Справа № 361/7441/2014-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/215/15 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 20 11.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
11 лютого 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

з участю: прокурора: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
представника потерпілого: ОСОБА_8
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000451 від 28.11.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 147, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289 КК України повернуто прокурору, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 147, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289 КК України повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального закону. Зокрема, судом вказано про невиконання органом досудового розслідування вказівок суду, викладених в його попередніх ухвалах від 26.11.2013 року, 04.06.2014 року та 08.10.2014 року, безпідставне виділення матеріалів кримінального провадження стосовно інших осіб, причетних до злочину, які не встановлені, не притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи на яку вказує слідчий у обвинувальному акті, наявність розбіжностей у формулюванні обвинувачення за ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, а також на відсутність у обвинувальному акті даних щодо запобіжного заходу обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , про речові докази і неповноту розмірів процесуальних витрат.

Таким чином, на думку суду, без усунення зазначених суперечностей та недоліків, виявлених в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, призначення судового розгляду у даному кримінальному провадження може призвести до порушення законних прав та інтересів учасників процесу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314-316 КПК України, посилаючись на те, що вказана ухвала винесена з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийняв рішення без вивчення матеріалів кримінального провадження. У підготовчому засіданні судом фактично не досліджувалися питання відповідності обвинувального акту вимогам КПК України, а досліджувалося тільки виконання вказівок, зазначених в ухвалах Броварського міськрайонного суду від 26.11.2013 року, 04.06.2014 року та 08.10.2014 року, які апелянт вважає виконаними. На стадії підготовчого провадження дослідження фактичних обставин є безпідставним та не ґрунтується на нормах кримінального процесуального законодавства.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд не уповноважений повертати обвинувальний акт з підстав невиконання вказівок суду, зазначених у судовому рішенні про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування в порядку КПК України в редакції 1960 року.

На думку апелянта, в оскаржуваній ухвалі суд не навів жодних порушень ст. 291 КПК України, допущених органами досудового розслідування при складанні обвинувального акту та вважає, що вимоги цієї статті виконанні у повному обсязі.

Необґрунтованим є також посилання суду на невідповідність обвинувального акта нормам процесуального закону у зв`язку з виділенням матеріалів кримінального провадження, оскільки це питання під час підготовчого судового засідання не підлягає дослідженню і не досліджувалося.

Надуманим є твердження суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить даних про речові докази та неповноту даних про процесуальні витрати, оскільки ст. 291 КПК України не передбачає внесення до обвинувального акта відомостей про речові докази, а в той же час дані про розмір витрат на залучення експерта вказані в обвинувальному акті.

Також, необґрунтованим є твердження суду про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації в частині запобіжного заходу, обраного ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки на час складання реєстру матеріалів досудового розслідування та направлення обвинувального акта до суду ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запобіжний захід обраний не був про що прокурором було повідомлено суду під час заявлення клопотання про обрання цим обвинуваченим запобіжного заходу в ході підготовчого судового засідання.

Крім того, КПК України не передбачена процедура відновлення досудового розслідування та проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні після повернення судом обвинувального акта, для усунення його недоліків.

В запереченнях потерпілий ОСОБА_7 просить в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на та, що ухвала суду на його думку є законною та обґрунтованою, а обвинувальний акт прокурора неповним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки прокуратура навмисно, з порушенням кримінального процесуального законодавства, звузила коло обвинувачених, не провела всіх необхідних слідчих дій та не виконала вимоги ухвал Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2013 року, 04.06.2014 року та 08.10.2014 року та ухвал Апеляційного суду Київської області від 27.07.2014 року і від 02.12.2014 року.

Також, потерпілий посилається на те, що ні його, ні його представника не було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження, їм не було надано копії обвинувального акту, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, підтвердив її доводи та просив задовольнити;

потерпілого та його представника, які проти апеляційної скарги прокурора заперечували та просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду залишити без змін;

обвинуваченого ОСОБА_11 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; захисника ОСОБА_10 , яка апеляційну скаргу прокурора підтримала; обвинуваченого ОСОБА_12 , який залишив вирішення апеляційної скарги прокурора на розсуд суду; захисника ОСОБА_9 , який проти апеляційної скарги прокурора заперечував, а в частині скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 підтримав;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може, з наступних підстав. ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Ч.2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складання та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому викладенні фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 ч.2 КПК України є хибним.

На думку колегії суддів хибними є посилання суду як на підстави для повернення обвинувального акту на те, що обвинувальний акт не містить даних про речові докази та неповноту даних про процесуальні витрати, оскільки ст. 291 КПК України не передбачає внесення до обвинувального акта відомостей про речові докази, а дані про розмір витрат на залучення експерта вказані в обвинувальному акті.

Твердження суду про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних щодо запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, в ньому міститься інформація про скасування Апеляційним судом м. Києва ухвал Броварського міськрайонного суду Київської області віл 16.03.2010 року про обрання ОСОБА_12 і ОСОБА_11 запобіжних заходів у вигляді взяття під варту.

Крім того, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2015 року було вирішено питання щодо обрання обвинуваченим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (а.с. 143-148).

Також, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки органом досудового розслідування не виконано вказівок суду, викладених в його попередніх ухвалах від 26.11.2013 року, 04.06.2014 року та 08.10.2014 року є необґрунтованим, оскільки в КПК України в редакції 2012 року такі вимоги відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та повернення обвинувального акту до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0000451 від 28.11.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 147, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289 КК України скасувати.

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000451 від 28.11.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 147, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289 КК України до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4