Справа № 468/1420/13-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

29.07.2013 року Баштанський районний
суд Миколаївської області

в складі судді: Копейка
Т.О.

при секретарі Ганжі
А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Баштанка кримінальне
провадження № 0000476 по
обвинуваченню

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.
Улітовка Уссурійського району
Приморського краю, не працюючої, не
заміжньої, раніше не судимої, мешканки
АДРЕСА_1,

яка обвинувачується за ч. 1 ст. 185 КК
України

за участю:

прокурора
Ядловського І.М.

потерпілого ОСОБА_2

обвинуваченої ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту
встановлено, що 05.06.2013 року ОСОБА_1,
перебуваючи в гостях у потерпілого
ОСОБА_2, який проживає в АДРЕСА_2,
побачила на підвіконні його кімнати
кредитну картку банку «Приватбанк»
разом із пін кодом до неї. Після цього
підсудна поїхала в с. Явкине
Баштанського району Миколаївської
області до себе додому. Реалізовуючи
свій намір із корисливих спонукань,
05.06.2013 року підсудна ОСОБА_1 приїхала
знову в с. Добре до потерпілого ОСОБА_2
додому та коли зайшла до кімнати
будинку побачила, що останній спить.
Впевнившись, що за її діями ніхто не
спостерігає, таємно з підвіконня
викрала вище вказану кредитну картку
банку «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_2 разом
із пін кодом до неї. Продовжуючи
реалізовувати свій злочинний намір,
ОСОБА_1 приїхала в м. Баштанка, де з
банкомату банку «Приватбанк», що
розташований по вул.. Ювілейна о 17.40 год.
зняла гроші в сумі 2000 грн., та після чого
з викраденими грошима розпорядилася на
власний розсуд. В результаті скоєного
кримінального правопорушення
потерпілому ОСОБА_2 були завдані
матеріальні збитку на суму 2000 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила
кримінальне правопорушення
передбачене ст. 185 ч.1 КК України -
крадіжка, тобто таємне викрадення
чужого майна.

29.07.2013 року між потерпілим та
обвинуваченою укладена угода про
примирення відповідно до ст. 471 КПК
України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли
згоди щодо правової кваліфікації дій
обвинуваченої за ст. 185 ч.1КК України, та
щодо істотних для даного кримінального
провадження обставин.

Обвинувачена беззастережно визнала
свою винуватість у зазначеному діянні.
Також вказаною угодою визначено
покарання, яке повина понести
обвинувачена, а саме : покарання за ст.
185 ч. 1 КК України у виді 80 (вісімдесяти)
годин громадських робіт.

Вказані вид, міра покарання та підстави
для звільнення обвинуваченої від
відбування покарання визначені
сторонами угоди з врахуванням ступеню
та характеру сприяння обвинуваченої у
проведенні кримінального провадження,
характеру і тяжкості обвинувачення,
каяття обвинуваченої у вчиненому та її
характеристикою. В угоді передбачені
наслідки укладення та затвердження
угоди про примирення, встановлені ст. 473
КПК України, та наслідки її
невиконання, передбачені ст. 476 КПК
України.

Прокурор, потерпілий, обвинувачена
підтримали угоду про примирення та
вважають, що є всі підстави для її
затвердження судом та визначення
погодженого сторонами угоди покарання.
Потерпілий не заперечував проти
затвердження угоди, так як дійсно в
добровільному порядку примирился з
обвинуваченою.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення, суд виходить з
наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим про
примирення.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості, и та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому
засіданні, що ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченому ст. 185 ч. 1 КК України, який
відповідно до ст. 12 КК України
відноситься до злочинів середньої
тяжкості.

При цьому, судом з'ясовано, що
обвинувачена цілком розуміє права
визначені ч. 5 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ст. 473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до неї у разі
затвердження угоди судом та
беззаперечно погоджується на це.

При цьому, судом з'ясовано, що
потерпілий цілком розуміє наслідки
укладення та затвердження даної угоди,
передбачені ст. 473 КПК України

Суд переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди про примирення від 29.07.2013 року між
потерпілим та обвинуваченою і
призначення обвинуваченій узгодженої
сторонами міри покарання у вид
громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України,
суд, -

ПРИСУДИВ:

Затвердити угоду від 29.07.2013 року між
потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченою
ОСОБА_1 про примирення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК
України, і призначити їй узгоджене
сторонами угоди про примирення
покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин
громадських робіт.

Речові докази передати власнику.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394
КПК України, протягом тридцяти днів з
дня його проголошення.

СУДДЯ :