Справа № 214/5637/14-к
1-кп/214/435/14
У Х В А Л А
іменем України

13 листопада 2014 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засідання було поставлене питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про подовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ще на два місяці, оскільки існують ризики вчинення обвинуваченим інших правопорушень.

Представник потерпілого ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 , кожен окремо, підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора мотивуючи це тим, що відсутні ризики відповідно до яких існує необхідність тримати її підзахисного під вартою і останньому можливо обрати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свого захисника.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочин, у вчинені якого він обвинувачується, є тяжким.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше засуджувався, вчинив злочин у період іспитового строку, не працює, що свідчить про те, що останній не має постійних джерел доходу. З урахування вищевикладеного маються всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може продовжити злочинну діяльність, тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб обвинувачений не став переховуватися від органів досудового слідства та суду та не вчинив інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою ще на два місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 01 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1