Справа № 642/867/15-к
Провадження № 1-кп/642/584214/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11.01.2015 р. приблизно о 18 годині ОСОБА_5 , перебуваючи біля входу до станції метро «Центральний ринок» в м. Харкові, який розташований ближче до території ТОВ «Центральний ринок» за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, при цьому перебуваючи в зазначеному громадському місці, став безпричинно, голосно виражатися на адресу потерпілої ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою та руками хватати останню за плечі. На що йому потерпіла ОСОБА_4 зробила зауваження, але ОСОБА_5 , ігноруючи зауваження, безпідставно став продовжувати висловлюватися в адресу потерпілої ОСОБА_4 та її подруги ОСОБА_6 , яка також йому робила зауваження з метою припинення хуліганських дій з його боку, нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_5 , не задовільнившись скоєним, почав знову хватати потерпілу ОСОБА_4 руками за лівий рукав її куртки, внаслідок чого він розірвав по всій довжині вищевказаний рукав куртки, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11 від 27.01.2015 - 848 гривень. Після чого, ОСОБА_5 , в котре проігнорувавши усі сформовані в суспільстві правовідносини, продовжив доводити свій злочинний умисел до кінця, і, діючи з особливою зухвалістю, повалив потерпілу ОСОБА_4 на землю, де сів на неї зверху та наніс їй один удар кулаком правої руки в голову, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 ділянку пігментації в лобній області зліва на волосяній частині голови. яка являється наслідком заживання садна, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 291-ая/15 від 28.01.2015 р. по ступеню тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.
Хуліганські дії ОСОБА_5 продовжувались протягом довгого часу, а саме не менше 5 хвилин, і були завершені останнім, тільки після того, як він визнав, що повністю реалізував свій злочинний умисел. Після цього ОСОБА_5 був затриманий робітниками міліції.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
3 березня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , та потерпілою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469,471 КПК України по даному кримінальному провадженню укладено угоду про примирення, яку сторони просять суд розглянути за затвердити.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинувачений ОСОБА_5 , з другої сторони, дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді двох років обмеження волі з випробувальним терміном на один рік.

Згода ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на призначення вказаного покарання отримана. В угоді сторонами також передбачені та роз`яснені їм наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Угодою обумовлено, що потерпіла в якості відшкодування заподіяної шкоди отримує 6000 грн. по 2000 гр. кожного місяця до 18 числа кожного місяця.

В судовому засіданні ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 296 КК України за обставин, наведених у вироку. Він повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні вказаної мирової угоди між ним та потерпілою від 3 березня 2015 року і про розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження укладеної мирової угоди, які передбачені ст. 473 КПК України. Просив таку угоду затвердити і призначити йому узгоджену в ній міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила затвердити укладену мирову угоду та підтвердила добровільність її укладання і що вона також розуміє наслідки укладення та затвердження такої угоди. Просила угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 обумовлену в ній міру покарання.

Згідно до ст. 468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом ( ч.5 ст. 474 КПК України ).

При цьому ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної ним з потерпілою угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Потерпіла також цілком розуміє наслідки затвердження даної мирової угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для неї, як потерпілої, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Отже, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим повністю відповідають вимогам діючого Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що наявні усі правові підстави для затвердження угоди угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , тому її належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні на суму 6000 гривень задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

засудив:
Затвердити угоду про примирення від 03 березня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробувальним терміном на один рік, зобов`язавши засудженого у відповідності до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 цивільний позов у сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1