У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
серпня 2008 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в
складі суддів:

головуючого
- Гошовського Г.М.,

суддів
- Вотьканича Ф.А., Дідика В.М.,

за
участю прокурора - Кураха Ю.М.,

захисника
- ОСОБА_1

потерпілих
- ОСОБА_2. і ОСОБА_3

розглянув
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника
ОСОБА_1 на вирок Міжгірського районного суду від 2 червня 2008 року, яким

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець с. Цесіс, Цесіського району, Латвія,
мешканець с. АДРЕСА_1, громадянин
України, судимий 1 серпня 2007 року за ч.1 ст.296 КК України на 2 роки
обмеження волі з іспитовим строком впродовж одного року,

засуджений
за ч.3 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 0 ч.1 ст.369 КК України
на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до
відбування ОСОБА_4 призначено 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до
призначеного за даним вироком покарання приєднано невідбуте покарання за
вироком від 1 серпня 2008 року у вигляді 2 років обмеження волі і остаточно до
відбування ОСОБА_4 призначено 3 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в
законну силу постановлено залишити взяття під варту, а строк відбування
призначеного йому покарання постановлено розпочати обчислювати з 28 травня 2008
року.

Питання речових доказів судом вирішено у
відповідності до вимог 81 КПК України.

Як визнав доведеним суд першої інстанції,
ОСОБА_4 28 лютого 2008 року близько 14 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись поблизу кафе в центрі с. Річка Міжгірського району,
безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю наніс удари
ОСОБА_3., а потім ОСОБА_2., який намагався захистити останнього, заподіявши їм
легкі тілесні ушкодження.

Окрім цього, 7 березня 2008 року біля 9
години 30 хвилин, в кабінеті дільничних інспекторів Міжгірського РВ УМВС, з
метою уникнути відповідальності за вчинене 28 лютого 2008 року, намагався дати
хабара у розмірі 80 доларів США дільничному інспектору ОСОБА_5, однак злочин до
кінця не довів, оскільки останній від отримання хабара відмовився.

В апеляції
адвокат ОСОБА_1. в інтересах засудженого ОСОБА_4., не оспорюючи доведеності
його чини у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильності
кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду, з посиланням на те,
що ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря
психіатра, направлявся на обстеження до обласної клінічної лікарні м. Ужгорода,
що викликає сумнів у його осудності.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_1 який підтримав
апеляцію, промови прокурора, потерпілих ОСОБА_2. і ОСОБА_3про законність та
обґрунтованість вироку, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст.365 КПК України вирок суду першої інстанції
перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Висновки
суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, винності засудженого
ОСОБА_4. у вчиненні злочинів, кваліфікації його діянь відповідають наявним у справі доказам і є правильними.

Всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого
висновку про винність ОСОБА_4. в грубому порушенні громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю
(хуліганство)особою, раніше судимою за хуліганство, а також в закінченому
замаху на дачу забара і правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.296, ч.2
ст.15-ч.1 ст.369 КК України.

Призначаючи покарання засудженому, суд в повній мірі врахував обставини
справи та дані про його особу, зокрема й ті, на які вказується в апеляції.

Посилання захисника у апеляції на те, ОСОБА_4
перебуває на обліку у лікаря психіатра, направлявся на обстеження до обласної
клінічної лікарні м. Ужгорода, що викликає сумнів у його осудності, є
необґрунтованими.

З матеріалів справи, зокрема, з медичних довідок вбачається, що ОСОБА_4
перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Міжгірської
ЦРЛ внаслідок ЗЧМТ та струсу головного мозку, а інших даних, що ставили б під
сумнів факт вчинення ним злочинів у стані сильного душевного хвилювання в
матеріалах справи немає.

Окрім того, під час провадження досудового слідства всі
слідчі дії були проведені з участю захисника ОСОБА_1 в ході якого захисником
клопотань про призначення судово-психіатричної експертизи на предмет осудності
ОСОБА_4 не заявлялось і жодний процесуальний документ не містить даних про
вчинення ОСОБА_4 злочинів в стані сильного душевного хвилювання.

Отже, вирок є законним і
обґрунтованим.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд ,-

ухвалив:

апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_4. залишити без
задоволення, вирок Міжгірського районного суду від 2 червня 2008 року щодо
ОСОБА_4 - без змін.

Судді: