Справа № 1-82, 2007 року.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року Ставищенський районний суд
Київської області в складі:

головуючого: Галича
Ю.М.,

при
секретарі: Данилюк Н.П.,

за участю
прокурора: Бабенко В.М.,

адвоката; ОСОБА_1,

законного представника

неповнолітнього підсудного:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
освіта базова загальна середня, не працюючого, учня 9-го класу Красилівського
НВО, допризовника, раніше судимого за вироком Ставищенського районного суду
Київської області від 18 червня 2007 року за ст. 185 ч. 3 КК України до
позбавлення волі строком 3 роки з іспитовим строком 1 рік, в скоєнні
злочинів передбачених ст.ст. 185 ч. 3,
297 КК України,

в с т а
н о в и в :

В квітні 2007 року, точна дата слідством не встановлена,
близько 12 години, ОСОБА_3, знаючи, що в будинку ОСОБА_4 є майно, прийшов до
господарства ОСОБА_4, що розташоване АДРЕСА_2, де шляхом витягування віконного
скла проник в будинок. Знаходячись в будинку ОСОБА_3 з метою звернення на свою
користь та особистого збагачення таємно викрав наступне майно:

- два
алюмінієві баняки ємкістю по 20 літрів кожен, вартістю 126 грн. за один, на
суму 252 гривні;

- два
алюмінієві баняки ємкістю по 10 літрів кожен, вартістю 81 грн. за один, на суму
162 гривні;

- одну
алюмінієву каструлю ємкістю 6 літрів, вартістю 50 гривень;

- одну
алюмінієву гусятницю ємкістю 6 літрів, вартістю 72 гривні;

- одну
алюмінієву миску ємкістю 20 літрів, вартістю 117 гривень;

- одну
алюмінієву миску ємкістю 1 літр, вартістю 18 гривень;

- одну
алюмінієву кришку від пральної машинки, вартістю 30 гривень;

- вудку
довжиною 4 метри з котушкою, вартістю 56 гривень;

- волейбольний
м'яч, вартістю 15 гривень;

- одну
пляшку вина „Лідія” ємкістю 0,7 л, вартістю 9 гривень 50 коп.

Всього ОСОБА_3 таємно викрав чуже
майно, яке належить ОСОБА_4, на загальну суму 181 грн. 50 коп. визначену на час
вчинення злочину, і викраденим майном розпорядився на свою користь.

