УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого - Склярова
В.М. суддів- Топчий В.М. - Кателина
В.П. за участю прокурора- Бистрякової Д. С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Сімферополі апеляцію ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 30 травня 2007 року про залишення
скарги без задоволення,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії працівників прокуратури, в якій
посилався на те, що 05.03.2007 року він направив
заяву у порядку ст. 97 КПК України начальнику
УВБ МВС України в АР Крим на дії співробітників міліції. Начальник УВБ МВС України в АР Крим письмово повідомив, що частина
фактів, які викладені у заяві підтвердились, для перевірки
інших фактів заява направлена до прокуратури АР Крим. 27.04.2007 року від заступника прокурора АР Крим Домнікова О.М.
надійшло повідомлення, що підстав для
прийняття мір прокурорського реагування, не вбачається. Рішення у порядку ст. 97 КПК України прийнято не було. У скарзі ОСОБА_1
просив зобов'язати прокуратуру АР Крим
прийняти рішення у порядку ст. 97 КПК України по його заяві
від 05.03.2007 року.

Постановою Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крім від 30 травня
2007 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляції просить постанову судді скасувати, як незаконну, винести ухвалу,
якою зобов'язати прокуратуру АР Крим прийняти
рішення у порядку ст. 97 КПК України.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який вважав постанову суду законною та обгрунтованою, дослідивши матеріали та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

В судовому засіданні суд встановив, що за заявою ОСОБА_1 про порушення його
прав при утриманні в районних відділках міліції досі
не прийнято і не

Справа №11-1049 Головуючий у першій інстанції - Лебідь О.Д.

Категорія ст. 236 КПК України

2

направлено йому рішення, а лише у
письмовому вигляді повідомлено, що підстав для прийняття мір
прокурорського реагування не встановлено.

Суд вірно дійшов висновку, що відповідно з діючим законодавством вказана
бездіяльність оскаржується не у порядку кримінально-процесуального
законодавства, а згідно ст. 17 ч. 1 п. 1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд у постанові від 30 травня 2007 року вірно указав не то, що ОСОБА_1 може
звернутись зі своєю скаргою до суду у порядку, що регулюється кодексом
адміністративного судочинства України.

Доводи ОСОБА_1 про порушення його прав при розгляді скарги без участі заявника,
про що він подавав клопотання, безпідставні.

Кримінально-процесуальним
законодавством не передбачена обов'язкова участь
при розгляді скарг даної категорії. Крім того, суд визнав необов'язковою явку заявника
у судове засідання (а.с. 17).

Підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.
ст. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального
районного суду м. Сімферополя АР Крим від 30 травня 2007 року - без зміни.