АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду 19 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , яка полягала у неповерненні їй тимчасово вилученого її майна автомобіля «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію цього автомобіля НОМЕР_2 , та ключів від нього, повернуто останній, оскільки ця скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а слідчий суддя не знайшов підстав для його поновлення.
В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що у своїй скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що 07 серпня 2012 року, згаданим слідчим, в рамках кримінальної справи, винесено постанову, якою визнано речовими доказами та приєднано до кримінальної справи належне їй вищевказане майно. На даний час це кримінальне провадження завершено і знаходиться на розгляді у Голосіївському районному суді м. Києва.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків слідчого суді фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку при обчисленні строків коли відбулося порушення прав ОСОБА_6 , як власника тимчасово вилученого майна, залишивши поза увагою той факт, що на день вилучення майна діяв КПК України 1960 року. Також слідчим суддею залишено без уваги те, що пропущення ОСОБА_6 строку на оскарження бездіяльності слідчого сталося виключно з вини слідчого, тобто з причин, які не залежали від її волі. Крім того, допущено неправильне застосування кримінального процесуального закону, оскільки при вирішенні її скарги слідчий суддя керувався п. 9 ст. 100 КПК України, хоча мав керуватися ч. 1 ст. 100 КПК України, зважаючи на те, що до її автомобіля не було застосовано процедури тимчасового доступу до майна, а також процедури накладення арешту на майно.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора про безпідставність доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 05 лютого 2015 року звернулася, в порядку ст. 307 КПК України, до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила, зокрема, зобов`язати слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , повернути їй тимчасово вилучене у неї в 2012 році майно автомобіль «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля НОМЕР_2 , та ключі від нього, яке постановою згаданого слідчого від 07 серпня 2012 року було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінальної справи № 10-28324.
Проте зазначені слідчі дії, не можуть охоплюватись поняттям тимчасового вилучення майна, а вищезгадана постанова слідчого щодо речових доказів не може бути предметом оскарження відповідно до вимог чинного КПК України.
Крім того, зі змісту самої скарги ОСОБА_6 вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було визнано речовими доказами та долучено до матеріалів справи належне заявниці згадане майно, завершено і направлено до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги можуть бути подані особою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу і лише на стадії досудового розслідування.
Проте, за результатами розгляду вищевказаної скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_6 пропустила строк на оскарження такої бездіяльності без поважних причин та повернув їй цю скаргу.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає його незаконним, виходячи з того, що у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя, згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовляє у відкритті провадження, а тому приходить до переконання про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали про відмову у відкритті провадження за вищезгаданою скаргою ОСОБА_6 .
Посилання ОСОБА_6 про пропущення нею строку на оскарження бездіяльності слідчого з вини останнього, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 304 КПК України строк оскарження бездіяльності слідчого починається з моменту вчинення такої бездіяльності, а не з моменту коли особа дізналась про її вчинення.

Надуманим є і твердження в апеляційній скарзі про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при посиланні в ухвалі на п. 9 ст. 100 КПК України, оскільки слідчий суддя, лише звернув увагу заявниці на існування згаданої норми закону, яка стосується питання вирішення долі речових доказів, та на те, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 376, 399, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні володільцю тимчасово вилученого майна, повернуто останній - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні володільцю тимчасово вилученого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/662/2015 Категорія: ст. КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 , Доповідач: ОСОБА_1