№ 207/880/15-к
№ 1-кп/207/194/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження за звинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська громадянина України, освіта середня, раніш не судимого, тимчасово не працюючого , неодруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що він є особою, що підлягає мобілізації відповідно до ст. 19 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», отримавши повістку про призив по мобілізації, відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», та пройшовши медогляд, в подальшому відмовився від призову по мобілізації. Так, згідно тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 29.11.2004 року ОСОБА_5 є військовозобов`язаним та прийнятий на тимчасовий облік Збройних Сил України. Згідно облікової картки ТП НОМЕР_1 ОСОБА_5 має військове звання солдат та кваліфікацію електрогазозварювальник. 02.02.2015 ОСОБА_5 отримав повістку на призив по мобілізації і 02.02.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України № 15 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією прибув військовозобов`язаний ОСОБА_5 в цей же день в приміщені Дніпродзержинського ОМВК Дніпропетровської області ОСОБА_5 пройшов медичний огляд та призивною комісією визнаний придатним до служби в Збройних Силах України. В подальшому, всупереч ст. 65 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний ОСОБА_5 06.02.2015 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою ухилитися від призову за мобілізацією, та не маючи правових підстав на відстрочку від призову по мобілізації, від подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що письмово повідомив працівників Дніпродзержинського ОМВК, що зафіксовано в акті про відмову бути призваним по частковій мобілізації від 06.02.2015 року.

До початку підготовчого засідання, 27.02.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у скоєнні злочину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1(один) рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

В підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, в обсязі, викладеному у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а також буде виконувати покладені судом обов`язки відповідно до п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд в підготовчому судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання обвинуваченим винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України, вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам КК України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ст. 336 КК України, відповідає вимогам діючого закону, тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і буде виконувати покладені на нього обов`язки. На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .