Справа № 369/351/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/35/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27.01.2015

УХВАЛА
Іменем України
27 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

представника ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника потерпілого та цивільного позивача ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.01.2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000283, -

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МУС України в Київській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із старшим прокурором Києво-Святошинського району Київської області про накладення арешту на нежитлові приміщення, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 та знаходиться у власності наступних громадян: ОСОБА_10 приміщення АДРЕСА_2 , № 176, № 177, № 174, № 173, розташовані в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приміщення АДРЕСА_3 ; ОСОБА_13 приміщення АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ; ОСОБА_14 приміщення АДРЕСА_6 ; ОСОБА_15 приміщення АДРЕСА_7 ; ОСОБА_16 приміщення № 7, № 12, № 103,№ 104, № 105, № 106, розташовані в АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000283 від 30.01.13р за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Доводи клопотання обґрунтовуються тим, що по кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України проводиться досудове розслідування в ході якого встановлено, що службові особи ТОВ «Ріелторі плюс» під час укладення кредитних договорів № №20525-20/8-1 від 17.03.08 і №6579-20/8-1 від 26.05.08 та договорів іпотеки від 26.05.08 і 28.12.09 об`єктів інвестування (торгівельного центру на різних стадіях будівництва) м адресою: АДРЕСА_1 надали банку завідомо недостовірну інформацію про належність на праві власності предмету забезпечення (незавершеного будівництвом торгівельного центру, загальною площею 9 328,3 м. 2, а після введення його в експлуатацію, як готового об`єкта площею 7011 кв. м., достовірно знаючи, що на довірчих засадах, за інвестиційними угодами, залучили від 11 фізичних осіб понад 17 млн. грн., і вони також будуть претендувати на вказаний об`єкт нерухомості.

Не маючи згоди банку, службові особи ТОВ «Рієлторі плюс» вчинили дії, що явно виходять за межі наданих повноважень, обтяжили зобов`язаннями торгівельний центр та отримали кредитні кошти, які в подальшому використали на власні потреби.

12.01.12 банк відповідно до Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження» отримало свідоцтво про право ласності на майно, що складається з приміщень торгівельного центру з надвірними спорудами.

При проведенні банком інвентаризації площ торгівельного центру та робіт щодо переукладання договорів оренди від імені нового власника банку було виявлено відчуження частини приміщень, що перебували в іпотеці, які були реалізовані ТОВ «Ріелторі плюс» без погодження із банком на користь третіх осіб. Отриманні кошти ТОВ «Ріелторі плюс» не направило на погашення кредитної заборгованості, а використало для власних потреб.

Таким чином на користь третіх осіб були відчужені приміщення, власниками яких стали зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Зважаючи на те, що предметом злочину є нежилі приміщення торгівельного центру «Буча Пасаж» (м. Буча, вул. Жовтнева 66-а), які належать вищезазначеним особам та які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, так як були збудовані і незаконно виведені з іпотеки, то саме на них слідчий і просить накласти арешт з метою позбавлення зазначених власників нерухомого майна можливості його відчуження.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.01.2015 року в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна було відмовлено, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК України, а також слідчим не доведено, що є достатні підстави для накладення арешту на нежитлові приміщення, які розташовані в АДРЕСА_1 та знаходяться у власності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та є необхідність у обмеженні власників в їх правах щодо розпоряджання та використання майна та, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, про які йдеться у клопотанні.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді представник потерпілого та цивільного позивача ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.01.2015 року про відмову в накладенні арешту та ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на нежитлові приміщення, які розташовані в АДРЕСА_1 та знаходяться у власності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує наявними суперечностями, які містяться в оскаржуваній ухвалі, де слідчим суддею зазначено, що майно про арешт якого звертався слідчий відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України і згідно вимог ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту, але при цьому відмовляє в заявленому клопотанні з підстав його невідповідності ст.171 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення представника потерпілого та цивільного позивача ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, та вказав, що підозра ще нікому не вручена, що в справі є заявлений цивільний позов до ТОВ «Ріелторі плюс», однак на яку саме суму він вказати не може, а арешт просить накласти на зазначені нежитлові приміщення, щоб це майно не зникло; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, наклавши арешт на нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 для неможливості їх відчуження власниками, дослідивши матеріали справи, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так за змістом ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

- розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

- наслідки арешту майна для інших осіб;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до даних вимог закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати завдання кримінальним правопорушенням матеріальної чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову, можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком, наявність місцезнаходження та вартість майна, на яке може бути накладено арешт, що є підставами арешту майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У відповідності з п.3 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Як вбачається з матеріалів провадження у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000283 від 30.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, підозру про вчинення зазначеного кримінального правопорушення нікому із службових осіб ТОВ «Ріелторі плюс» не пред`явлено, тобто дане кримінальне провадження є фактовим.

Це свідчить про те, що майно може протягом тривалого часу триматись під арештом, чого не можна допускати.

Крім того, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на нежитлові приміщення дає підстави для висновку, що воно не в повній мірі відповідає вимогам Закону.

Зокрема, зазначена у клопотанні підстава, у зв`язку з якою потрібно здійснити арешт майна не містить достатнього обґрунтування та не підтверджено доказами необхідними документами, копії яких додаються до клопотання.

Відсутні в матеріалах клопотання слідчого і переконливі мотиви та докази того, що зазначені нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України.

Крім того, докази які виправдовують ступінь втручання органів досудового слідства у права і свободи осіб, якім належать ці нежитлові приміщення теж до матеріалів клопотання не долучені.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав на невідповідність клопотання вимогам ст.171 КПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів знаходить, що при розгляді клопотання слідчим суддею з`ясовані всі обставини з якими закон пов`язує можливість на даному етапі кримінального провадження накладення арешту на майно та вважає, що прийняте слідчим суддею рішення про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.01.2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МУС України в Київській області ОСОБА_9 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000283 від 30.01.13р за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України залишити без змін

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ __________________ ________________