Крім цього, ОСОБА_3 25.06.2007 року, близько 15 години, повертаючись додому
проходив територією сільського кладовища с. Красилівка Ставищенського району
Київської області. Знаходячись на території кладовища ОСОБА_3 помітив огорожу,
що була виготовлена з дюралюмінієвого металу і знаходилась на могилі ОСОБА_5 і
в ОСОБА_3 виник злочинний умисел на викрадення вказаної огорожі з могили. З
метою виконання свого злочинного умислу та незаконного збагачення, ОСОБА_3
27.06.2007 року, близько 15 години 30 хвилин, таємно викрав з могили ОСОБА_5
огорожу, розмірами 2 x 1,6 м, висотою 0,3 м, виготовлену з дюралюмінієвого
металу. З вказаною огорожею ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, та реалізував
її невстановленим слідством особам а
кошти привласнив на свою користь.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах,
передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 297 КК України визнав частково, суду показав, що
09.04.2007 року, близько 11 години, коли проходив АДРЕСА_2 приїхала сім'я
ОСОБА_4, яка наглядає за будинком. Проходячи повз подвір'я помітив їхній
автомобіль, а близько 16 години, цього ж дня коли знову проходив повз
домогосподарства АДРЕСА_2, то помітив, що автомобіль відсутній, тоді вирішив
скористатись відсутністю господарів та проникнути в будинок, щоб щось викрасти.
Прийшовши до вищевказаного будинку на лівій стіні помітив друге вікно. Через
вищевказане вікно вирішив проникнути в будинок, для цього за допомогою шматка
металу вийняв гвіздки, що тримали скло і вийняв саме скло. Через утворений
отвір проник до будинку, потім обійшовши весь будинок, пройшов до великої
кімнати, де помітив жіночу сумку, що висіла на шафі. Відкривши сумку виявив
гроші в сумі 400 грн., номіналом по 100 грн.. З тієї суми взяв лише 300 грн.
(три купюри по 100) і відразу виліз назовні тим самим вікном, а скло поставив
назад до віконної рами. Гроші витратив на власні потреби, після чого близько
через один тиждень, достовірно знаючи, що в будинку є речі які можна викрасти,
знову вирішив проникнути до будинку ОСОБА_4. Так близько 12 години прийшов до
будинку ОСОБА_4, вийняв скло в тому ж місці, де й першого разу і аналогічним
чином проник до будинку. Цього разу
виліз на горище, де помітив алюмінієвий посуд. Після цього склав у
господарський мішок, який взяв у будинку, біля драбини, що веде на горище,
наступні речі: два алюмінієві баняки великого об'єму, два алюмінієві баняки
меншого об'єму, одну алюмінієву каструлю, одну алюмінієву гусятницю, одну
алюмінієву миску велику, одну алюмінієву миску малу. Після чого спустився з
горища і пройшов до веранди, де взяв волейбольного м'яча, алюмінієву кришку від
пральної машинки, вудку з котушкою та пляшку вина „Лідія” ємкістю 0,7 л. В той
же день коли вчинив крадіжку, то приніс викрадений металевий посуд додому, де
за допомогою молотка побив та, близько 20 години, частину побитого посуду заніс
до ОСОБА_6, жительки с. Тинівка Черкаської області. ОСОБА_6 запитала звідки
металевий посуд, але запевнив ту, що заробив посуд, коли допомагав родині
ОСОБА_7 прибирати в гаражі. Зваживши металобрухт, якого виявилось 13 кг.,
ОСОБА_6 дала гроші в сумі 65 грн. Через декілька днів іншу частину металобрухту
заніс до ОСОБА_8, жительки с. Красилівка. Остання не запитувала, де взяв
металобрухт, оскільки дуже поспішала, зважила металобрухт, якого виявилось 3
кг., за що дала 15 грн. Гроші витратив на власні потреби. М'яча, пробив в школі
під час гри, де його і залишив. Вино „Лідія” ємкістю 0,7 л випив з ОСОБА_9,
жителем с. Іванівка, в той же вечір коли вино викрав. Вудкою ловив рибу
протягом двох тижнів, після чого та зламалась. Крім цього приходив ОСОБА_4,
який лаяв та вимагав, щоб приніс вудку. Так і зробив наступного дня, тобто
підкинув її. По факту викрадення металевої огорожі з могили ОСОБА_5 на кладовищі
в с. Красилівка вину свою підсудній не визнав в судовому засіданні та пояснив,
що він себе оговорив оскільки боявся працівників міліції. Позов потерпілої
ОСОБА_4 визнає в повному об'ємі, а позов ОСОБА_10 не визнає оскільки стверджує,
що цього злочину не вчиняв.

У вчиненій крадіжці підсудний визнає свою вину в повному об'ємі, а свою
вину у вчиненні викрадення предметів, що
знаходяться на місці поховання не визнає. .

Крім часткового визнання своєї вини підсудним в скоєнні злочинів, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3, 297
КК України, винність його в судовому засіданні також
підтверджується:

