було та сім-карта мобільного інтернету «Ого»; зарядним пристроєм марки «Самсунг» до мобільного телефону, вартістю 50 грн.; грошовими коштами у сумі 160 грн.; навушниками, вартістю 100 грн.; чоловічим пальто, вартістю 1000 грн. Після чого ОСОБА_6 з майном потерпілого з місця скоєння злочину втік, заподіявши своїми злочинним діями ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1935 грн.

З апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся перший заступник прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 .

В апеляційної скарзі перший заступник прокурора Донецької області ОСОБА_7 просить: вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майне, яке є власністю засудженого.

В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що судом, без застосування вимог ст.69 КК України, неправильно призначено покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна;

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі і просила їх задовольнити, вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майне, яке є власністю засудженого; думку засудженого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягають задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України, а також правильність кваліфікації його дій у апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Положення ч.1 ст.404 КПК України регламентує, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зокрема, прокурор в своїй апеляції вказує на те, що суд першої інстанції при постановленні рішення, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим призначив покарання без конфіскації майна, яка згідно санкції ч.2 ст.187 КК України є обов`язковою.

Колегія суддів вважає вказаний довід, як обґрунтований і такий, що заслуговує на увагу.

Так, при визначені виду та міри покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, роз`яснень, які викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, вірно врахував ступінь тяжкості, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем мешкання.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, суд доцільно визнав повне визнання ОСОБА_6 своєї вини та щиросердне каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом враховано вчинення інкримінованого кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрнутованим і вмотивованим.

Санкція статті ч.2 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна.

В порушення вказаних вище вимог кримінального закону, судом неправильно призначено покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна, у зв`язку із чим неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області приходить до висновку, про наявність підстави, передбаченої ст. 409 КПК України, яка тягне за собою скасування вироку в частині призначення покарання ОСОБА_6 та ухваленні нового вироку.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_6 вважати засудженим за:

- ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- ч.1 ст.187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- ч.2 ст.187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього майна, яке належить засудженому.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, строк відбуття покарання рахувати з 8 листопада 2014р.

В решті вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 залити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою,- у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Донецької області