АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000027 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луківці Герцаївського району Чернівецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 березня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та йому призначено покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання обраховується з 20 січня 2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 147,42 грн.
Задоволено цивільні позови прокурора та стягнуто з ОСОБА_7 5016,4 грн.
Як встановлено вироком суду, 18 січня 2015 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поруч з ТЦ «Караван» за адресою вул. Хотинська, 43 в м. Чернівці, переслідуючи мету завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, розуміючи, що такі повідомлення викликають обстановку страху в населення, порушують громадську безпеку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, з
Провадження №11-кп/794/195/15р. Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.259 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
хуліганських мотивів, безпричинно із таксофону № 54-20-66, що розміщений на стіні ТЦ «Боянівка» здійснив дзвінок на спецлінію 102 чергової частини та повідомив завідомо неправдиву інформацію про замінування приміщення торгового центру «Караван», з якого були евакуйовані відвідувачі та обслуговуючий персонал в кількості 1432 людини. Оглядом та обстеженням приміщень торгівельного центру за участю спеціалістів будь-яких вибухових пристроїв, речовин чи бойових припасів виявлено не було.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріальної шкоди аварійним службам та спецслужбам на загальну суму 59684, 78 грн.
На вказаний вирок суду адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок суду змінити в частині призначеного судом покарання та застосувати до їх підзахисного при обранні покарання ст.69 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, міркування прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку районного суду злочину відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, а діям ОСОБА_7 дана вірна юридична оцінка та ніким не оспорюється.

Оскільки в поданих апеляціях апелянти не оспорюють обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій підзхисного, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляціях.

Що стосується призначеного судом покарання ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що воно є необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів, і підстав для застосування до нього більш м`якого покарання не вбачає.
Так, колегія суддів вважає, що суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд при обранні покарання ОСОБА_7 врахував пом`якшуючу обставину щире каяття, а також врахував те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні злочини та належних висновків для себе не зробив, перебуває на обліку в Чернівецькому наркологічному диспансері з 2008 р., злочин, у вчиненні якого він визнаний винним, відноситься до категорії тяжких.
Тобто, судом враховано всі обставини, і посилання апелянтів на те, що суд безпідставно не застосував ст.69 КК України є необґрунтованими, оскільки вказана стаття встановлює, що лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кодексу за цей злочин. Як судом правильно встановлено, обставина, що пом`якшує покарання лише одна щире каяття. Колегія суддів також не вважає помилковим невизнання судом як пом`якшуючої, обставину, що ОСОБА_7 хворіє з діагнозом: легка форма розумової відсталості, оскільки згідно вимог ч.2 ст.66 КК України суд має право, але не зобов`язаний визнати такими, що пом`якшують покарання, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_7 є необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів, підстав для застосування до нього більш м`якого покарання не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 404,405,407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 березня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2
Згідно з оригіналом: суддя