Справа №
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Шульга О.М.
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Суддя-доповідач: Фомін Ю.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

21
серпня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Фоміна
Ю.В.,

суддів : Зав'язуна
С.М. та ШирокопоясаЮ.В.,

з
участю: прокурора Рудеяка
В.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Коростенського міськрайонного суду від 18 травня 2007 року, -

встановив:

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Алма - Ата Казахстан, без постійного місця проживання, судимий:

· 9
березня 1988 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст. ст.
117 ч.3, 118 ч. 2, 42 КК України на 7 років позбавлення волі;

· 30
травня 2002 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ст. 15,
185 ч.3, 69, 70 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення
волі , -

10 грудня 2004 року Корост енським міськрайонним судом за ст. 395 КК України на 4

2

місяці арешту, -

засуджений
за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 залишений
попередній - взяття під варту.

Згідно з
вироком 10 грудня 2006 року біля 17 години ОСОБА_1 , шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей
приміщення комори будинку АДРЕСА_1
проник у вказану комору, звідки
таємно викрав майно ОСОБА_2, а саме
холодильник, вартістю 2000 гривень.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить
переглянути його справу, вказує на
те, що він не погоджується з
кваліфікацією його дій за ст. 185 ч.3 КК
України, оскільки мав ключ і вільний
доступ до комори, суд не допитав свідка
ОСОБА_3, перебуваючи під вартою, він захворів на туберкульоз.

Заслухавши
доповідача, висновок прокурора, який заперечував проти апеляції засудженого
та вважав вирок законним та обгрунтованим,
пояснення засудженого ОСОБА_1 ,
який підтримав апеляцію,
обговоривши її доводи, вивчивши
справу, апеляційний суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Вина
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який його засуджено, при викладених у вироку обставинах, підтверджується сукупністю досліджених в
судовому засіданні та викладених у вироку доказів. Зокрема, суд послався на покази потерпілого
ОСОБА_2 про те, що новий холодильник він заховав в кладовку, яку зачинив на ключ,
а ОСОБА_1 дав в користування старий холодильник і сказав йому, щоб він в кладовку не лазив, та на
оголошені в судовому засіданні, за
передбаченими законом підставах, покази
свідка ОСОБА_3, згідно яких вона та ОСОБА_1 доступу в кладовку, де
господар зберігав холодильник, не мали.
Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав,
що засуджений ОСОБА_1 не мав
права користуватися зазначеним холодильником та вільного доступу до вказаного
приміщення, та правильно кваліфікував
його дії за ст. 185 ч.3 КК України.

Покарання засудженому ОСОБА_1 судом призначено у відповідності до
вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу

3

винного та всіх обставин справи. Судом також було враховано те, що
ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, в
тому числі за вчинення корисливих злочинів,
не має постійного місця жительства, негативно характеризується.

На
підставі викладеного, доводи апеляції
безпідставні, а тому вирок щодо
ОСОБА_1 слід залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Коростенського
міськрайонного суду від 18 травня 2007 року щодо нього - без зміни.