Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_8
суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10
секретаря судового засідання ОСОБА_11
розглянула в судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві 17 березня 2015 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_12. у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5

Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2014 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Шилівці Хотинського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 вересня 2009 року за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6110 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Вирішено питання про відшкодування процесуальних витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2014 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_13

захисника ОСОБА_12..

засудженого ОСОБА_5

У касаційних скаргах засудженого та захисника, які є однаковими за своїм змістом, суттю та вимогами порушується питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з невстановленням достатності доказів для доведеності винуватості особи. При цьому посилаються на те, що допущені судом першої інстанції, а в подальшому й апеляційним судом, однобічність та неповнота судового розгляду, істотні порушення кримінального процесуального закону призвели до невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та неправильного застосування судом кримінального закону. Крім того, зазначають, що докази, якими обґрунтовується винність засудженого, отримані із порушеннями норм КПК України. Також вказують про порушення права засудженого на захист, оскільки йому не було надано захисника під час проведення слідчих дій. Вважають, що вирок суду не відповідає вимогам ч. 3 ст. 374 КПК України, а ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки апеляційний суд не виправив допущені судом першої інстанції порушення.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 2 березня 2014 року в період часу з 17.00 години по 20.00 годину в АДРЕСА_3 шляхом розбиття скла в металопластиковому вікні проник у житловий будинок ОСОБА_7 звідки таємно викрав гроші в сумі 3500 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав касаційні скарги та просив судові рішення залишити без зміни, захисника та засудженого, які підтримали касаційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як встановлено ч. 1, 2 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновки суду про винність засудженого у вчиненні злочину, за обставин встановлених судом і викладених у вироку, ґрунтуються на зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказах, які отримали належну оцінку. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним та вмотивованим.

Дії засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано судом правильно.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Зі змісту вироку вбачається, що суд, відповідно до вимог названої норми закону, у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з достатньою конкретизацією встановив та зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки, зазначив дії і роль засудженого, тому доводи касаційної скарги в цій частині є неспроможними.

Одночасно не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що докази, якими обґрунтовується вина засудженого отримані із порушеннями норм КПК України.

Як убачається, місцевим судом об'єктивно, повно і всебічно встановлено обставини кримінального провадження. Вина ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по провадженню доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні. Оцінка доказів судом проведена згідно з вимогами процесуального законодавства, з наведенням у вироку відповідних висновків щодо належності, допустимості, достовірності доказів та їх достатності для постановлення вироку.

У вироку суду у повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5, які досліджені та оцінені із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладені виключно ті докази, які не викликають сумнівів у своїй законності.

Що стосується доводів захисника про порушення права на захист засудженого, оскільки йому не було надано захисника під час проведення слідчих дій, то такі не ґрунтуються на матеріалах провадження. Як убачається, засуджений був забезпечений захистом як на стадії досудового розслідування, так й у судах першої та апеляційної інстанцій.

Одночасно, колегією суддів касаційного суду враховано й те, що аналогічні за змістом доводи касаційних скарг захисника та засудженого щодо невідповідності вироку суду вимогам ч. 3 ст. 374 КПК України були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який з наведенням мотивів спростування, визнав їх неспроможними.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Так, суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5, належним чином проаналізував усі доводи поданих на вирок місцевого суду апеляцій засудженого та його захисника, на кожний з доводів, що в ній містяться, дав повну та вичерпну відповідь та обґрунтовано залишив подані апеляції без задоволення.

Доводи касаційної скарги та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на порушення судом першої або апеляційної інстанцій при розгляді провадження норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення по справі.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження нових злочинів, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого та захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10