Справа №
11-212- 2007 р. Головуючий у 1-й
інстанції: Безпрозванний О.В.,
Категорія : ст.296 ч.1 КК України Доповідач
апел.інст.:Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого Карпія
В.М.,

суддів Губи
О.О., Тимошевського В.П.,

за участю прокурора Брек
Г.С.,

обвинуваченої ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

представника
потерпілої ОСОБА_3, ОСОБА_4

22 березня 2007 року розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією представника
потерпілої ОСОБА_3, ОСОБА_4, на постанову Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 16 .01. 2007 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженка м.
Миколаєва, українка, громадянка України,з вищою освітою, працююча приватним
підприємцем, проживаюча в АДРЕСА_1, не судима,

-звільнена від кримінальної відповідальності в зв'язку зі
зміною обстановки, а кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України , закрита.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується
досудовим слідством в тому, що 30.06.2006 року, приблизно в 9 год. 5 хв. ,
перебуваючи в приміщенні другої нотаріальної контори АДРЕСА_2 по раптово
виниклому умислу, використавши як малозначний привід, що ОСОБА_3, яка є
завідуючою вказаної нотаріальної контори ,

2

мотивовано відмовила їй в оформленні документів, грубо
порушила громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства , вчинила
хуліганські дії у відношенні останньої, висловлювалася брутальною лайкою в її
адрес. Проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_1 вхопила напольну вазу вартістю
80 грн. що стояла на шафі поруч вхідних дверей і кинула її в ОСОБА_3, але ваза
впала на підлогу і розбилася. ОСОБА_1 продовжувала висловлюватися брутальною
лайкою і вимагати у ОСОБА_3 оформлення документів, на зауваження працівників
нотаріальної контори - не реагувала. Хуліганські дії ОСОБА_1 тривали приблизно
20-40 хвилин, і були припинені тільки працівниками міліції.

В постанові суд зазначив, що обвинувачена ОСОБА_1, свою
вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, у вчиненому каялася.

В суд надійшла постанова прокурора Ленінського району м.
Миколаєва від 5 грудня 2006 року(а.с. 156-160) про звільнення ОСОБА_1 від
криміналь ної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки .

Обвинувачена ОСОБА_1 в своїй заяві прокурору Ленінського
району м. Миколаєва від 5 грудня 2006 року (а.с. 155) зазначила, що визнає себе
винною в пред'явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.І
ст. 296 КК України. Щиро кається, приносить свої вибачення ОСОБА_3 і іншим
працівникам нотконтори. Просить кримінальну справу у відношенні неї закрити,
відповідно до вимог ст. 7 КПК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1
розкаялася у вчиненому, характеризується позитивно, вчинила злочин невеликої
тяжкості, а вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність, і вона
перестала бути суспільно небезпечною, і відповідно з ст. 48 КК України прийняв
рішення про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв'язку із
зміною обстановки, та закрив справу.

Представник потерпілої ОСОБА_3, ОСОБА_4, в апеляції
просить скасувати постанову суду а справу повернути на новий судовий розгляд в
суд.

Апелянт зазначає, що злочин вчинений обвинуваченою не
втратив свою протиправність, не декриміналізований на момент вчинення діяння,
тому на думку апелянта, звільнення ОСОБА_1, від кримінальної відповідальності у
зв'язку із зміною обстановки є неприпустимим, так як порушує права потерпілої
на судовий захист від злочинця.

Апелянт також стверджує, що ОСОБА_1, вину у вчиненні
злочину не визнала, перед потерпілою не вибачилася , шкоду яку нанесла злочином
не відшкодувала, що на думку апелянта свідчить, що у відношенні ОСОБА_1, неможна
було застосовувати заходи передбачені ст. 48 КК України та ст. 7 КПК України.

3

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника
потерпілої ОСОБА_3, ОСОБА_4, на підтримку апеляції, який просив постанову
скасувати а справу повернути на новий судовий розгляд, думку обвинуваченої
ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2 про залишення апеляції без задоволення, міркування
прокурора Брек Г.С. про залишення постанови суду без зміни, вивчивши матеріали
справи та додатково надані обвинуваченою матеріали які свідчать про те, що
ОСОБА_1 відшкодувала потерпілій завдану майнову шкоду в сумі 82 грн., шляхом
поштового переказу грошових коштів, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з слідуючих підстав.

Доводи апелянта, який оспорює висновок суду що ОСОБА_1,
яка вперше вчинила у відношенні потерпілої ОСОБА_3 злочин передбачений ч.1
ст.296 КК України, що відноситься до невеликої тяжкості, може бути звільнена
від кримінальної відповідальності, оскільки визнано, що на час розслідування
або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння
втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно
небезпечною, є безпідставними.

З даних протоколу(а.с. 169-172) вбачається, що під час
розгляду справи в суді першої інстанції,обвинувачена ОСОБА_1 свою вину в
інкримінова ному їй злочині передбаченому ч.І ст.296 КК України, визнала
повністю і розкаялася, стверджувала що вона приходила до потерпілої і
вибачилася що грубила їй і працівникам нотаріальної контори, просила
кримінальну справу у відношенні неї закрити(а.с. 169-172). На час розгляду
справи в суді першої інстанції не відшкодувала шкоду, так як потерпіла
відмовилася від неї прийняти гроші.

Але на час апеляційного розгляду справи вже відшкодувала
потерпілій майнову шкоду. Обвинувачена ОСОБА_1, стверджувала, що відшкодувала
майнову шкоду, шляхом поштового переказу грошових коштів в сумі 82 грн., на
ім'я потерпілої ОСОБА_3

Виходячи з наведеного, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1
не визнала свою вину у вчиненні злочину, не вибачилася перед потерпілою і не
відшкодувала завдану майнову шкоду, є безпідставними.

Згідно з класифікацією злочинів за ст. 12 КК України,
злочин передбачений ч.1 ст. 296 КК України, відноситься до злочину невеликої
тяжкості.

Відповідно з ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила
злочин невеликої або середньої тяжкості , може бути звільнено від кримінальної
відповідальності , якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду
справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну
небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною. З дослідженої
в судовому засіданні характеристики ОСОБА_1 за місцем проживання від 04.11.2006
року (а.с.126) видно, що ОСОБА_1

4

характеризується позитивно, як уважна, доброзичлива, бере
активну участь в суспільних заходах ОСМД «Машпроект», користується повагою
серед сусідів.

Прокурор Ленінського району м. Миколаєва Рудий В.І. виніс
постанову від 05.12. 2006 року про направлення кримінальної справи в суд для
звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв'язку зі зміною
обстановки(а.с. 156-160), в якій зазначив, що ОСОБА_1, не судима, вину визнала
повністю, в ході досудового слідства вчинене нею діяння втратило суспільну
небезпечність, а вона перестала бути суспільно небезпечною, внаслідок чого,
згідно ст. 48 КК України вона може бути звільнена від кримінальної
відповідальності.

Аналіз викладених вище доказів в їх сукупності, свідчить
про те, що суд першої інстанції розглянув справу правильно, у порядку
передбаченому ст.ст. 248, 282 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок
прокурора, суд, своєю мотивованою постановою, обгрунтовано закрив справу,
звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, зазначивши, що на час
розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння
втратило суспільну небезпечність, а обвинувачена перестала бути суспільно
небезпечною.

З вимог ч.2 ст.248 КПК України видно, що копія постанови
суду протягом трьох діб після її винесення надсилається сторонам.

Той факт, що представник потерпілої отримав копію
постанови суду від 16.01. 2007 року, вбачається з заяви представника потерпілої
від 17.01.2007 року (а.с. 175).

Посилання апелянта про те, що суд звільнивши ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки, порушив право
потерпілої на судовий захист, є безпідставним.

По- перше, з даних постанови ст. слідчого Ленінського РВ
УМВС України в Миколаївській області Руснакової Т.А., від 31.08. 2006 року
(а.с. 28, та 31 )видно, що досудовим слідством винесено відповідні постанови,
якими ОСОБА_3 визнано потерпілою, по кримінальній справі, а також її визнано
цивільним позивачем по даній справі, з якими потерпіла ознайомлена належним
чином.

Як видно з даних протоколу від 22.11.2006 року (а.с.
136), що потерпіла ОСОБА_3 ознайомлена про закінчення досудового слідства,
також ознайомлена з матеріалами справи в повному обсязі, доповнень І клопотань
, не заявляла.

З матеріалів справи випливає, що під час судового
розгляду справи в суді першої інстанції, інтереси потерпілої ОСОБА_3,
представляв згідно довіреності від 21 травня 2005 року (а.с. 162, 163) та копії
свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 15.09. 2006 року, представляв ОСОБА_4

5

Більше того, з даних протоколу судового засідання (а.с.
167,168) випливає, що представник потерпілої -ОСОБА_4, 29.12. 2006 року під час
розгляду справи в суді першої інстанції просив об'явити перерву , вказував що
він не ознайомлений з матеріалами справи і постановою прокурора про закриття
справи. Суд задовольнив його клопотання, надав час для ознайомлення з
матеріалами справи, і розгляд справи відклав на 04.10. 2007 року.

Таким чином, підстав вважати, що досудовим слідством чи
судом були обмежені законні права потерпілої, обирати представника, заявляти
відводи, надавати докази , знайомитися з усіма матеріалами справи, немає.

З огляду на вищевикладене, підстав для скасування
постанови, як того просить апелянт, колегія суддів , не знаходить.

Керуючись
ст .ст.365, 366 КПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію представника потерпілої ОСОБА_3, ОСОБА_4,
залишити без задоволення,а постанову Ленінського районного суду М.Миколаєва від
16 січня 2007 року у відношенні ОСОБА_1, залишити без зміни.