Провадження № 11-кп/792/203/15
Справа № 676/8661/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185,ч.1 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0001544 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 січня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Вироком Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 січня 2015 року
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець Подільського, українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, без реєстрації та постійного місця проживання, без ідентифікаційного номеру, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
засуджено за:
· ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;
· ч.1 ст. 186 КК України на 6 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з 13 січня 2015 року, із заліком часу тримання під вартою з 20 вересня 2014 року по 12 січня 2015 року включно.
Цивільні позови не заявлялись.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 825 грн. 54 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, 10 вересня 2014 року близько 10 год. в м. Кам`янець Подільському ОСОБА_8 , знаходячись в тамбурі під`їзду будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, умисно, руками притиснувши ОСОБА_9 до стіни, рукою зірвав кишеню його сорочки і відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 58 грн. та пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_9 без вартості.

Крім цього, 10 вересня 2014 близько 21 год. в м. Кам`янець-Подільському, ОСОБА_8 , перебуваючи на території гаражного кооперативу, що по вул. Голосківське шосе, 12б, з метою таємного викрадення майна, розбивши каменем, якого підібрав на місці події, ліве заднє скло автомобіля марки «ВАЗ-21013», д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , із салону повторно, умисно, таємно, викрав автомагнітолу марки «Grunddig SCANIA 4700 RDS», вартістю 200 грн.

17 вересня 2014 року, близько 01 год. 30 хв. в м. Кам`янець - Подільському, ОСОБА_8 , перебуваючи в дворі будинку №8, що по вул. Космонавтів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження бокового пасажирського вікна автомобіля марки «Audi 100», д.р.н. НОМЕР_2 , відчинив двері вищевказаного автомобіля, звідки повторно викрав майно ОСОБА_11 в розмірі 500 грн.

20 вересня 2014 близько 04 год. в м. Кам`янці-Подільському, ОСОБА_8 , перебуваючи в дворі будинку по АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, розбивши каменеем пасажирське вікно автомобіля марки «ВАЗ 21114» д.р.н. НОМЕР_3 , із салону повторно викрав майно ОСОБА_12 на суму 749 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні крадіжок і грабежу, призначивши покарання: за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, просив остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вважає, що місцевий суд невірно перекваліфікував дії ОСОБА_8 з ч.2 на ч.1 ст. 186 КК України, між тим, як фактичні обставини справи і показання потерпілого вказують на застосування до нього фізичне насильство під час грабежу.
На думку прокурора, звідси дії ОСОБА_8 по цьому епізоду мають кваліфікуватись за ч.2 ст. 186 КК України.
Що ж до призначеного покарання за окремі злочини та за їх сукупністю, то воно з погляду на дані про особу обвинуваченого потребує більшої суворості.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду залишити без зміни, апеляцію без задоволення.
Заслухавши доповідача, прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , надавши йому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Висновки місцевого суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст.186 КК України при наведених у вироку обставинах грунтуються на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах.
Причетність ОСОБА_8 до епізодів крадіжок особистого майна потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 в апеляції не оскаржується, підтверджується зізнанням обвинуваченого, показами потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , даними протоколів огляду місця події від 10.09.2014 року, 19.09.2014 року, 20.09.2014 року, даними протоколів слідчих експерементів та фототаблицями від 18.09.2014 року, 23.09.2014 року, висновком експерта №166т від 06.10.2014 року, довідками про вартість викрадених речей.
Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_8 по цих епізодах крадіжок за ч.2 ст. 185 КК України сумніву не викликає.
Обгрунтованим є також засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст. 186 КК України.
Місцевим судом обгрунтовано встановлено і доведено, що ОСОБА_8 10 вересня 2014 року близько 10 год. 00 хв. у м. Кам`янець Подільському, в тамбурі під`їзду будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, умисно, відкрито заволодів грошима потерпілого ОСОБА_9 в сумі 58 грн. та пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_9 без вартості, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

ОСОБА_8 в стадії розслідування кримінального провадження, у місцевому суді та при розгляді справи в апеляційному суді підтвердив, що 10 вересня 2014 року близько 10 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_1 відірвавши кишеню сорочки заволодів грошовими коштами та пенсійним посвідченням ОСОБА_9 , проте тілесних ушкоджень потерпілому не наносив. За його словами, після заволодіння грошами він почав втікати, однак потерпілий цьому зашкодив, тримав за одежу. Вириваючись від потерпілого помітив, що той впав на підлогу під`їзду.
Із показів потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що 10 вересня 2014 року близько 10 год. в тамбурі під`їзду він зустрів ОСОБА_8 . Оскільки обвинувачений намагався потрапити в під`їзд, він запитав навіщо він йде сюди, на що ОСОБА_8 грубо відповів. Після чого зірвав кишеню з його сорочки разом із грошима в сумі 58 грн. та пенсійним посвідченням. Після цього, ОСОБА_8 намагався втікти, однак ОСОБА_9 мав намір його затримати, тому не відпускав. Обвинувачений намагався вирватись, від чого ОСОБА_9 не втримався, впав на підлогу, а ОСОБА_8 впав на нього зверху, після чого, ОСОБА_8 встав та вирвавшись від нього втік.
Згідно висновку судово медичної експертизи від 11 вересня 2014 року №684 в ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді 2 синяків в облаті лівої вушної раковини, 1 синяка в області правого кульшового суглобу, які могли утворитись біля 2-3 діб назад від моменту проведення судово медичної експертизи і по ступню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Із показів судово медичного експерта ОСОБА_13 в судовому засіданні мсцевого суду вбачається, що отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин та у час, вказані потерпілим, а саме під час падіння на бетонне покриття. Крім того він зазначив, що в тексті висновку експертизи №684 від 11.09.2014 року помилково не зазначено, що тілесні ушкодження, отриманні ОСОБА_9 утворились внаслідок падіння.
Таким чином, суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку про те, що тілесні ушкодження у вигляді 2 синяків в області лівої вушної раковини потерпілий ОСОБА_9 отримав внаслідок падіння на бетонне покриття, яке в свою чергу відбулося внаслідок втрати рівноваги, а не через заподіяння ОСОБА_8 двох ударів в область обличчя з метою утримання викраденого.
Не знайшло свого підтвердження і версія слідства про застосування під час заволодіння грошами потерпілого іншого насильства, у тому числі зазначеного у ч.2 ст. 186 КК України.
Як вбачається із звукозапису судового провадження, потерпілий ОСОБА_9 твердив, що тілесні ушкодження в області вуха та кульшового суглобу він отримав, коли не втримався на ногах і впав на бетонне покриття. Окрім виривання кишені сорочки з грошами, іншого фізичного насильства під час заволодіння з боку обвинуваченого до нього не застосовувалось.
Відповідно до ст. 95 КПК України суд обгрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.
Таким чином, оцінка показань потерпілого та фактичних обставин справи, місцевим судом проведена повно, об`єктивно і законно.
На думку колегії суддів, при грабежі потерпілого, обвинувачений діяв на так званий „ривок. Тілесні ушкодження потерпілий отримав від падіння, коли намагався затримати ОСОБА_8 .
За вказаних обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 186 КК України сумніву не викликає, а доводи прокурора про необхідність кваліфікації цих дій за ч.2 цього Закону необгрунтовані.
Будь яких порушень кримінально процесуального закону при розслідуванні провадження та розгляді справи у місцевому суді, при перевірці судового рішення колегією суддів не виявлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із наступними змінами) суд при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
При обранні міри покарання ОСОБА_8 суд, як видно з вироку, обгрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність тяжких наслідків, а також претензій майнового характеру з боку всіх потерпілих, невеликі розміри викраденого майна і його вартість.
ОСОБА_8 , згідно з матеріалами кримінального провадження осудний, повністю визнав свою вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів.
Крім того, місцевим судом було обгрунтовано враховано обставини вчинених кримінальних правопорушень, зокрема вчинення злочинів за очевидного скрутного матеріального становища обвинуваченого.
За таких обставин вважати призначене покарання, що обране стосовно ОСОБА_8 за окремими злочинами і за їх сукупністю, таким що є явно не справедливим внаслідок м`ягкості, у колегії суддів підстав не знайшлось, через що апеляція прокурора в цій частині теж відхиляється.
На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді обмеження волі є достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 січня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни, апеляцію прокурора без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в цей же строк з дня отримання її копії.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2