Справа № 11-63/11 Головуючий у І інстанції Шипов
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач Карнаух А. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3
з участю прокурора засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 листопада 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від

24 листопада 2010 року

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Іскателів Архангельської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 17 січня 2005 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ст.ст. 198; 190 ч. 2; 185 ч. 2; 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк два роки;

2) 29 вересня 2006 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ст.ст. 190 ч. 2; 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць,

який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

засуджено за частиною 2 статті 190 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, за частиною 2 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обовязки визначені статтею 76 КК України, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Постановлено стягнути із засудженого на користь ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 1000 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 81 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, змінено з взяття під варту на підписка про невиїзд.

Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він

12 червня 2009 року близько 01 години ночі, знаходячись біля будинку № 3, розташованого по вулиці Чернишевського в місті Чернігові, зловживаючи довірою ОСОБА_7, заволодів його мобільним телефоном „Нокія 5800 вартістю 2899 грн., з сім-картою оператора мобільного звязку „Лайф вартістю 25 грн., з грошима на рахунку в сумі 10 грн., а всього заволодів майном на суму 2934 грн., що належало потерпілому.

01 липня 2010 року близько 22 години ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в пивному наметі, який розташований біля будинку № 41 а по вулиці 1-го Травня в місті Чернігові, таємно викрав барсетку вартістю 50 грн., мобільний телефон „Еріксон Т-29 вартістю 80 грн., з сім-карткою оператора мобільного звязку „Київстар вартістю 25 грн., з грошима на рахунку в сумі 09 грн., флеш-карту з обємом памяті 2 Гб., вартістю 60 грн., флеш-карту з обємом памяті 4 Гб., вартістю 90 грн., гроші в сумі 08 грн., гаманець з трьома банківськими картками загальною вартістю 30 грн., ключі від автомобіля та квартири загальною вартістю 20 грн., а всього майна на суму 372 грн., що належало ОСОБА_8

11 вересня 2010 року в нічний час ОСОБА_5, знаходячись за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, таємно викрав телевізор „Філіпс вартістю 1000 грн., що належав ОСОБА_6

18 вересня 2010 року у вечірній час ОСОБА_5, знаходячись за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, таємно викрав системний блок вартістю 760 грн., монітор „Самсунг вартістю 400 грн., компютерну клавіатуру вартістю 50 грн., компютерний маніпулятор вартістю 40 грн., а всього майна на суму 1250 грн., яке належало ОСОБА_9

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованих злочинів, кваліфікацію його дій, порушив питання про скасування вироку суду з постановленням нового, вважаючи, що призначене покарання ОСОБА_5 із застосуванням положень статті 75 КК України є мяким, оскільки не відповідає ступені тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, з викладених в ній підстав та просив повернути справу на новий судовий розгляд внаслідок істотного порушення судом кримінально-процесуального закону, засудженого, котрий вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи наведені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.

За змістом статті 370 КПК України, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі, що перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Місцевим судом під час розгляду справи допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі вироку.

Відповідно до вимог статті 299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

При цьому суд зясовує, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також розяснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Як зазначено в протоколі судового засідання, ОСОБА_5 визнав предявлене йому обвинувачення в повному обсязі. Проте виходячи з аналізу його показань під час судового слідства, останній заперечував обставини заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою, стверджуючи, що телефон забрав у потерпілого з метою запобігти останньому придбати наркотичні засоби.

Крім цього ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції в частині предявленого обвинувачення в таємному викраденні компютеру у потерпілої ОСОБА_9, показав, що компютер належав йому, а не матері.

За таких обставин суд першої інстанції був зобовязаний дослідити всі докази, якими органи досудового слідства обґрунтували висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчинені вказаних злочинів.

Однак районний суд цього не зробив і відповідних доводів засудженого не спростував.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінальної справи допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, внаслідок чого постановлене рішення не відповідає вимогам статті 299 КПК України, вирок підлягає скасуванню з направлення справи на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи місцевим судом, в разі доведеності винності ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за тих самих обставин, суд повинен призначити йому покарання із дотриманням вимог Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 377, 379 Кримінально-процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від

24 листопада 2010 року, щодо ОСОБА_5, скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3