Справа № 10-266/07 p. Головуючий
суду 1 інстанції
оскарження постанови Галагуза
порушення справи Доповідач
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2007
року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого Ржепецького
О.П.

суддів Гребенюк
В.І., Гулого В.П.

за участю:

прокурора Данчука
В.М.

заявника ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві матеріали за апеляцією заявника ОСОБА_1 на постанову
Центрального районного суду м. Миколаєва
від 15 жовтня 2007 року, якою

залишено без
задоволення його скаргу на
постанову заступника прокурора Миколаївської області від 19 липня 2007 року
про порушення кримінальної справи
за фактом ухилення від сплати
податків посадовими особами ТОВ "Карат - СВ" за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.
212 КК України.

Постановою
заступника прокурора Миколаївської області від 19 липня 2007 року порушена
кримінальна справа за фактом ухилення від сплати податків посадовими особами
ТОВ "Карат - СВ" за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст. 212 КК України. В мотивувальній частині
постанови зазначено, що виходячи з
поданих до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ТОВ "Карат - СВ"
декларацій, за результатами
господарської діяльності товариства у жовтні 2005 року та березні, червні 2006 року, виїзною плановою перевіркою Державної
податкової інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва 13 червня 2007 року,
встановлено порушення посадовими особами товариства вимог п.п.
7.3.1, 7.4.1, 7.4.5,
7.7.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану
вартість", в результаті чого
товариством зменшено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 901,
7 тис. грн.

Дану
постанову ОСОБА_1 оскаржив до суду,
вважаючи її безпідставною. В обґрунтування вимог скарги заявник зазначав
про відсутність підстав для порушення кримінальної справи, відсутність об'єктивної сторони складу
злочину, передбаченого ч.3 ст.
212 КК України та побудову постанови на побічних фактах.

Постановою
Центрального районного суду м. Миколаєва
від 15 жовтня 2007 року скарга ОСОБА_1 залишена без задоволена.

Прийнявши
таке рішення, суд в постанові послався
на законність порушення кримінальної справи та дотримання вимог ст. 98
КПК України при її порушенні.

В
апеляції заявник просить скасувати постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 15 жовтня 2007 року та
направити справу на новий судовий розгляд. На думку апелянта, заступником прокурора Миколаївської
області, без достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину, була порушена кримінальна справа. А
саме, без достатніх даних, які вказують на наявність ознак об'єктивної
сторони складу злочину, передбаченого
ч.3 ст.
212 КК України, оскільки, з урахуванням вимог Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік",
сума несплачених податків, яка
вказана в постанові, не відповідає
вставленому ч.3 ст. 212 КК України особливо великого
розміру, та суб'єктивної сторони
-відсутність умислу, на що суд, розглядаючи його скаргу не звернув уваги та
не надав правової оцінки. Також вважає,
що кримінальна справа була порушена без наявності документів, що мають бути використані в обґрунтування.
Крім того вказав, що заступником
прокурора Миколаївської області, в
порушення вимог ст. 98 КПК України, кримінальна справа була порушена по
факту, при наявності даних про
особу, що на думку апелянта порушило
його право на захи ст.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення заявника на
підтримку апеляції, думку
прокурора, який просив залишити без
задоволення апеляцію, а постанову суду
без зміни, вивчивши матеріали
провадження, матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція не підлягає задоволенню.

Як видно
з матеріалів судового провадження,
розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора
Миколаївської області від 19 липня 2007 року,
суд виконав вимоги встановлені ч. 15
ст. 236-8 КПК України. Перевірив
приводи для винесення постанови про порушення кримінальної справи, обґрунтовано зазначивши привід - результат
виїзної планової документальної перевірки
по питанням дотримання
ТОВ

вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства. Перевірив та вірно дійшов висновку, що при порушенні заступником прокурора
Миколаївської області кримінальної справи за фактом ухилення від сплати
податків посадовими особами ТОВ "Карат - СВ" за ознаками
злочину, передбаченого ч.3 ст.
212 КК України, було достатньо
даних, які вказують на наявність ознак
умисного ухилення від сплати податку на додану вартість на суму 901.7 тис. грн., . що призвело до фактичного
ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах. Також виконав і
інші вимоги закону пов'язані з розглядом даної категорії справ передбачені ст.
236-8 КПК України.

Доводи
апелянта на порушення його права на захист,
так як кримінальна справа була порушена не щодо конкретної особи, а за фактом,
є необгрунтованими,
оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 98
КПК України, порушити кримінальну справу
щодо особи можливо лише тоді, коли на
момент порушення встановлено особу, яка
вчинила злочин. А, як видно з матеріалів
справи, на момент порушення кримінальної
справи не можливо було чітко встановити особу,
яка умисно ухилилася від сплати податку на додану вартість, так як посадовою особою ТОВ "Карат -
СВ" на той час був не тільки заявник. Крім того, відповідно до ч.3 ст.
236-7 КПК України передбачена можливість оскарження постанови про
порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину особою інтересів якої
стосується порушена кримінальна справа. І,
як видно з матеріалів судового провадження, вказаним правом заявник скористався. Судом
було відкрито провадження за скаргою заявника і розглянуто її по суті.

Твердження
в апеляції на відсутність при порушенні заступником прокурора Миколаївської
області кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків посадовими
особами ТОВ "Карат - СВ", за
ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.
212 КК України, достатніх даних, які б вказували на наявність ознак
злочину, так як прокурор не виконав
вимоги ст. 97 КПК України - не витребував від товариства
необхідних документів, є безпідставними.
Так, виходячи з вимог ч. 2 ст. 97
КПК України, витребування необхідних
документів може здійснюватися особою,
яка перевіряє заяву або повідомлення про злочин в разі необхідності.
Такої необхідності, як вважав заступник
прокурора на момент порушення кримінальної справи не було, оскільки даних, які вказували на наявність ознак
злочину, передбаченого ч.3 ст.
212 КК України, в акті виїзної
планової документальної перевірки по питанням дотримання ТОВ "Карат
-СВ" вимог податкового, валютного
та іншого законодавства від 13 червня 2007 року, було достатньо. Витребування вказаних
апелянтом документів, виходячи з змісту
КПК України, є завданням наступної
стадії - досудового слідства.

Посилання
заявника в апеляції на відсутність на момент порушення кримінальної справи за
фактом ухилення від сплати податків посадовими особами ТОВ "Карат -
СВ" за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, акту перевірки Державної податкової
інспекції, на що суд не звернув
уваги, є такими, що не відповідають дійсності. Як видно з
постанови заступника прокурора Миколаївської області від 19 липня 2007
року, в ній зроблено посилання на
те, що 13 червня 2007 року Державною
податковою інспекцією у Центральному районі м.
Миколаєва проведено виїзну планову перевірку з питань дотримання ТОВ
"Карат - СВ" вимог податкового,
валютного та іншого законодавства. Виходячи з матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про
порушення справи, саме 13 червня 2007
року було складено акт за результатами вказаної перевірки.

Доводи
апелянта на неправильне визначення при порушенні кримінальної справи особливого
великого розміру ненадходження податку,
є необгрунтованими з наступних підстав. У 2006 році, виходячи з Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" та Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб", розмір соціальної
податкової пільги дорівнював 175 грн. Тобто,
особливо великим розміром ненадходження до бюджету податків, виходячи з вказаної соціальної пільги та
беручи до уваги вимоги примітки до статті 212 КК України, у 2006 році було 875 тис. грн. Як видно з змісту постанови про
порушення кримінальної справи, сума
заниження (зменшення), тобто несплати
податку на додану вартість ТОВ "Карат - СВ" у березні та червні 2006
року складала 882, 1 тис. грн., що виходячи з зазначеного вище є особливо
великим розміром.

Твердження
в апеляції, що зміна мінімального
розміру заробітної плати, встановлена
Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік", враховуючи вимоги ст. 5
КК України, скасовує злочинність діяння
передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, є безпідставними виходячи з наступного.
Положення примітки до ст. 212 КК України є нормою-дефініцією для
кримінально-правових норм, які
встановлюють кримінальну відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів,
інших обов'язкових платежів в значних,
великих та особливо великих розмірах. Ці розміри ухилення визначаються
на підставі критеріїв, встановлених
приміткою до ст. 212 КК України, з урахуванням неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян установленого законодавством,
чинним на момент закінчення або припинення злочину. Як видно з постанови
заступника прокурора Миколаївської області від 19 липня 2007 року про порушення
кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків посадовими особами
ТОВ "Карат - СВ" за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, зменшення,
тобто несплата податку на додану вартість, мала місце за результатами господарської
діяльності товариства у жовтні 2005 року та березні, червні 2006 року, тобто застосовується неоподатковуваний
мінімум

доходів громадян
установлений законодавством,
відповідно, на 2005 рік та

2006 рік. Встановлення
нормативно-правовими актами іншого

неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а саме неоподатковуваного

мінімуму доходів громадян на 2007 рік,
не тягне за собою зміни

кваліфікуючих ознак злочину,
передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Положення ст. 5 КК України,
щодо зворотної дії закону в часі на вказані

випадки не поширюється.

Згідно з
ч. 2 ст.
94 КПК України, підставою до
порушення кримінальної справи є достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину. Достатніми є такі фактичні
дані, які свідчать про наявність певних
кримінально караних дій чи бездіяльності. При цьому не обов'язково, щоб вони відображали діяння повно і всебічно
або викривали певну особу у вчиненні злочину. Встановлення цих обставин є
завданням наступної стадії кримінального процесу - досудового слідства. Крім того
відповідно до ч. 15 ст. 236-8 КПК України, суд розглядаючи скаргу на постанову про
порушення кримінальної справи не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті
питання, які вирішуються судом при
розгляді справи по суті. Тобто оцінка доказів,
в тому числі наявності ознак суб'єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст.
212 КК України, на що в апеляції
є посилання, не стосуються стадії
порушення справи і тому є також безпідставним.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови
Центрального районного суду м. Миколаєва
від 15 жовтня 2007 року не має.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2007 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1
на постанову заступника прокурора
Миколаївської області від 19
липня

2007 року про порушення
кримінальної справи за фактом ухилення

від сплати податків посадовими особами ТОВ "Карат - СВ" за ознаками

злочину, передбаченого ч.3 ст.
212 КК України, без зміни.