провадження №1-кп/389/90/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 12 серпня 2014 року, з угодою про примирення від 09 квітня 2015 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плоске Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючий пресувальником на цегляному заводі, розлучений, на утриманні 1 неповнолітня дитина, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25 грудня 2007 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, на 2 роки; 08 липня 2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, на 2 роки, 13 грудня 2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області іспитовий строк скасовано, 21 травня 2013 року Полтавським районним судом невідбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів замінено на обмеження волі, звільнився 31 липня 2013 року з Комсомольського вправного центру Полтавської області №136 на підставі ухвали Комсомольського районного суду Полтавської області від 23 липня 2013 року умовно-достроково, з не відбутим строком 11 місяців,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

11 серпня 2014 року, приблизно 17.30 годині, ОСОБА_3 , разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) перебували у квартирі, розташованій по АДРЕСА_2

Знаходячись у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_3 вступив у злочинний зговір з досудовим розслідуванням особою, під час чого у вказаної особи також виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом вільного доступу, таємно, а ОСОБА_3 також і повторно, викрали належну ОСОБА_5 чавунну батарею на 8 ребер, вартістю 280 грн., яка знаходилась у кімнаті вказаної квартири.

Після чого ОСОБА_3 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 280 грн.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку укладено 09 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, вибачився перед потерпілим та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно укладеної угоди, сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Заподіяну потерпілому матеріальну і моральну шкоду він відшкодував у повному обсязі, сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру потерпілий до нього не має. Також вибачився, зобов`язався не вчиняти більше кримінальних правопорушень.

Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 узгоджене угодою покарання. Вказав, що обвинувачений вибачився, зобов`язався не вчиняти кримінальних правопорушень, повністю відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру до ОСОБА_3 не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Матеріальна і моральна шкода потерпілому, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 не має.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння підозрюваним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 09 квітня 2015 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 09 квітня 2015 року, визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 09 квітня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/90/15 (єдиний унікальний номер 389/1378/15-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 12.08.2014 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , на період іспитового строку, наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме чавунну батарею на 8 ребер, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому у власність.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду ОСОБА_1