Дата документу Справа № 331/714/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/714/15-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/1106/15 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 185, Доповідач в 2 інстанції
ч.2 ст. 190 КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 02 червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Учасники судового провадження:
Встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2015 року обставини:
28 грудня 2014 року, приблизно у період часу з 12 години 00 хвилин по 12 годину 15 вилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе перешкодити його злочинними намірам, знаходячись у приміщенні магазину Апельмон, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний 7, підійшов до прилавку, де знаходилась сумка, яка належить ОСОБА_9 , після чого діючи умисно, таємно викрав мобільний телефон фірми NОКІА моделі X2, який знаходився біля сумки, залишкова вартість якого, згідно висновку експерта № 19 від 12 січня 2015 року з урахуванням зносу на момент скоєння кримінального правопорушення становить 272 грн. 67 коп., чим завдав ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на вказану суму.
30 грудня 2014 року о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в торгівельному залі супермаркету АШАН, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 1-Б, усвідомлюючи, що його дії ніким не будуть помічені, повторно, шляхом вільного доступу, з торгових стелажів, таємно викрав майно, яке належить ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет на загальну суму 251 грн. 11 коп. та сховав в своєму верхньому одязі, після чого намагався залишити територію супермаркету не сплативши за товар, але був затриманий службою безпеки того ж супермаркету. Таким чином ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення свого умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
01 січня 2015 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення жого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись на території Критого ринку, у м. Запоріжжя під вигаданим приводом завівши діалог з ОСОБА_10 зайшов у приміщення кіоску №1, ї скориставшись моментом відлучення потерпілого діючи умисно, таємно викрав мобільний телефон фірми Іphone моделі 5, який знаходився біля вітрини, залишкова вартість якого, згідно висновку експерта № 16 від 22 січня 2015 року з урахуванням зносу на момент скоєння кримінального правопорушення становить 493 гривні 67 копійок, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 493 грн. 67 коп.
01 січня 2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, знаходячись у приміщенні кафе Султан, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30, скориставшись відсутністю ОСОБА_11 , відкритим шляхом зі столу, за яким знаходився ОСОБА_11 , таємно викрав цифровий фотоапарат фірми Samsung GT-EI202i, моделі ЕS-25, у корпусі чорного кольору, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 180 від 27 січня 2015 року з урахуванням зносу на момент вчинення кримінального правопорушення становить 1012 гривень 50 копійок, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
05 січня 2015 року о 19 год. 20 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись біля торгівельного кіоску, який розташований на ЗГТ Радянська в м. Запоріжжя, повторно, шляхом обману, під приводом потреби у здійсненні телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном Samsung GT-EI202s з ІМЕІ номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у корпусі темно-сірого кольору, який належить ОСОБА_12 , залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 33 від 12 січня 2015 року становить 148 грн. 00 коп. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальний збиток на вище вказану суму.
08 січня 2015 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину Карі, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 1-Б, діючи з корисливих спонукань, повторно, усвідомлюючи, що його протиправні дії залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу викрав з торгівельного стелажу жіночу сумку артикул 10528785 вартістю 287 гривень 20 копійок, яка належить ТОВ Карі Україна, спричинивши останньому матеріальний збиток на вказану суму, і сховавши її під куртку, вийшов за межі магазину.
08 січня 2015 року о 17 год. 15 хв. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину Простор, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, 148, діючи з корисливих спонукань, повторно, усвідомлюючи, що його гротиправні дії залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, з торгівельного стелажу таємно викрав тестер ММ А - Парфюм Rassi Lincontournable жіночий, об`ємом 35 мл., вартістю 156 гривень 00 копійок, який сховав у рукаві своєї куртки, належний ТОВ Стиль Д, спричинивши останньому матеріальний збиток на вказану суму. На виході із вказаного магазину ОСОБА_6 був затриманий співробітниками цього ж магазину. Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав за необхідними для доведення свого умислу до кінця, однак не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2015 року:
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України і йому призначено покарання:

за ч.2 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання, строком на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2012 року, остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 12 січня 2015 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій, просить з урахуванням повного визнання ним вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирого каяття, смерті матері та наявності ряду захворювань, пом`якшити раніше призначене йому покарання, застосувавши до нього норми ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, вислухавши думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а підстави для задоволення апеляції відсутніми, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, не закінчена з причин, які не залежали від його волі; за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та, оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Стосовно вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо пом`якшення призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав визнання провини та щире каяття, а правдиві покази обвинуваченого сприяли встановленню істини у справі.

Одночасно суд обґрунтовано взяв до уваги тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та їх кількість, відомості щодо особистості ОСОБА_6 , який офіційно не працевлаштований, раніше судимий, вказані кримінальні правопорушення ним вчиненні у період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання призначеного за попереднім вироком.

Отже у суду першої інстанції були наявні підстави для призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі через неможливість досягнення мети покарання без реального його відбування обвинуваченим.

Інші вказані апелянтом обставини не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що місцевим судом зазначені вище положення закону дотримані в повному обсязі, а покарання призначене з дотриманням вимог ст.ст. 70, 71 КК України, до того ж з частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2012 року.

На думку колегії суддів призначене ОСОБА_6 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених злочинів, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його суворість, про що фактично зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4