АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» березня 2015 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001559 від 10.11.2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , із неповною освітою, неодруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 січня 2015 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховано з моменту затримання, а саме: з 13.11.2014 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 залишено попередню тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора прокуратури Першотравневого району м. Чернівці в інтересах держави в особі Обласної комунальної установи «Чернівецька обласна клінічна лікарня» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Обласної комунальної установи «Чернівецька обласна клінічна лікарня» витрати на лікування потерпілих в сумі 2464 грн. 22 коп.

Цивільний позов ПАТ «Патріот» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Патріот» збитки, завдані злочином в сумі 13000 грн. 00 коп.

Вирішено питання про долю речових доказів у справі.

Провадження №11-кп/794/111/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.1ст. 187 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 343 грн. 98 коп.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок районного суду змінити в частині призначеного покарання, застосувавши ст. 69 КК України, тобто призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом. Посилається на те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється, вчинив злочин вперше.

Як було встановлено в суді першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 10.11.2014 року біля 05 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на заволодіння коштами, знаходячись в приміщенні залу «Лоттто Рояль» по вул. Руській, 248 «Б» в м. Чернівці, вчинив напад на потерпілого ОСОБА_9 , а саме застосував фізичне насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні удару ножицями в область шиї, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани задньої поверхні шиї справа, які згідно висновку експерта№1452 мд від 24.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В подальшому, ОСОБА_6 вчинив напад на потерпілу ОСОБА_10 , а саме наніс ножицями тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в правій вилицево-підочній ділянці, які згідно висновку експерта №1414 екс від 24.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я; синця в правій пара орбітальній ділянці з переходом на праву щічну ділянку. Садна, розташованого на 2 см. вправо від серединної лінії чола на межі волосистої частини голови, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень; ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, що згідно висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що призвело до тривалого розладу здоров`я.

Користуючись безпораднім станом потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_6 відкрито заволодів грошима з каси в сумі 36000 гривень, чим завдав своїми протиправними діями матеріальної шкоди ПАТ «Патріот» на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, скориставшись викраденим на власний розсуд.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду та основні доводи, викладені в апеляційній скарзі, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на обставини в ній зазначені, міркування прокурора, який вважав, що вирок суду як законний слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану - без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, на підставі наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, скориставшись правом, передбаченим ч.3 ст. 349 КПК України, проти якого не заперечували учасники провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегією суддів при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, наведених у вироку, підтверджується усіма зібраними та ретельно проаналізованими доказами, яким дано остаточну юридичну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності, і яка ніким не оспорюється.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_6 міри покарання, районний суд, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначив обвинуваченому покарання, яке на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апелянта про можливість пом`якшення призначеного покарання та наявність підстав для застосування ст. 69 КК України є необґрунтованими.

Виходячи зі змісту ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.

При розгляді кримінального провадження районним судом були встановлені декілька обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: визнання вини та щире каяття.

Дані обставин дали можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст.187 КК України.

Разом з тим, як обтяжуючу обставину покарання районним судом було визнано: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, вказаних пом`якшуючих обставин, є явно недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України.

Крім того, для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд зобов`язаний врахувати особу винного, що передбачає врахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.

Аналізуючи особу ОСОБА_6 колегією суддів встановлено, що він раніше не судимий, по місцю ув`язнення характеризується позитивно, завдані ним збитки

відшкодував частково, вчинив корисливий злочин у стані алкогольного сп`яніння.

За таких підстав, в даному випадку призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією закону, за який він був засуджений районним судом, є неможливим.

Усі ті обставини, на які посилається автор апеляційної скарги, були повністю враховані районним судом при призначенні покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст. 187 КК України, а тому не можуть бути визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

На думку колегії суддів, виправлення ОСОБА_6 неможливе без реального відбування покарання, а тому призначений йому вид та міра покарання у вигляді трьох років позбавлення волі буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Суттєвих порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Оскільки підстав для зміни чи скасування вироку немає, то в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 січня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.1 ст.187 КК, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3