Справа № 1-156/2008 р.
В И Р О К

і
м е
н е м
У к р
а ї н и

3 грудня 2008
року Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої:
судді Ромазан Л.С.,

при
секретарі Будз М.В.,

за участю
прокурора Бурика О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця смт.Жвирка Сокальського району Львівської області, зареєстрованого у
смт.Жвирка Сокальського району
Львівської області, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, українця, з вищою
освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого,
несудимого,

за ч.1
ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний
ОСОБА_1 14 жовтня 2008 року біля 18 год., будучи у стані алкогольного
сп”яніння, знаходячись на території Микулинецької районної комунальної лікарні,
що в смт.Микулинці Теребовлянського району, керуючи мопедом, не справивився із
керуванням та зачепив дверку автомобіля марки ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1, в якому
знаходився потерпілий ОСОБА_2, який з цього приводу зробив йому зауваження. В
цей час, ОСОБА_1, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_2 та
наніс йому декілька ударів ногою в область живота та рукою по обличчю.

Побачивши
вказані дії ОСОБА_1, із приміщення лікарні вийшла потерпіла ОСОБА_3 та стала
просити його припинити наносити ОСОБА_2 удари. Однак, підсудний, не реагуючи на
зауваження ОСОБА_3, підійшов до неї, схопив її за одяг та притиснув до
автомобіля, заподіяши фізичну біль.

Коли на
місце вчинення злочину прийшли інші працівники лікарні, ОСОБА_1 припинив свої
хуліганські дії.

Далі,
через декілька хвилин, ОСОБА_1, керуючи мопедом, продовжуючи свої хуліганські дії,
знову приїхав на територію лікарні та почав їздити за ОСОБА_3, намагаючись
вчинити на неї наїзд, однак остання втекла у приміщення лікарні. У той час із
лікарні вийшов потерпілий ОСОБА_4 і підсудний почав їздити мопедом за ним, а
після наїзду- безпричинно наніс йому декілька ударів по обличчю.

Зазначені
протиправні дії ОСОБА_1 призвели до порушення спокою хворих та інших громадян і
були припинені працівниками лікарні, які зловили його та затримали до прибуття
працівників міліції.

Внаслідок
хуліганських дій ОСОБА_1, які тривалий
час не припинялися, потерпілому ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у
вигляді саден правої повіки лівої вушної раковини, передньо-лівої поверхні
грудної клітки, синця правої орбітальної ділянки, струсу головного мозку, які
згідно з висновком судово-медичного експерта кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а потерпілим ОСОБА_3
та ОСОБА_4 -фізичну біль.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК
України, і показав, що 14 жовтня 2008 біля 18 год. він, будучи у стані
алкогольного сп”яніння, разом із сином поїхали
на мопеді до Микулинецької районної комунальної лікарні. На території
лікарні він побачив автомобіль ОСОБА_2 та почав біля нього розвертатись. Під
час розвороту зачепив вказаний автомобіль. Тоді, ОСОБА_2 почав до нього
кричати, а тому він підійшов до нього і безпричинно заподіяв йому декілька
ударів ногою в область живота та рукою по обличчі. В цей час до нього підійшли
потерпіла ОСОБА_3 та водій автомобіля швидкої допомоги і попросили припинити
бійку. Однак, на їх прохання він не реагував. Показав, що під час бійки він
також застосував фізичну силу до потерпілої ОСОБА_3, їздив за нею мопедом, а також наїхав ним на
потерпілого ОСОБА_4. Чи наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 - не
пам»ятає. Повністю погоджується із фактичними обставинами вчинення злочину, які
викладені в обвинувальному висновку.

Потерпілий
ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 14 жовтня 2008 року біля 18 год.
знаходився в салоні свого автомобіля марки ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1 на
території Микулинецької районної комунальної лікарні. Повз автомобіль проїхав
мопед під керуванням ОСОБА_1 і він почув стук у двері водія. Вийшов із
автомобіля, щоб оглянути, чи немає на ньому пошкоджень. В той час до нього
підійшов ОСОБА_1, якому він зробив зауваження обережніше керувати транспортними
засобами. Підсудний, нічого йому не кажучи, без жодної на те причини, вдарив
його ногою в живіт, від чого він впав на землю. Після цього, коли він піднявся,
ОСОБА_1 знову наніс йому удар кулаком в обличчя та ще декілька ударів ногою в
живіт. Пояснити такі дії підсудного не може, оскільки його не ображав.
Зрозумів, що ОСОБА_1 таким чином хотів показати свою зверхність над ним.
Підтвердив, що у зв»язку із нанесенням йому ударів підсудним вибігли медичні
працівники лікарні, котрі надали йому медичну допомогу та вплинули на
припинення хуліганський дій ОСОБА_1 Претензій матеріального та морального характеру
до підсудного не має, останній попросив у нього
пробачення за вчинене .

