справа № 1007/6155/2012
В И Р О К

Іменем України

22 червня 2012 рооку Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді Батюка В.В.

при секретарі Юхимович О.В.

з участю : прокурора Неділько С.А.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари

кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неоруженого, непрацючого, проживає бнз реєстрації : Київська область, Броварський р-н, с.Рудня, вул.Леніна, 79, раніше судимого : 14.02.1996 року Броварським PC Київської області за ст.ст.140 ч.2, 140 ч.З, 145 ч.І, 42 КК України, (в ред. 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк З роки. 26.02.1998 року Броварським PC Київської області за ст.140 ч.2 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 16.12.1999 року Броварським PC Київської області за ст.140 ч.З КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; - 22.06.04 Броварським MC Київської області за ст.ст.15, 185 ч.4, 186 ч.З, 186 ч.4, 395, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років. 08.09.08 умовно-достроково звільнений на не відбутий строк 2 роки 3 місяці.

в злочині, передбаченому ст. 286 ч.2 КК України

в с т а н о в и в :

29.04.2012 року, близько 12 години, у світлу пору доби, водій ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керуючи технічно справним транспортним засобом - мотоциклом НОМЕР_1, рухався на автодорозі по провулку Гвардійському, в с.Шевченково, Броварського р-ну, Київської області, при цьому не маючи при собі реєстраційного документу, що підтверджує право власності на вказаний транспортний засіб, чим порушив п.2.1 «б» Правил дорожнього руху. Під час руху на мотоциклі по вказаній автодорозі, яка має ґрунтове покриття у напрямку с.Рудня, Броварського р-ну, Києвської області, водій ОСОБА_4 перевозив пасажира ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який знаходився на паливному баку транспортного засобу без застебнутого мотошлему, чим порушив п.2.3. «г» Правил дорожнього руху, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: під час руху на мотоциклі бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотоіиоломів, та п.21.11 «б» Правил дорожнього руху, яким передбачено, що забороняється перевозити дітей, дітей, зріст яких менше 145 см. або тих, що не досягли 12-річного віку, - у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на передньому сидінні легкового автомобіля - без використання зазначених спеціальних засобів; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда. Продовжуючи рух в районі розташування домоволодіння №52, водій ОСОБА_4 проявив злочинну самовпевненість, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3 «б» Правил дорожнього руху, не вибравши при цьому в установлених межах безпечної швидкості руху, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, як наслідок виїхав за межі проїзної частини, де скоїв на нерухому перешкоду у вигляді металевого паркану. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, малолітній пасажир мотоцикла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно висновку експерта №81 від 25.05.12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно- мозкової травми у виді зіяючої рвано-забійної рани у лівій лобно-скроневій області, розлитого крововиливу та підшкірної гематоми вік лівого ока, вдавленого багатооскольчатого перелому лівих лобної та скроневої кісток з утворенням кісткового дефекту, перелому скулоорбітального комплексу зліва, осередків геморрагічного забою та розмноження лівої лобної долі, субдурального та субарахноідального крововиливів, пневмоцефалії; ретробульбарної гематоми, екзофтальми та птозу коньюктиви лівого ока, травматичного шоку II ст., які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_4 п.п.2.9 «а», 2.1 «б», 2.3 «г», 21.11 «б», 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_1

В предявленому обвинуваченні в інкримінованому злочині при викладених обставинах, ОСОБА_4 винним себе визнав. Показав, що у нього у власності мається мотоцикл марки «Днепр», , який він придбав без реєстраційних документів. 29.04.12 близько 11 години зателефонував його товариш ОСОБА_5, який попросив привезти його неповнолітнього сина ОСОБА_6 на залізничну станцію ОСОБА_5. Він на вказаному мотоциклі, поїхав на залізничну станцію ОСОБА_5, ОСОБА_6 сидів в колясці, а співмешканка ОСОБА_7 сиділа на задньому сидінні. На вокзалі станції ОСОБА_5 він разом з ОСОБА_5 та ше двома чоловіками розпили пляшку горілки та він ше випив бокал пива. Потім він вирішив їхати в с.Рудню. ОСОБА_8 сидів на паливному баку мотоцикла і на прохання його батька, ОСОБА_5 він його там і залишив і поїхав близько 12 години ,на вказаному мотоциклі у напрямку с.Рудня. Коли він рухався в с.Шевченково то в мотоциклі на задньому пасажирському сидінні перебувала його співмешканка ОСОБА_7, а неповнолітній ОСОБА_1 сидів на паливному баку перед ним. Захисного шолому у того не було. Рухаючись в межах села ОСОБА_5, вони рухались по провулку, де дорога мала ґрунтове покриття. Продовжуючи рух, мотоцикл виїхав ліворуч на одну із колій і його почало нести, в результаті чого він втратив керування мотоциклом, виїхав за межі проїзної частини, де мотоцикл здійснив зіткнення із металевим парканом. В результаті зіткнення ОСОБА_1 викинуло із мотоцикла у паркан. Хтось із сторонніх осіб викликав карету швидкої допомоги та працівників ДАІ. Свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди він визнає , чому допустив порушення правил пояснити не може

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні та розмір цивільного позову. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та матеріалів справи, які його характеризують.

З цього приводу підсудному та учасникам судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 в порушенні вимог правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, доведений, визнаний підсудним повністю і підлягає задоволенню повністю.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, та конкретні обставини справи.

До обставин, що помякшують покарання судом не виявлено.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд відносить вчинення злочину щодо неповнолітнього та встані алкогольного сп»яніння.

Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини , тяжкі наслідки завдані злочином та те що підсудний раніше вчиняв умисні злочини, суд вважає , що виправлення і перевиховання ОСОБА_3В не можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає неможливим застосувати до підсудного додаткову міру покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки підсудний не має такого права.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудного, речовий доказ-автомобіль підлягає поверненню власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,324 ,328, 330,331, 332 КПК України, суд

з а с у д и в :

визнати ОСОБА_3 винним у злочині, передбаченому ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири)роки.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_3 змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду та утримувати його в Чернігівському СІЗО ДДВП в Чернігівській області до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3рахувати з моменту затримання (приведення вироку у виконання).

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 5000 грн. 17 коп, у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., а всього стягнути 55 000 грн 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 1471,2 грн вартість судовоавтотехнічної експертизи на користь НДЕКЦ МВС України , р/р 0700, код ЗКПО 25574713, МФО 821018.

Речові докази: мотоциклом НОМЕР_1, що перебуває на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів в м.Бровари на вул.Кутузова,77 - повернути ОСОБА_9 чи його представнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Батюк В.В.