Справа № 442/7632/13-к
Провадження №1-кп/442/7/2015
У Х В А Л А
Іменем України
"16" квітня 2015 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001024, від 16.05.2013 року відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

30.09.2014 року від прокурора ОСОБА_6 , якого відведено у даному кримінальному провадженні, надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.21-23, т.2) у виді тримання під вартою, так як ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення воді на строк до 10 років, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, як стало відомо під час судового розгляду, 03.07.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про відвід судді, до вказаного клопотання було додано СД-диск із записом розмови між обвинуваченим та свідком сторони обвинувачення ОСОБА_7 .. Із змісту вказаного аудіо-запису вбачається, що обвинувачений намагався вплинути на свідка з метою зміни його показів. Факт впливу відображено в ухвалі слідчого судді від 25.09.2013 року та ухвалі про обрання запобіжного заходу від 04.03.2014 року. Разом з тим, обвинувачений порушуючи процесуальні обов`язки не з`явився у судове засідання 04.09.2014 року, не повідомивши суд про причини неявки. А також те, що 16.07.2014 року ОСОБА_4 слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВС України у Львівській області оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. А також те, що обвинувачений не має постійного місця проживання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з мотивів, викладених у такому. Крім цього, згідно витягу з кримінального провадження №0000132, зареєстровано заяву ОСОБА_8 від 22.01.2015 року щодо незаконних на її думку дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 376, ч2. ст. 383 КК України.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти клопотання через його безпідставність, оскільки вважають, що таке спрямоване на позбавлення волі. Стосовно впливу на свідка ОСОБА_7 обвинувачений вказав, що саме такий просив у нього захисту, так як побоюється за своє життя, оскільки здійснюється тиск працівників міліції. Наведенні мотиви є нічим іншим як перекручуванням дійсних обставин. Разом з тим, неявка в судове засідання на 04.09.2014 року була зумовлена неналежним повідомленням про таке, що стало підставою для винесення ухвали про привід. Обвинувачений має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де проживає з 15.08.2014 року разом з дружиною та двома дітьми. Що стосується вчинення кримінального правопорушення під час кримінального провадження у даній справі, то не має доказів, які б стверджували таке, оскільки жодних слідчих дій протягом останніх трьох місяців не проведено.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних міркувань.

У кримінальному провадженні за № 0001024 від 16.05.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з 05.03. 2014 року до 01.05.2014 року за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 05.03.2014 року. При обранні такого запобіжного заходу було враховано зокрема незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, та ризики ст. 177 КПК України.

Отже термін дії, запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчився, інший запобіжний захід з 01.05.2014 року по вказаному кримінальному провадженню йому не обирався.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд критично ставиться до заявленої підстави обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту як неявку в одне судове засідання, оскільки встановлено, що дійсно повістка обвинуваченому була виписана на 04.08.2014 року, а не на 04.09.2014 року, що зумовило його неявку у судове засідання.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 20.05.2014 року, тобто під час кримінального провадження у даній справі йому заявлено підозру СВ Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України; а також згідно витягу з кримінального провадження №0000132, зареєстровано заяву ОСОБА_8 від 22.01.2015 року щодо незаконних на її думку дій ОСОБА_4 за за ч. 1 ст. 376, ч2. ст. 383 КК України.

Що стосується впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_7 , на що в свою чергу посилається обвинувачення, суд не може надати такому належну оцінку на даному етапі судового розгляду.

Разом з тим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, суд вважає, що обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України, не виправдовують себе в цілому.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 194 КПК України. Залишається достатньо підстав вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу, можуть виникнути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що у зв`язку з наявністю обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень із встановленням наявності доказів про вчинення обвинуваченим таких згідно обвинувального акту, вагомість яких підлягає ще перевірці, а також з метою запобігання ризиків, визначених у статті 177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання за санкціями інкримінованих статей, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується, та враховуючи сімейний стан та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та ризиків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 181, 194,392 КПК, суд-

УХВАЛИВ :

В клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяця, тобто до 16 червня 2015 року включно.

Домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- на час розгляду кримінального провадження в суді утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення;

- не залишати житло в якому він проживає за адресою : АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби;

- повідомляти слідчого, суд та прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну не залишати місце постійного проживання без дозволу суду.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу покласти на Дрогобицький МВ ГУМВСУ у Львівській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 що у разі невиконання зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 мінімальних розмірів заробітної плати.

Роз`яснити ОСОБА_4 що під час здійснення за ним контролю з приводу виконання ухвали суду щодо обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, працівники внутрішніх справ мають право з`являтися за місцем його проживання, а також вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені на апеляційну скаргу на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1