Справа № 357/9311/15-к
1-кп/357/662/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українець, освіта неповна середня , не одруженого, офіційно не працюючого, пенсіонер, інвалід 2 групи, раніше судимого: 1) 01.03.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 2) 15.07.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.2,15 ч.2 ст. 185 ч.2, 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.09.2013 р. звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 12 днів; 3) 27.05.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 р.», проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
31 травня 2015 р. близько 10 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у секції квартир АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з кімнати загального користування (комори), умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, користуючись відсутністю власника майна, здійснив крадіжку дитячого велосипеда марки «Сигма» вартістю 1125 грн., належного ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1125 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст.. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав покази, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно раніше судимий. 31 травня 2015 р. близько 10 години він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у секції квартир АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з кімнати загального користування (комори), з метою незаконного збагачення, таємно від оточуючих, користуючись відсутністю власника майна, здійснив крадіжку дитячого велосипеда марки «Сигма», яким розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву викраденого велосипеда, його вартість визнає та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій не оспорює. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, захисника, потерпілої, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні покази обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його покази суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий: 01.03.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 15.07.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.2, 15 ч.2 ст. 185 ч.2, 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.09.2013 р. звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 12 днів; 27.05.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 р.».

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, є інвалідом 2 групи, потерпілим 1 категорія від наслідків аварії на ЧАЕС, страждає на органічне ураження головного мозку у виді органічного розладу особистості (МКХ-10, F07.8) із легкою інтелектуально-мнестичною недостатністю, легко вираженою емоційно-вольовою нестійкістю та церебрастенічним синдромом, що обтяжені зловживанням спиртними напоями.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнається: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння п.13 ч.1 ст. 67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу органічного ураження ЦНС складного ґенезу.

Відповідно до акта судово-психаітричної експертизи № 285 від 17.06.2015 р. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованого йому діяння міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.

Перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2011 р.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання позитивно, раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, менш ніж за один рік 9 місяців після звільнення з місць позбавлення волі, в період умовно-дострокового звільнення, знову вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, що, на думку суду, свідчить про порушення ним умов умовно-достроково звільнення, стійку злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_4 , вперте небажання ставати на шлях виправлення, обставини, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого, приходить до висновку що ОСОБА_4 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у ближче до середньої межі санкції частини 2 статті 185 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_4 менш суворого покарання, які передбачені санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, буде недостатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, менш ніж за один рік 9 місяців після звільнення з місць позбавлення волі, в період умовно-дострокового звільнення, знову вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, що, на думку суду, свідчить про стійку злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_4 , вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, оскільки ним злочин вчинений у період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі.

Відповідно до ст. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81,107 КК).

ОСОБА_4 11.09.2013 р. звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 12 днів (ухвала Піщпанського районного суду Вінницької області від 03.09.2013 р.)..

Цивільний позов, витрати на залучення експерта відсутні.

Речовий доказ: дитячий велосипед «Сигма», який переданий ОСОБА_6 за розпискою від 19.06.2015 р., слід вважати повернутим власнику.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді особисте зобов`язання. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки) шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2011 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід із особисте зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 липня 2015 р.

Речовий доказ: дитячий велосипед «Сигма», який переданий ОСОБА_6 за розпискою від 19.06.2015 р. - вважати повернутим власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області