АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/877/2014 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2014 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2014 року про продовження строків тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження № 0000401 від 29.05.2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 2-го класу ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців у відношенні підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, який має середню технічну освіту, одружений, має доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 10.04.2007 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України до 7 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.02.2012 року на підставі постанови Менського районного суду Чернігівської області від 30.01.2012 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 22 дні.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2014 року клопотання було задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою в межах строку досудового розслідування до 25.09.2014 року та визначено суму застави у розмірі 505 470 гривень .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав що обставини, наведені слідчим у клопотанні свідчать про не зменшення заявлених ризиків які обумовлюють тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу - тримання підозрюваного під вартою. Слідчий суддя зазначає, що з урахування викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану, ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, застава у межах, визначених п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому призначав заставу в розмірі який перевищує 80 мінімальних заробітних плат та визначив в сумі 415 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 505470 гривень.

З таким рішенням не погодився захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , яка подала апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на її думку слідчим суддею при постановленні ухвали не були дотримані вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 4 ст. 132 КПК України, ст. ст. 182, 194, 197 КПК України, так як на її думку застосований вид запобіжного заходу за своїм видом, розміром та строком є явно несправедливим та таким, що порушує права підозрюваного, органом досудового розслідування наведено необґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 вказаного вище кримінального правопорушення, надані слідчим матеріали провадження не мають, на думку сторони захисту, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України на які вказує слідчий та прокурор.

Також апелянт вважає необґрунтованим висновок слідчого судді про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_8 з власної ініціативи повідомив та показав працівникам міліції місце знаходження пакунку з вибуховою речовиною, який йому передала незнайома дівчина на вокзалі, але незважаючи на це ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні злочину та повідомлено про підозру. Апелянт вважає, що при таких обставинах в діях її підзахисного взагалі відсутній склад кримінального правопорушення.

Крім того апелянт звертає увагу суду на необґрунтовано тривале проведення молекулярно-генитичної експертизи, недоведеність необхідності проведення інших слідчих дій, і просить звернути увагу на позитивну характеристику підозрюваного, те що він співпрацює зі слідством, має родину.

Апелянт в апеляційній скарзі просить по суті скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2014 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволені клопотання щодо продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою та обрати до ОСОБА_8 інший менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт або заставу, в розмірі передбаченому п. 2 ст. 182 КПК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали, яка оскаржується встановлено, що в квітні 2014 року, більш точну дату та час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_12 , у невстановленому місті, у невстановленої особи, з метою подальшого збуту, придбав 8 конструктивно оформлених зарядів бризантної вибухової речовини шашка-детанатор Т400-Г та 10 електродетонаторів ЕД-8. які переніс за місцем своєї роботи в підсобне приміщення супермаркету Оплот, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де став зберігати без передбаченого законом дозволу. 30.05.2014 року у денний час ОСОБА_13 на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_14 який запропонував передати йому зазначені вибухові речовини, на що останній надав свою згоду та запропонував зустрітись біля супермаркету Оплот за вищезазначеною адресою.

Того ж дня, близько о 18.30 ОСОБА_14 прийшов в обговорене з ОСОБА_15 місце, а останній подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_16 , який працює в супермаркеті Оплот, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Гагарі на. 167/1 та попросив останнього взяти в підсобному приміщенні пакет з вибуховими речовинами, і передати його ОСОБА_14 на вулиці біля супермаркету. ОСОБА_16 , не знаючи зміст пакету, взяв вказаний пакет та виніс його на вулицю до входу у супермаркет Оплот, де зустрів ОСОБА_14 , якому і передав пакет з вибухівкою.

В той же день, близько 19.00 ОСОБА_14 , на зупинці громадського транспорту Депо № 2 по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові, зустрівся з дівчиною на ім`я ОСОБА_17 та передав їй пакет з вибухівкою та гроші на проїзд до м. Киева.

Того ж вечора невстановлена дівчина на ім`я ОСОБА_17 на громадському транспорті перевезла до м. Києва пакет з вибухівкою, де зустрілась за попередньою домовленістю з ОСОБА_18 , якому передала пакет з вибухівкою. В свою чергу ОСОБА_18 помістив вибухову речовину в заздалегідь обговореному місці по вул. Грінченко, 6/10 в м. Києві.

Під час огляду ділянки вул. Грінченко. 6/10 в м. Києві поблизу території Байкового кладовища, працівниками міліції виявлено згідно висновку судової вибуховотехнічної експертизи № 200 від 30.05.2014. вісім предметів, які являються конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини шашка-детанатор Т400-Г загальною масою 3185 г, та вісім предметів, які являються штатними засобами ініціювання - електродетонаторами ЕД-8, які містять комбінований заряд вибухової речовини: ініціююча вибухова речовина - гримуча ртуть, масою від 0.25 г до 0.35 г; заряд бризантної вибухової речовини - гексоген, масою від 0.9 г до 1.1 г та бризантна вибухова речовина - ТЕН. масою від 0,9 г до 1.1 г, кожний.

За даним фактом СУ ГУМВС України в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості за № 0000405 від 29.05.2014 року та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

30.05.2014 року о 7.45 ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України, та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами або вибухонебезпечними речовинами.

Допитаний цього ж дня у якості підозрюваного ОСОБА_18 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - злочині, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, не визнав.

31.05.2014 року ОСОБА_18 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.07.2014 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000401 продовжено до чотирьох місяців до 29.09.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Посилання апелянта на необгрутованість підозри спростовується матеріалами провадження та змістом ухвали слідчого судді від 24.04.2014 року, в яких наведені докази обґрунтування такої підозри.

У своєму клопотання слідчим наведено перелік слідчих дій, які ним були проведені, і які необхідно провести для об`єктивного встановлення всіх обставин.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею обґрунтовано прийняті до уваги обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність ризиків передбачених п. 1, 3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, належним чином оцінено вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також обставини та спосіб за яких вчинено кримінальне правопорушення, наявність у ОСОБА_8 непогашеної судимості за тяжкий та особо тяжкий злочини, і прийнято законне рішення про те, що останній, перебуваючи на волі, може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню.

Вищевикладені обставини підтверджені наданими суду доказами.

За таких обставинах суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції за доводами апеляції захисника ОСОБА_7 колегія суддів не находить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2014 року про продовження щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 25 вересня 2014 р з визначенням суми застави у розмірі 505470 (п`ятсот п`ять тисяч чотириста сімдесят гривень) залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: