Справа № 740/2715/15
Провадження № 1-кп/740/167/15
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 рокум.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

цивільного відповідача ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_11 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, гр. України, українця, освіта неповна середня, учня 9 класу Великодорізької ЗОШ 1-3 ст., не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння передбачене ст. 119 ч.1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :
В клопотанні слідчого зазначено, що 09 березня 2015 року, близько 20.00 год., неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись поблизу господарства за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту з гр. ОСОБА_12 , який виник на грунті особистих неприязних відносин, не бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_12 , хоча повинен був та міг їх передбачити, умисно наніс потерпілому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на спину на асфальтне покриття, вдарившись при цьому скроневою ділянкою голови і отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на обличчі в області верхньої губи справа, садна лоба, закритої внутрішньочерепної травми з переломом потиличної кістки, лівої задньої черепної ямки, забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища в обох лобних частках та правої скроневої частки, геморагічного забою лівої гемісфери мозочку, з переходом на праву півкулю, крововиливу в області тазу, крила правої здухвинної кістки, крововиливу з поверхневим осадженням епідермісу лівого колінного суглобу, від яких 30.03.2015 року ОСОБА_12 , перебуваючи на лікуванні в відділенні реанімації та інтенсивної терапії Ніжинської районної лікарні, помер.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 став набряк-набухання головного мозку в результаті закритої внутрішньочерепної травми з переломом потиличної кістки та множинними вогнищами забою головного мозку.

Своїми діями, які виразились у вбивстві, вчиненому через необережність, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 119 КК України.

З урахуванням того, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, тому ставиться клопотання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді: 1. обмеження дозвілля у нічний час, а саме з 22.00 год. до 06.00 год. на 1 рік 6 місяців;

2. передати неповнолітнього під нагляд батьків терміном на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1)чи мало місце суспільно-небезпечне діяння,
2)чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років по настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння,
3)чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру, і якщо слід, то який саме.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 показав, що 9 березня 2015 року, близько 20.00 год., він зі своїм знайомим ОСОБА_13 пішли в гості до їх знайомої дівчини ОСОБА_14 . Він зайшов до будинку, а ОСОБА_15 залишився на вулиці. Оскільки ОСОБА_14 вдома не було, то він вийшов з будинку на вулицю. В цей час до нього підійшов вітчим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , якого він знав лише наглядно. Останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_18 став висловлюватись в його адресу нецензурною лайкою, а потім руками взяв його за одяг, в області грудей, та намагався вдарити. Він відхилився і вдарив ОСОБА_18 лівою рукою в область голови, від чого останній зробив крок назад та впав на спину, вдарившись головою об асфальт. Від цього ОСОБА_18 втратив свідомість, а коли опритомнів, то його відвезли додому.

Заявлені до нього цивільні позови прокурором та потерпілою, в частині відшкодування матеріальної шкоди, він визнає повністю, а цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди він визнає частково.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що загиблий ОСОБА_12 доводився їй племінником. Мати та дружина ОСОБА_12 померли, а батько має похилий вік та хворий. Про те, що ОСОБА_12 потрапив до лікарні, вона довідалась від його співмешканки 11.03.2015 року. Приїхавши до лікарні вона довідалась про те, що у її племінника маються тілесні ушкодження в області голови. На лікування, на поховання ОСОБА_12 нею були витрачені кошти в розмірі 28098 гривень 14 коп., а тому просила стягнути таку суму коштів з неповнолітнього ОСОБА_4 та його батьків в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Також їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душених переживаннях, пов`язаних з втратою рідної людини, порушенням нормальних життєвих зв`язків. Тому присила стягнути з неповнолітнього ОСОБА_4 та його батьків на її користь 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього, проведеного за участю неповнолітнього ОСОБА_4 , підтверджується, де саме ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_12 , і де останній впав на асфальтне покриття.

Під час проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_19 , останній розповів та показав на місці, де саме ОСОБА_12 взяв ОСОБА_4 за одяг, і як саме ОСОБА_4 вдарив кулаком лівої руки ОСОБА_12 в область голови, а також показав, яким чином потерпілий впав після удару та вдарився головою об асфальт, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього.

Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 підтверджується, що у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми з переломом потиличної кістки, лівої задньої черепної ямки, забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища в обох лобних частках та правої скроневої частки, геморагічного забою лівої гемісфери мозочку, з переходом на праву півкулю, крововиливу в області тазу, крила правої здухвинної кістки, крововиливу з поверхневим осадженням епідермісу лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. І дані ушкодження в області голови виникли не менше як від двох травматичних дій, і могли виникнути при падінні з прискоренням і ударі головою, потиличною областю об тверду поверхню ( асфальтне покриття дороги ). Виявлені в області голови тілесні ушкодження перебувають прямому причинно-наслідковому зв`язку за настанням смерті.

Оцінюючи досліджені докази у сукупності, суд прийшов до переконання, що мало місце суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 119 ч.1 КК України, яке було вчинено неповнолітнім ОСОБА_4 , якому на час його вчинення виповнилось 15 років.

Відповідно до ст. 22 КК України за вищезазначене кримінальне правопорушення кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Оскільки на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тому клопотання слідчого слід задовольнити, і застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру. 1. обмеження дозвілля у нічний час, а саме з 22.00 год., до 06.00 год. щодобово терміном на 1 рік 6 місяців;

2. передати неповнолітнього під нагляд батьків терміном на 1 рік 6 місяців.

Що стосується цивільного позову прокурора в розмірі 5414 гривень 05 коп., в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_12 , заявленого до неповнолітнього ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_8 , то він знайшов своє підтвердження в процесі судового розгляду і підлягає задоволенню.

Що стосується цивільного позову заявленого потерпілою ОСОБА_6 до неповнолітнього ОСОБА_4 та його батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в розмірі 28098 гривень 14 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, то він знайшов своє підтвердження в процесі судового розгляду і підлягає задоволенню у відповідності до ст.1166 ЦК України.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до неповнолітнього ОСОБА_4 та його батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в розмірі 100000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної їм моральної шкоди, то суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Дійсно, заподіянням смерті ОСОБА_12 потерпілій, яка доводилась йому тіткою, їй заподіяна значна моральна шкода, оскільки вона втратила близьку для себе людину. Дана втрата є такою, що не може бути відновлена. Оцінити дану втрату в грошовому виразі неможливо. Проте при вирішенні цього питання суд вважає слід виходити із принципів розумності та достатності, з урахуванням того, яку суму коштів взмозі виплатити неповнолітній та цивільні відповідачі у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним стягнути з неповнолітнього обвинуваченого на користь потерпілої 20000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, у відповідності до ст.1167 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа ( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Тому в разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_4 майна необхідного для відшкодування шкоди, шкоду слід стягнути з його батьків, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 501 КПК України, ст. 97ч.2, 105 КК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_11 задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 такі заходи виховного характеру: 1. обмеження дозвілля у нічний час, а саме з 22.00 год. до 06.00 год. щодобово терміном на 1 рік 6 місяців;

2. передати неповнолітнього під нагляд батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 терміном на 1 рік 6 місяців.

Позовні вимоги прокурора Ніжинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити і стягнути з ОСОБА_4 на користь місцевого бюдженту ( р/р 11461 в ГУДКСУ в Чернігівській області, код: 02006389: МФО 853592) 5414 (п`ять тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 05 коп. в рахунок відшкодування витрат Ніжинської Центральної районної лікарні на лікування потерпілого ОСОБА_12 , а в разі відсутності у ОСОБА_4 майна достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, шкоду стягнути з його батьків, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_4 на її користь 28096 гривень 14 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 48096 ( сорок вісім тисяч дев`яносто шість ) гривень 14 коп., а в разі відсутності у ОСОБА_4 майна достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, шкоду стягнути з його батьків, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

В задоволенні позвоних вимог ОСОБА_6 в іншій частині відмовити.

Ухвала суду набуває законної сили через тридцять днів з дня її проголошення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана на протязі тридцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1