- показами потерпілої ОСОБА_4, яка суду показала, що вона проживає в м.
Біла Церква, а АДРЕСА_2 має батьківський
будинок, в якому ніхто не проживає і за яким вона наглядає. До будинку в с.
Красилівка вона інколи разом з сім'єю приїздить на вихідні. Так, 8 квітня 2007
року вони приїжджали в с. Красилівка на святкування Паски і 9 квітня 2007 року
вона виявила, що з будинку, а саме з її сумочки зникли гроші в сумі 300 гривень
купюрами номіналом по 100 гривень, але на той час вона цьому не приділила
уваги, вважаючи що згубила ці гроші. Після цього вони приїжджали до цього
будинку ще на початку та в кінці травня, і останнього разу виявили, що з горища
будинку зникли два алюмінієві баняки ємкістю по 20 літрів кожен, два алюмінієві
баняки ємкістю по 10 літрів кожен, одна алюмінієва каструля ємкістю 6 літрів,
одна алюмінієва миска ємкістю 20 літрів, з кухні зникли одна алюмінієва
гусятниця ємкістю 6 літрів та одна алюмінієва миска ємкістю 1 літр, а з веранди
зникли алюмінієва кришка від пральної машинки, вудку довжиною 4 метри з
котушкою, волейбольний м'яч та одна пляшка вина „Лідія” ємкістю 0,7 л. Тоді ж
при огляді будинку вони виявили, що одне з вікон веранди будинку порушене, а саме
порушені штапівки і обдерта фарба, а скло було менших розмірів і зверху
заклеєне скетчем. Також їхня сусідка ОСОБА_11 повідомила, що бачила біля
будинку ОСОБА_3, який склив шибку у веранді будинку. Коли її чоловік поговорив
з ОСОБА_3, то той признався, що дійсно залазив до їхнього будинку і викрав
звідти речі

- показами свідка ОСОБА_12, яка суду показала, що проживає в с. Красилівка
разом із сім'єю. На сільському кладовищі с. Красилівка захоронена її сестра
ОСОБА_5, яка померла 17 років тому. На могилі сестри була встановлена огорожа з
кольорового металу розміром 1,6 х 2 метри висотою 30 см. Останній раз
вищеописану огорожу вона бачила
25.06.2007 року, близько 10 години коли разом із сестрою ОСОБА_13
проходила повз сільське кладовище. 29.06.2007 року в вечірній час її повідомили мати, що огорожа
на могилі ОСОБА_5 відсутня. Після цього вона пішла на кладовище та
переконалась, що огорожа з могили сестри зникла. ІІ мама ОСОБА_10 є потерпілою
по справі проте не може прибути до суду, поскільки доглядає хворого батька проте надала їй доручення для підтримання
цивільного позову по справі і вона підтримує в судовому засіданні позов
ОСОБА_10 в повному об'ємі.

- показами свідка ОСОБА_14, який суду показав, що працює головою села с.
Красилівка, 29.06.2007 року, близько 22 години до нього звернулась ОСОБА_10 та
повідомила, що з сільського кладовища, а саме з могили, де захоронена донька
ОСОБА_10, невідомі особи викрали огорожу з кольорового металу. Про даний факт
він повідомив працівників міліції. Доповнює, що на сільському кладовищі с.
Красилівка дійсно захоронена донька ОСОБА_10 і на могилі була встановлена
огорожа з кольорового металу. В соєнні цієї крадіжки признався ОСОБА_3 коли він
разом з працівниками міліції з ним розмовляв про дану крадіжку та показав де переховував
викрадену оградку і на тому місці було виявлено мілкі частини оградки які
залишилися після того як підсудній розбивав елементи оградки на куски. Також
близько в кінці травня 2007 року, неподалік від обеліска, що розташований біля
тракторної бригади с. Красилівка він випадково помітив ОСОБА_3, жителя с.
Красилівка, який чомусь від нього ховався, він цьому надав значення і вирішив
перевірити в чому справа. Догнавши ОСОБА_3 він побачив, що останній ніс мішок
більш ніж на половину заповнений побитим металевим посудом виготовленим із
алюмінію. Він запитав в ОСОБА_3 звідки в того металевий посуд. ОСОБА_3 пояснив,
що отримав його за виконану роботу від громадянина ОСОБА_15. Він повірив та
відпустив ОСОБА_3, а 29.06.2007 року від сім'ї
ОСОБА_4 він дізнався, що з будинку останніх було вчинено крадіжку
алюмінієвого посуду. Він відразу здогадався, що крадіжку вчинив ОСОБА_3.

