Справа №
Пр.№
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року
м.Харків

Червонозаводский районний суд
м.Харкова у складі:

головуючого - Сорока О.П.,

за участю прокурора - Куриленко Д.В.,

секретаря - Пономаренко М.О.,

розглянувши кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за №0000130 від 21.03.2014р.
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Харкова, громадянина
України, українця, освіта середня,
працюючого неофіційно будівником, не
одруженого, раніше судимого 30.01.2003р.
Червонозаводським районним судом
м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3
років позбавлення волі з іспитовим
стором на 2 роки; 21.10.2005р.
Червонозаводським районним судом м.
Харкова за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4
років 6 місяців позбавлення волі;
12.05.2010р. Червонозаводським районним
судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до
3 років обмеження волі, на підставі ст. 75
КК України з іспитовим строком на 2
роки; 18.08.2010р.Червонозаводським
районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185,
ст.71 КК України до 3 років обмеження
волі; 31.03.2014р. Червонозаводським
районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК
України до 1 року обмеження волі, на
підставі ст.75 КК України з іспитовим
строком 1рік; мешкає за адресою:
АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки
смт.Покотилівка Харківського району
Харківської області, громадянки
України, українки, освіта середня, не
працюючої, не заміжньої, в силу ст..89 КК
України не судимої, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1,

за ч.3 ст.185 КК України,

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, діючи з умислом
направленим на таємне викрадення
чужого майна, поєднаним з проникненням
у сховище, з корисливих мотивів, за
попередньою змовою з ОСОБА_1,
реалізуючи спільний злочинний намір,
21.03.2014 року близько 05.00 прибули до
огородженої та охоронюваної території
Відокремленого підрозділу
«Безлюдівське будівельно-монтажне
експлуатаційне управління» Державного
підприємства «Південна залізниця»
розташованому за адресою: м. Харків,
Червонозаводський р-н, вул. Західна, 54.
ОСОБА_1 залишився чекати біля зачинених
воріт вищевказаного підприємства, а
ОСОБА_2 проникла на територію
підприємства та передала ОСОБА_1
металобрухт класу 500 загальною вагою 123
(сто двадцять три) кілограми,
спричинивши тим самим Відокремленому
підрозділу «Безлюдівське
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» Державного підприємства
«Південна залізниця» на суму, згідно
висновку судово-товарознавчої
експертизи №91 від 04.04.2014, 123 (сто
двадцять три) гривні. Після чого ОСОБА_1
та ОСОБА_2 залишили місце вчинення
кримінального правопорушення,
розпорядившись викраденим майном на
власний розсуд.

Приймаючи до уваги, що
обвинувачені повністю визнали свою
вину в інкримінованому їм злочині, їх
показання повністю відповідають
фактичним обставинам справи, наслідки
застосування ч.3 ст.349 КПК України
обвинуваченим та іншим учасникам
судового розгляду роз'яснені та вони
вважають недоцільним дослідження
доказів щодо обставин, викладених в
обвинувальному акті, при цьому у суду
нема сумнівів у добровільності їх
позиції, суд приходить до висновку про
недоцільність дослідження доказів
щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про доведеність
вини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованого їм злочину, та
кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.3 ст.185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжці), вчиненому за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаним з проникненням у сховище,
ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжці),
вчиненому повторно за попередньою
змовою групою осіб, поєднаним з
проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд
відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України
враховує ступінь тяжкості та конкретні
обставини вчиненого злочину, дані про
особу підсудного, наявність обставин,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації, передбаченій
ст.12 КК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вчинили тяжкий злочин; ОСОБА_2 раніше не
судима в силу ст..89 КК України, за місцем
проживання характеризується формально
позитивно, тимчасово не працює, має на
утриманні двох малолітніх дітей, на
обліку у психіатра та нарколога не
перебуває. ОСОБА_1 раніше судимий за
корисні злочини, неофіційно працює
будівельником, за місцем проживання
характеризується формально позитивно,
має на утриманні двох малолітніх дітей,
на обліку у психіатра та нарколога не
перебуває.

Обвинувачені ОСОБА_1, ОСОБА_2
повністю визнали себе винним та щиро
розкаїлись у вчиненому, що відповідно
до ст.66 КК України визнається судом
обставинами, що пом'якшують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України
обставин, що обтяжують покарання
обвинувачених, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд
вважає, що виправлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2
та запобігання вчинення ними нових
злочинів можливе без ізоляції та
застосовує ст..75 КК України.

Запобіжний захід у відношенні
обвинувачених в ході досудового
розслідування не обирався. Під час
судового провадження клопотання від
прокурора про застосування
запобіжного заходу не надходило.

Процесуальні витрати підлягають
стягненню з обвинувачених. Цивільний
позов не заявлений.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати
винуватими у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_1 покарання за ч.3 ст.185
КК України у вигляді позбавлення волі
на 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання за вироком
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 31.03.2014р. більш суворим
призначеним покаранням остаточно
призначити 3 роки позбавлення волі.
ОСОБА_2 призначити за ч.3 ст.185 КК України
покарання у вигляді 3 років позбавлення
волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відбування
призначених покарань з випробуванням
терміном на 1 рік.

Відповідно ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2 не виїзжати
за межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання.

Стягнути зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь держави (НДНКЦ при Управлінні
МВС України на Південній залізниці)
процесуальні витрати, понесені при
проведенні судово-товарознавчної
експертизи в сумі 196 грн. 56 коп.: по 98,28
грн. з кожного.

Вирок може бути оскаржений з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України, до апеляційного суду
Харківської області шляхом подачі
апеляції протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя

Сорока О.П.