ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1710/1-53/12

Рядок статзвіту № 5

24 лютого 2012 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Маринич В.К.

секретар - Федас І.О., .

з участю прокурора - Волевач С.К.

потерпілого - ОСОБА_1

законного представника потерпілого - ОСОБА_2

представника потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, допризовника, раніше не судимого, в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 1 січня 2012 року приблизно біля 4-ї години ночі, перебуваючи в громадському місці, а саме на прилеглій території до розважального клубу "ДБК", що розташований за адресою м.Костопіль, вул.Степанська, 1, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю в агресивній формі, в присутності сторонніх громадян, безпричинно наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_1, спричинивши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів нижньої щелепи справа в ділянці 1-2 зубів та в ділянці кута нижньої щелепи зліва, які за ступенем тяжкості належать до середніх тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

В судовому засіданні підсудний свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив обставини вчинення злочинів.

Підсудний в судовому засіданні підтвердив факт грубого порушення ним громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме: нанесення ним 1 січня 2012 року біля 4 год. ночі біля розважального клубу "ДБК" по вул.Степанська, 1 в м.Костопіль середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я, ОСОБА_1

З висновку експерта №29 від 22.01.2012 року (а.с.43-45) вбачається, що згідно наданих на дослідження медичних документів, при зверненні за медичною допомогою ОСОБА_1 в Рівненську лікарню 01.01.2012 року та подальшому його стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицьової хірургії лікарями діагностовано закриті переломи нижньої щелепи справа в ділянці 1-2 зубів та в ділянці кута нижньої щелепи зліва (підтверджені рентгенологічно та під час оперативного втручання). Вид та морфологічні властивості ушкодження (відсутність ознак консолідації в місці перелому) свідчать про утворення незадовго до звернення за медичною допомогою, від дії тупого предмета з обмеженою травматичною поверхнею, до яких належить і "кулак руки під час удару по обличчі". Отримання ОСОБА_1 травми обличчя в час, наведений в постанові, не виключається. Отриманий неповнолітнім ОСОБА_1 перелом нижньої щелепи для свого загоєння потребує тривалого (більше 21 доби) часу і за цим критерієм, за ступенем тяжкості належить до середніх тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що підсудний повністю визнав себе винним у вчиненні вказаних злочинів, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду щодо доцільності дослідження інших обставин справи та інших обставин скоєння злочинів не надходило і вони ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд вважає, що відповідно до ч.3 ст.299 КПК України дослідження доказів у більшому обємі по даній справі є недоцільним.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, повністю доведена.

Дії підсудного вірно кваліфіковано відповідно за ч.1 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання пiдсудного, судом не встановлено.

Обставинами, які помякшують покарання пiдсудного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Підсудний по місцю проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

На підставі ст.70 КК України суд, призначивши покарання підсудному ОСОБА_4 за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У відповідності до ст.75 КК України суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Законним представником потерпілого ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, в сумі відповідно 2534 грн 51 коп та 5000 грн.

Прокурором Костопільського району в інтересах держави в особі Центральної міської лікарні виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення 3225 грн 75 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Заслухавши показання підсудного, який повністю визнав цивільні позови, пояснення потерпілого, його законного представника ОСОБА_2, дослідивши докази, суд вважає, що позови підлягають до задоволення.

Суд вважає позовні вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди обгрунтованими. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує страждання потерпілого, пов'язані із перенесеним ним фізичним болем та моральними переживаннями, їх характер, тривалість та обсяг.

При визначенні витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, понесених Центральною міською лікарнею виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області, судом береться до уваги розрахунок вартості перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в стоматологічному (ЩЛХ) відділенні з 01.01.2012 року по 24.01.2012 року (а.с.57).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.70 ч.1, 75, 76 КК України, ст.ст.1166, 1167, 1206 ЦК України, ст.ст.28, 299 ч.3, 323, 324, 328 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі п.2, п.3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 підписку про невиїзд - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 2534 грн 51 коп та моральної шкоди, завданої злочином, в сумі в сумі 5000 грн. - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 2534 (дві тисячі п'ятсот тридцять чотири) грн 51 коп., та моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн., всього 7534 (сім тисяч п'ятсот тридцять чотири) грн 51 коп.

Позов Прокурора Костопільського району в інтересах держави в особі Центральної міської лікарні виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області до ОСОБА_4 про стягнення 3225 ( три тисячі двісті двадцять п'ять) грн 75 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Центральної міської лікарні виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області ( р/р 1066 ГУДКУ в Рівненській області МФО 833017 ЗКПО 02000085) 3225( три тисячі двісті двадцять п'ять) грн 75 коп. відкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд. .

Суддя: Маринич В.К.