Справа № 11а-712,
Категорія ч.2 ст. 186 КК України
інстанції Стародуб О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року серпня
17 дня колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого судді Макойди З.М.,

суддів Гнатіва Н.І., Галина В.П.,

за участю прокурора Петріва А.Л.,

захисника
ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну
справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції Петріва А.Л., на постанову Личаківського районного суду м.Львова від
12 червня 2007 року, якою кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2
ст.186 КК України, скерована прокурору Личаківського району м.Львова для проведення
додаткового розслідування.

Відповідно
до постанови суду, підставами для повернення справи для проведення додаткового
розслідування є те, що досудовим слідством у даній справі порушено право
обвинуваченого на захист, оскільки в порушення вимог ст.43-1 КПК України його
перший допит 27.11.2006 року, як підозрюваного, проведено без захисника, без
його письмової заяви прийнято відмову від захисника та в порушення вимог ч.2
ст.46 КПК України не складено про це протоколу. Показання свідка ОСОБА_3. про
обставини викрадення підсудним грошей є сумнівними, а інші свідки слідством не
встановлені. Слідством не встановлено і не допитано осіб, котрі затримували
підсудного і показання котрих мають винятково важливе значення для правильного
вирішення справи. Оскільки сума вилучених грошей при затриманні і сума
недостачі в касі різняться, слідством шляхом звірки показників журналу
реєстрації коштів отриманих від торговельної діяльності не з»ясовано, чи дійсно
така сума грошей була у касі крамниці.

В
апеляції, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
порушує питання про скасування постанови суду та скерування справи на новий
судовий розгляд. Покликається на те, що постанова є безпідставна та
необгрунтована, оскільки підсудний при допиті в якості підозрюваного не вимагав
захисника і відмовився давати показання, а при пред»явленні обвинувачення
відмовився від захисника. Упродовж досудового слідства, ні обвинувачений
повідомлений про право на захист, ні його родичі повідомлені слідством
письмово, не залучили до участі у справі захисника. Тому його право на захист
на досудовому слідстві не порушено.

Слідством
проводились заходи з встановлення осіб котрі затримували підсудного, проте
встановити їх не вдалось і така можливість на даний час втрачена.

Огляд
показників журналу реєстрації коштів отриманих від торговельної діяльності
крамниці «Фотокур»єр-ЗУМ», суд міг здійснити шляхом судового доручення, у
порядку передбаченому ст.315-1 КПК України.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора на підтримку апеляції, думку захисника про
безпідставність апеляції, розглянувши наведені в апеляції доводи і перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

У
відповідності до вимог ст.370 КПК України, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального
закону, яке тягне скасування вироку, є порушення права обвинуваченого на
захист.

Суд
першої інстанції, вирішуючи питання про повернення справи для проведення
додаткове розслідування, однією з підстав для цього, визначив порушення щодо
обвинуваченого права на захист на стадії досудового слідства, яке полягало в
недотриманні слідством вимог ст.43-1 КПК України та проведенні його першого
допиту 27.11.2006 року як підозрюваного, без захисника.

Згідно
ч.ч.2 і 3 ст.43-1 КПК України, підозрюваний має право ... мати захисника і
побачення з ним до першого допиту. Про роз»яснення прав підозрюваному
зазначається у протоколі затримання або постанові про застосування запобіжного
заходу.

Згідно
ч.2 ст.107 КПК України, якщо підозрюваний був затриманий, його допит
проводиться негайно або не пізніше 24 годин після затримання. При допиті такого
підозрюваного присутність захисника є обов»язковою, за винятком випадків, коли
він відмовляється від нього і його відмова прийнята.

Як
убачається з протоколу затримання (а.с.24-29), при роз»ясенні підсудному при
затриманні 27.11.2006 року його права мати захисника і побачення з ним з
моменту затримання до першого допиту, той заявив бажання, щоб його інтереси
представляв адвокат.

З
протоколу забезпечення підозрюваному права на захист, його заяви, протоколу
допиту підозрюваного, (а.с.20-22), підсудному на стадії затримання і допиту як
підозрюваного, знову роз»яснено права передбачені ч.2 ст.43-1 КПК України, але
усупереч вимогам закону і бажанню затриманого, захисник після затримання, до
першого допиту і під час першого допиту 27.11.2006 року, не був запрошений.

В
матеріалах справи відсутні дані котрі б свідчили про відмову затриманого від
захисника 27.11.2006 року та прийняття такої відмови.

Тому
покликання прокурора на те, що підсудний при допиті в якості підозрюваного не
вимагав захисника, є необгрунтованим.

Відповідно
до роз"яснення у п.8 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005
року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування", досудове слідство
визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст.22,64
КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були
допитані певні особи, не витребувані і не досліджені документи, речові та інші
докази на підтвердження чи спростування таких обставин ...).

Як
убачається з постанови суду, однією із підстав скерування справи для проведення
додаткового розслідування є необхідність, шляхом звірки показників

журналу реєстрації коштів отриманих від торговельної діяльності,
з»ясувати чи дійсно в касі крамниці була сума викрадених грошей, оскільки сума
вилучених грошей при затриманні і сума недостачі в касі різняться.

Згідно
ч.1 ст.281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді,
коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як видно
з матеріалів справи та протоколу судового засідання, зазначені судом першої
інстанції обставини і докази можуть бути встановлені тільки шляхом проведення
оперативно-розшукових та комплексу додаткових слідчих дій, зокрема:
встановлення письмових доказів, їх огляду, спеціальних підрахунків і звірок.

Покликання
прокурора на можливість суду у даному випадку встановити та оцінити ці
обставини, є необгрунтованими, оскільки їх проведення є складним і
об"ємним, а тому потребує досудового слідства.

Колегія
суддів уважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про
необхідність усунення в цій частині порушень прав підсудного на захист при
затриманні та установлення і перевірку зазначених вище доказів шляхом проведення
додаткового розслідування.

Разом з
цим покликання суду на те, що слідством не встановлено і не допитано осіб,
котрі затримували підсудного і показання котрих мають винятково важливе
значення для правильного вирішення справи, як на підставу скерування справи для
проведення додаткового розслідування, є необгрунтованими.

З
доручення слідчого в порядку ст.114 КПК України та відповіді на доручення
(а.с.45-46), убачається, що слідством приймалися заходи для розшуку і
встановлення осіб котрі затримали підсудного, проте їх не вдалося встановити.

З
показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_4., оперуповноваженого карного
розшуку, вбачається, що особи котрі затримали підсудного відмовились давати
будь які пояснення і від»їхали.

Таким
чином, слідством проведено всі необхідні заходи із встановлення вказаних осіб і
можливість їх встановлення на сьогоднішній день втрачена, а тому покликання
суду на необхідність проведення зазначених слідчих дій слід виключити з
мотивувальної частини постанови.

Керуючись
ст.ст.366, 377 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляцію
прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції Петріва
А.Л., залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду
м.Львова від 12 червня 2007 року про скерування прокурору Личаківського району
м.Львова кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України
для проведення додаткового розслідування, без змін.

Виключити
з мотивувальної частини постанови покликання суду на необхідність встановлення
осіб, котрі затримували підсудного, як на підставу скерування справи для
проведення додаткого розслідування,

Ухвала
винесена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.