У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Глоса Л.Ф.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 12 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області
від 19 травня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 8
серпня 2006 року.

Цим вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця м. Горлівка,

раніше не судимого,

за ч.4
ст.296 КК України до позбавлення волі на 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1.
звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
ОСОБА_1. зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про
зміну місця проживання та періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої
системи на реєстрацію.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця та мешканця м. Горлівки,

раніше не судимого,

за ч.2
ст. 121КК України до позбавлення волі на 7 років;

за ч.4
ст.296 КК України до позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2. призначено
покарання на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 8 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2 залишено без
зміни.

ОСОБА_1. та ОСОБА_2. засуджено за те,
що вони 23 червня 2005 року, перебуваючи обоє у стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись поблизу першого під'їзду будинку № 35, що по вул. Богуна м.
Горлівки, із хуліганських спонукань, застосовуючи предмет, що спеціально пристосований
для нанесення тілесних ушкоджень, безпричинно почали завдавати удари ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. При цьому ОСОБА_1. застосував заздалегідь заготовлений предмет -
дерев'яну биту, яким завдав ОСОБА_4. не менше п'яти ударів по різним частинам
тіла, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

У цей же час ОСОБА_2. дерев'яною
палицею завдав не менше десяти ударів ОСОБА_3., а після того як потерпілий впав
на землю, продовжив його побиття руками та ногами. У результаті вказаних дій
ОСОБА_2. ОСОБА_3. було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких він
помер.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_1. та
ОСОБА_2, зазначає, що суд, призначаючи засудженим покарання не в повній мірі
врахував всі обставини справи, і тому, вважає, що застосування ст.75 КК України
до ОСОБА_1. є безпідставним, а призначене ОСОБА_2. покарання - м'яким.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин,
викладених у вироку, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у
судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку. Кваліфікація дій
ОСОБА_1. за ч.4 ст.296 КК України та ОСОБА_2. за ч.2 ст.121 і ч.4 ст.296 КК
України є правильною і у поданні не оспорюється.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону, які б тягли скасування постановлених щодо
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. судових рішень, по справі не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд
згідно зі ст.65 КК України врахував характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, дані про особу засудженого (вік 19 років, має
постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно,
раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиросердно розкаявся у
вчиненому). З урахуванням наведеного, суд знайшов можливість звільнити ОСОБА_1.
від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Призначене засудженому ОСОБА_2.
покарання відповідає вимогам ст.65 КК України (щиросердно розкаявся у
вчиненому, вчинив злочин будучи неповнолітнім). При призначенні розміру
покарання ОСОБА_2. за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
суд врахував положення ст.102 КК України, відповідно до якої покарання у виді
позбавлення волі призначається неповнолітньому за тяжкий злочин на строк не
більше 7 років. Вважати призначене ОСОБА_2. покарання м`яким підстав немає.

При перевірці справи не виявлено
передбачених ст.398 КПК України підстав для призначення справи до розгляду
касаційним судом з повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів, -

у
х в а л и л а:

у задоволенні касаційного подання
прокурора відмовити.

Судді :

Вус С.М.
Міщенко С.М.
Глос Л.Ф.