Будучи
допитаною у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 14.10.2008 року
біля 18 год. вона знаходилась на своєму робочому місці у Микулинецькій районній
комунальній лікарні, де працює санітаркою. Разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшла
на подвір»я і побачила, що ОСОБА_1 наносить удари ногами по тулубу потерпілому
ОСОБА_2, який лежав на землі. Вона почала просити ОСОБА_1 припинити протиправні
дії, заспокоювати його, говорячи про те, що він знаходиться на території
лікарні і порушує спокій хворих. У
відповідь на її слова ОСОБА_1 підійшов до неї, схопив за халат і притиснув до
автомобіля, спричинивши фізичну біль. У той час ОСОБА_6 відвела ОСОБА_2 у
лікарню, а підсудний припинив свої дії. Однак, приблизно через 10 хвилин, коли
вона знаходилась на території лікарні, ОСОБА_1, керуючи мопедом, знову приїхав
у лікарню та почав їздити за нею. Після
того, як вона втекла від підсудного, побачила як він вчинив наїзд на ОСОБА_4.
та наніс йому удар в область голови. Вона разом із ОСОБА_4 зв»язали ОСОБА_1 і дочекались прибуття
працівників міліції. Зазначила, що претензій матеріального та морального
характеру до підсудного не має, він попросив у неї пробачення за вчинене,
просить суд призначити йому несуворе покарання.

Потерпілий
ОСОБА_4 у суді показав, що 14 жовтня 2008 року біля 18 год. він перебував на
території Микулинецької районної комунальної лікарні, де на нього вчинив наїзд
ОСОБА_1, керуючи мопедом. Після цього, підсудний підійшов до нього та
безпричинно наніс йому декілька ударів в область обличчя, спричинивши фізичну
біль. Також шарпав його за одяг, висловлювався нецензурними словами. Із
поведінки ОСОБА_1 було видано, що він перебував у стані алкогольного сп»яніння.
Далі, він разом із ОСОБА_3 зв»язали підсудного і видали його працівникам
міліції. Вказав, що претензій матеріального та морального характеру до
підсудного не має, він попросив у нього пробачення за вчинене, просить суд
призначити йому несуворе покарання.

З
оголошених у судовому засіданні показань ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається,
що 14 жовтня 2008 року приблизно о 18 год. підсудний ОСОБА_1 на території
Микулинецької районної комунальної
лікарні, грубо порушуючи громадський порядок, спокій громадян, які перебували
на лікуванні, безпричинно наносив удари
потерпілому ОСОБА_2, шарпав за одяг потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4., їздив за
ОСОБА_3 на мопеді, примушуючи її втікати від нього, вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_4. На
прохання працівників лікарні припинити свої злочинні дії, ОСОБА_1 не реагував,
висловлювався нецензурними словами, знаходився у стані алкогольного сп»яніння.

У своїх
поясненнях ОСОБА_8 вказала, що 14.10.2008 року біля 18.30 год. ОСОБА_1 разом із
своїм сином поїхали на мопеді у бік районної лікарні. ОСОБА_1 перебував у стані
алкогольного сп»яніння. Бачила, як ОСОБА_1 вчинив бійку із ОСОБА_2, однак хто
її першим розпочав, не знає. Вона просила ОСОБА_1 припинити бійку, однак він не
реагував. Тільки після того, як із лікарні вийшли медичні працівники, їй
вдалось переконати ОСОБА_1 піти додому. Проте, ОСОБА_1 вирішив назад вернутись
у лікарню. Хуліганські дії ОСОБА_1 тривали біля 30 хвилин.

Вина
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, доводиться і
іншими доказами.

Так, із
заяви потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що він просить притягнути до кримінальної
відповідальності ОСОБА_1, який 14 жовтня 2008 року біля 18 год.30 хв. на
подвір»ї Микулинецької районної
комунальної лікарні безпричинно наніс
йому тілесні ушкодження (а.с.16).

З даних
протоколу огляду місця події та доданої до нього схеми випливає, що місцем
вчинення злочину є земельна ділянка розміром 10х40 м, яка знаходиться ближче до
пункту швидкої допомоги Микулинецької районної комунальної лікарні (а.с.17-18).

Відповідно
до акту медичного обстеження для встановлення алкогольного сп»яніння № 450
ОСОБА_1 перебував у середній степіні алкогольного сп»яніння (а.с.44).

Згідно з
висновком судово-медичного обстеження від 23.10.2008 року № 283 ОСОБА_2
були спричинені тілесні ушкодження у вигляді
саден правої повіки, лівої вушної раковини, передньо-лівої поверхні грудної
клітки, синця правої орбітальної ділянки, струсу головного мозку. Такі тілесні
ушкодження є наслідком дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я (а.с.45-46).

Таким
чином, суд приходить до переконання про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, та кваліфікує його дії за
ознаками ч.1 ст.296 КК України як грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд,
відповідно до вимог ст.50, 65,69 КК України, враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що
пом'якшують покарання, суд відносить те, що підсудний щиро розкаявся у
вчиненому, повністю визнав свою вину,
сприяв органам слідства та суду у розкритті злочину, добровільно
відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду.

До обставин, що
обтяжують покарання підсудного, суд відносить те, що підсудний вчинив злочин,
будучи у стані алкогольного сп”яніння.

Аналізуючи
в сукупності наведені обставини, що пом»якшують покарання, враховуючи особу
підсудного, який не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, здійснює догляд за інвалідом 1-ї групи, думку потерпілих,
котрі просять суворо його не карати, суд визнає вказані обставини, які
пом»якшують покарання та дані про особу підсудного такими, що істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом”якшення покарання, а тому вважає за доцільне застосувати до
основного покарання ст.69 КК України, призначивши ОСОБА_1 покарання у виді штрафу в розмірі, нижче від
найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.296 КК України.

Керуючись
ст.323,324 КПК України, суд, -

З А С У
Д И В:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити
йому покарання:

за ч.1
ст.296 КК України із застосуванням ч.1
ст.69 КК України - штраф у розмірі 600 (шістсот) гривень.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

На вирок
може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом
п”ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуюча: