Справа № 183/2836/15
№ 1-кп/183/437/15
В И Р О К
іменем України
05 червня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000289 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня-спеціальна, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, працюючого зварювальником на заводі « ОСОБА_6 », не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
5 квітня 2014 року наказом №74 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду водія електрика військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

На початку вересня 2014 року солдату ОСОБА_5 була надана відпустка з якої він повинен був повернутися в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 17 вересня 2014 року.

17 вересня 2014 року так і в подальшому солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 під час мобілізації на особливий період, умисно не повернувся до військової частини з наданої відпустки без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд за місцем проживання в місті Дніпропетровську, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

23 березня 2015 року солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.

Таким чином, у період з 17 вересня 2014 року по 23 березня 2015 року, солдат ОСОБА_5 нез`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , без поважних причин тривалістю понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у тому, що він дійсно не прибув вчасно до військової частини, оскільки в нього була психологічна травма після перебування в АТО. Звертався до лікарів, але всі коли дізнавалися, що він з АТО відмовляли у допомозі, ніяких офіційних документів не надавали. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць за ч. 3 ст. 407 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_5 вину визнав повністю, раніше не судимий, за місцем мешкання та служби характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, займається суспільно-корисною працею, звільнений на підставі Указу Президента у зв`язку із мобілізацією, дає суду підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1