- показами свідка ОСОБА_6, яка суду показала, що проживає в с. Красилівка
разом з сім'єю. Раніше займалась заготівлею металобрухту, в даний час ні.
Близько 2 - х місяців тому (точної дати не пам'ятає), до її домогосподарства прийшов ОСОБА_3,
житель с. Красилівка та приніс в мішку побитий металевий посуд. ОСОБА_3
попросив її купити той металобрухт. Вона відразу запитала в нього, звідки ОСОБА_3
викрав посуд. ОСОБА_3 пояснив, що допомагав прибирати в гаражі ОСОБА_15, за що той віддав посуд.
Вона йому повірила та вирішила купити металобрухт для власних потреб. Зваживши
металевий посуд (скільки було кілограм не пам'ятає), вона дала ОСОБА_3 гроші в
сумі 65 грн. Після цього 02.07.2007 року, до її домогосподарства прийшли
працівники міліції, які запитали чи просив її ОСОБА_3 купити металевий посуд.
Вона відповіла, що дійсно ОСОБА_3 пропонував її купити посуд, після чого
добровільно видала працівникам міліції частини того металу, що приніс її
ОСОБА_3.

- показами свідка ОСОБА_11, яка суду показала, щопроживає в с. Красилівка
недалеко від домогосподарства ОСОБА_4 Остання проживає в м. Біла Церква і в с.
Красилівка приїжджає лише на вихідні дні. Приблизно на початку червня 2007
року, близько 13 години вона та ще двоє людей на автомобілі під'їхали до
домогосподарства ОСОБА_4, оскільки вона хотіла показати вищевказаним людям
домогосподарство, які підшукували будинок для купівлі. Пройшовши на територію домогосподарства
вона побачила ОСОБА_3, жителя с. Красилівка, що виходив із-за будинку. Коли
ОСОБА_3 побачив її то відразу почав тікати. Чи ніс щось із собою ОСОБА_3 вона
не бачила.

Окрім цього вина підсудного підтверджується: заявою
ОСОБА_10 від 30.06.2007 року (а.с. - 8); заявою ОСОБА_4 від 30.06.2007 року
(а.с. - 19); протоколом огляду місця події від 30.06.2007 року (а.с. - 9);
протоколом огляду місця події від 30.06.2007 року (а.с. - 20); протоколом
добровільної видачі від 02.07.2007 року (а.с. -16); протоколом добровільної
видачі від 02.07.2007 року (а.с. - 27); протоколом добровільної видачі від
09.07.2007 року (а.с. - 31); протоколами огляду речових доказів від 25.07.2007
р. (а.с. 92, 94); протоколом відтворення обстановки і обставин події від 12.07.2007
року (а.с. - 88); протоколом відтворення обстановки і обставин події від
20.07.2007 року (а.с. - 89); довідкою ТОВ „Альянс” (а.с. - 34); висновком
судово - хімічної експертизи № 2036 від 07.08.2007 року(а.с. - 64-71);
висновком судово - товарознавчої експертизи від 25.07.2007 року (а.с. - 75);
висновком судово - товарознавчої експертизи від 25.07.2007 року (а.с. - 86).

Суд вважає, що із
обвинувачення слід виключити епізод
крадіжки 300 гривень із будинку потерпілої ОСОБА_4 постілки цей епізод є
закінченим злочином і підсудній розпорядився
викраденим майном, проте сума викраденого майна не становить складу злочину передбаченого ст.
185 КК України поскільки є нижчою за встановлений розмір за який притягають до
кримінальної відповідальності.

Із обвинувачення слід виключити кваліфікуючу ознаку
повторність, поскільки крадіжку майна з будинку ОСОБА_4 було вчинено до винесення вироку Ставищенського районного суду від 18
червня 2007 року.

