УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний
суд Закарпатської області в складі :

головуючого
- судді - Вотьканича Ф.А., суддів - Стана І.В., Лізанця П.М., за участю прокурора - Фотченка СІ.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальну справу за
апеляцією, яку подав засуджений ОСОБА_1. на вирок Мукачівського міськрайонного
суду від 22 січня 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та АДРЕСА_1, українець,
гр. України, з середньою -спеціальною освітою, не одружений, не працював,
раніше неодноразово судимий і, зокрема, 04 вересня 2006 року вироком
Дніпровського міського суду м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України на
чотири роки позбавлення волі, засуджений за ст. 395 КК України на шість місяців
арешту.

На підставі ст. 72 КК України шість місяців арешту
переведені в шість місяців позбавлення волі, а на підставі ст. 70 ч. 4 КК
України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань
до призначеного за цим вироком покарання приєднано частину не відбутого за
вироком Дніпровського міського суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2006
року й остаточно до відбуття ОСОБА_1. призначено чотири роки п'ять місяців
позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1. залишено попередній -
тримання під вартою, а строк відбуття покарання визначено рахувати з 28 травня
2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Закарпатській області 73 гривні 32 коп. - витрати за проведені по справі
експертизу.

ОСОБА_1. визнаний винуватим і засуджений за вчинений
злочин при таких обставинах.

22 березня 2006 року Шевченківський районний суд м.
Львова за поданням начальника Личаківської виправної колонії № 30 встановив
ОСОБА_1. адміністративний нагляд строком на один рік шість місяців і йому були
встановлені обмеження : заборона виходу з будинку ( квартири ) з 22.00 до 6.00
години, проживання на реєстрацію два рази в місяць. ОСОБА_1. незважаючи на
.встановлені йому обмеження, з метою ухилення від адміністративного нагляду,
без поважних причин на реєстрацію не з'являвся й самовільно залишив місце
проживання, виїхавши за межі області.

Справа: № 235;
категорія: 11

2

В апеляції засуджений ОСОБА_1. вказує про те, що у
вчиненому невеликої тяжкості злочині розкаявся й просить пом'якшити призначене
йому покарання.

Заслухавши доповідача про суть вироку, повідомлення про
те, ким і в якому обсязі він оскаржений, основні доводи апеляції, пояснення
прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
підстав для скасування чи зміни вироку не має. ,

Винуватість
ОСОБА_1., у вчиненні злочину, за який його засуджено підтверджується сукупністю
зібраних по справі доказів.

Оскільки засуджений ОСОБА_1. вину у вчиненні злочину
визнавав повністю, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним,
обмежившись допитом ОСОБА_1., досліджувати зібрані органом досудового слідства
докази. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленні
порядку їх дослідження та роз'ясненні, при цьому, ОСОБА_1. прав, судом першої
інстанції вимоги ст. 299 КПК України порушені не були. Тому, апеляційним судом
висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи не перевіряються
й перевіряються в межах інших доводів апеляції.

Дії
ОСОБА_1. за ст. 395 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно.

Перевіркою справи в апеляційному порядку не виявлено
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи
зміну вироку.

Доводи апеляції ОСОБА_1. про пом'якшення йому покарання,
колегія суддів відхиляє, оскільки при призначенні ОСОБА_1. покарання судом
першої інстанції враховані ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про
його особу та пом'якшуючі його покарання обставини, в тому числі ті, на які він
посилається в апеляції і, зокрема те, що у вчиненому невеликої тяжкості злочині
він розкаявся, а також те, що 04 вересня 2006 року вироком Дніпровського
міського суду м. Дніпропетровська він був засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України
на чотири роки позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, судова колегія не знаходить
підстав для пом'якшення ОСОБА_1. покарання.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Вирок
Мукачівського міськрайонного суду від 22 січня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити
без зміни, а подану ним апеляцію без задоволення.