Справа № 339/20/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення та реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на зґвалтування, тобто у незакінченому замаху на вступ у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.15 ч. 1 ст.152 КК України при таких обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_5 19 січня 2013 року близько 030 год знаходячись в будинку ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 з метою задоволення статевої пристрасті запропонував ОСОБА_4 вступити з ним в статеві зносини. Отримавши відмову від потерпілої обвинувачений, знаходячись на кухні будинку, взяв кухонний ніж та з метою подолання опору ОСОБА_4 почав погрожувати застосуванням фізичного насильства та в подальшому у ванній кімнаті потягнув її за волосся, наніс декілька ударів в ділянку обличчя та штовхнув її в результаті чого вона впала на підлогу. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 намагаючись силоміць роздягнути ОСОБА_4 , яка знаходилась на дивані у вітальні будинку, відірвав два ґудзики із безрукавки в яку вона була одягнута та розщібнув ремінь на штанях потерпілої. Потерпіла вирвалась від обвинуваченого та перебуваючи у ванній кімнаті викликала по стільниковому телефону на допомогу знайому ОСОБА_6 яка повідомила працівників міліції. В подальшому ОСОБА_5 свій злочинний намір направлений на задоволення статевої пристрасті до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця так як у будинок зайшли працівники міліції та знайомі ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та припинили протиправні дії обвинуваченого.

14 січня 2015 року потерпіла ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваний ОСОБА_5 з іншої сторони, на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України уклали угоду про примирення, відповідно до якої ними визнано пред`явлене обвинувачення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України в обсязі підозри, щиро розкаюється у вчиненому, відшкодував потерпілій ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду

Сторони з врахуванням особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, позитивної характеристики з місця проживання, те, що у нього на утриманні є неповнолітня дитина з застосуванням ч. 1 ст.69 КК України погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин.

Обвинувачений, потерпіла розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про примирення для сторін є: для потерпілої та обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених ст.474 КПК України.

Обвинувачений, потерпіла розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ними Закону і будь-якого положення укладеної угоди. У разі невиконання угоди про примирення потерпіла відповідно до ст.476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним.

Судом роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, і в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; не роз`яснення судом наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6,7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ч.2 ст.474 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є для підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку. Підставами для оскарження обвинувального вироку, яким затверджено цю угоду в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 ПКК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, сторонам роз`яснено та зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що він відмовляється від здійснення прав, передбачених ч.5 ст.474 КПК України - права на судовий розгляд, під час якого сторона звинувачення зобов`язана довести кожну обставину інкримінованого йому злочину, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяви клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, а також розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості провадження за яким може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого і відповідно до вимог ст.477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України як незакінчений замах на зґвалтування.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення може за особливо тяжкий, тяжкий злочин чи злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України. Зокрема, наявність ряду пом`якшуючих обставин (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди) також дані про особу обвинуваченого (,позитивно характеризується, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину), які були досліджені судом та відсутність обставин, що обтяжують покарання дають підстави за можливе застосування положення ч.1 ст.69 КК України тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, ніж передбачено в санкції ч.1 ст.152 КК України.

Перед затвердженням угоди про примирення, суд згідно з вимогами ч. 5, 6 ст.474 КПК України з`ясував, що обвинувачений розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання та фактичні обставини для визнання ОСОБА_5 своєї винуватості, а тому угода підлягає затвердженню судом.

Ухвала слідчого судді від 27 лютого 2013 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відповідності до ст.181 КПК України припинила свою дію, а запобіжний захід вважається скасованим. Інший запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання не має.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,474,475 КПК України, суд ,-
у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 14 січня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000135.

ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України та визначити йому, узгоджене сторонами в угоді про примирення від 14 січня 2015 року із застосування ч.1 ст. 69 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1969 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 90 коп. витрат за проведення експертиз в кримінальному провадженні №0000135.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з часу його проголошення через Болехівський міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано судом апеляційної інстанції, набирає законної сили після прийняття рішенням судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1