Суд критично
сприймає покази підсудного ОСОБА_3 в тій частині, що він не вчиняв викрадення
оградки з кольорового металу з могили ОСОБА_5 оскільки на попередньому слідстві
він в присутності голови села та понятих вказав місце де він переховував
елементи оградки та де він її побив на шматки і в тому місці де він показав було
знайдено невеличку частку від оградки,
крім того підсудний в присутності
понятих показав все це під час відтворення обстановки та обставин події і під
час допиту його в якості обвинуваченого
дав покази по обставинах вчинення
даної крадіжки в присутності свого законного представника та адвоката і
ні разу нікому не заявляв про те, що
злочин вчинив не він. Покази підсудного
про те, що його били працівники міліції не ґрунтуються на доказах оскільки про
це він заявив лише судовому засіданні, під час попереднього слідства про це він
не заявляв, побоїв не знімав та не скаржився про це ні прокурору ні своєму
законному представнику та адвокату. Суд
приходить до висновку, що підсудній в судовому засіданні по вищевказаних обставинах вчинення крадіжки
оградки з могили, дав суду неправдиві покази з метою уникнути відповідальності
за даний злочин, оскільки цей злочин має особливий резонанс серед жителів села.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в
судовому засіданні докази, суд вважає, що вина підсудного доведена і його дії
кваліфікує:

- за
ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло;

- за ст. 297 КК
України, як викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_3,
суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного,
який раніше судимий за вироком Ставищенського районного суду Київської області
від 18 червня 2007 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком
3 роки з іспитовим строком 1 рік та вчинив злочин під час іспитового строку,
негативно характеризується за місцем
проживання та навчання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному
ОСОБА_3, вчинення злочинів неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному судом не
встановлено.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховуючи вищевикладене та
беручи до уваги, що підсудний не вперше притягується до кримінальної
відповідальності, оскільки раніше судимий за вироком Ставищенського районного
суду Київської області від 18 червня 2007 року за ст. 185 ч. 3 КК України до
позбавлення волі строком 3 роки з іспитовим строком 1 рік, міру покарання йому
слід обрати в межах санкції статтей, за якою його визнано винним, застосувавши
до нього вимоги ст.ст. 75, 104 КК України звільнивши його від відбування
покарання з випробуванням та покласти на нього обов'язки відповідно до п.п. 2),
3), 4) ч. 1 ст. 76 КК України бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою
для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що
ОСОБА_3, засуджений за вироком Ставищенського районного суду Київської області
від 18 червня 2007 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком
3 роки з іспитовим строком 1 рік, остаточне покарання за ст. 185 ч. 3 КК
України визначити йому відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково
приєднання покарання за попереднім вироком Ставищенського районного суду
Київської області, за ст. 297 КК України визначити відповідно до ст. 71 КК
України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за
попереднім вироком .

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд
враховує, що представник ОСОБА_10, ОСОБА_12 позовні вимоги про стягнення з підсудного
на її користь матеріальної шкоди в сумі 605 грн. та 1000 гривень моральної шкодив судовому засіданні підтримала, а
законний представник підсудного ОСОБА_2. позов визнала, відповідач позов не
визнав, а тому суд вважає що задоволенню підлягає стягнення матеріальної шкоди
в сумі 605 гривень, що підтверджено висновком експерта про вартість викраденої
оградки, документів та доказів на витрату 100 гривень позивачами на
встановлення оградки позивачем не представлено. Крім того підлягає стягненню
1000 гривень моральної шкоди завданої потерпілій внаслідок вчинення злочину.

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд
враховує, що ОСОБА_4 позовні вимоги про стягнення з підсудного на її користь
матеріальної та моральної шкоди в сумі 3081 грн. 50 коп. в судовому засіданні
підтримала, а підсудний та його законний
представник підсудного ОСОБА_2. позов визнали.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному
задоволенню, виходячи з наступного.

Суд вважає, що внаслідок злочинних дій підсудного по умисному проникненню з
метою крадіжки особистих речей і грошей,
спричинило матеріальну шкоду в сумі 1081 грн. 50 коп., яку необхідно стягнути з
підсудного та законного представника підсудного на користь потерпілої ОСОБА_4
відповідно до ст. 1166 КК України, та
моральну шкоду в розмірі 2000 грн., яка полягає в тому, що ставши предметом
нападу і крадіжки члени її родини і вона переживають страх не тільки за
збереження їхнього майна, а й також за їх життя і здоров'я. Внаслідок чого
змінився звичайний спосіб життя, відпочинку і роботи так як змушені охороняти
своє житло. Вказане підтверджується показами потерпілої та матеріалами справи.

Суд обговорив питання відносно
застосування до підсудного вимог ст. 69 КК України проте не вбачає підстав для її застосування.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним:

- за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

Із застосуванням вимог ст. 70 ч.4 КК України до покарання призначеного з а
даним вироком за вчинення злочину за ст. 185 ч.№ КК України слід частково
приєднати покарання призначене за вироком
Ставищенського районного суду Київської області від 18 червня 2007 року
у вигляді позбавлення волі на три роки та призначити остаточне покарання у
вигляді 3( трьох) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

- за злочин передбачений ст. 297 КК
України вчинений після винесення вироку Ставищенського районного суду Київської
області від 18 червня 2007 року призначити покарання у вигляді 2 (двох) років
позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 71 КК України, покарання призначене за новим
вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком
та призначити ОСОБА_3 остаточне
покарання у вигляді 4( чотирьох ) років позбавлення волі.

Остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити, із
застосуванням умов ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання
невідбутої частини покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської
області від 18 червня 2007 року 3 роки позбавлення волі і призначити остаточне
покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_3 вимоги ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши його
від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та зобов'язати його, відповідно до п.п.
2), 3), 4) ч. 1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без дозволу
органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 підписку про невиїзд не змінювати до вступу
вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 матеріальну
шкоду в сумі 605 (шістсот п'ять) гривень та моральну шкоду в сумі 1000 ( одну
тисячу) гривень, завданої злочином, а всього 1605 ( одну тисячу шістсот п'ять) гривень, в решті
позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
матеріальну шкоду в сумі 1081 , 50 коп.
( одна тисяча вісімдесят одна) гривня 50
копійок та моральну шкоду в сумі 2000 (
дві тисячі) гривень, а всього 3081 (три тисячі вісімдесят одну) гривню 50
копійок, завданої злочином.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного
центру при ГУ МВС України в Київській області судові витрати, понесені на
проведення експертних досліджень в сумі 141 (сто сорок одна) гривня 23 копійки.
Вказані кошти направляти: одержувач платежу: НД ЕКЦ при ГУ МВС України в
Київській області, код ЗКПО 25574713, рахунок № 5021 УДК у Київській
області, МФО 821018; призначення платежу: для зарахування НД ЕКЦ ГУ МВС України
в Київській області за експертні дослідження, в тому числі ПДВ.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного
центру при ГУ МВС України в Київській області судові витрати, понесені на
проведення експертних досліджень в сумі 278 (двісті сімдесят вісім) гривень 98
копійок. Вказані кошти направляти: одержувач платежу: НД ЕКЦ при ГУ МВС України
в Київській області, код ЗКПО 25574713, рахунок № 0460 УДК у
Київській області, МФО 821018; призначення платежу: для зарахування НД ЕКЦ ГУ
МВС України в Київській області за експертні дослідження, в тому числі ПДВ.

Речові докази по справі - молоток; металеве зубило, порожню скляну пляшку,
ємкістю 0,7 л. з етикеткою на якій міститься напис „Лідія”; господарський мішок
з уламками металевого посуду, дві металеві частинки із залишками фарби чорного
кольору та частини лакофарбового покриття із зовнішнім шаром чорного кольору -
знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, через
Ставищенський районний суд Київської області, протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з
моменту його оголошення.

Суддя