Справа №10-140/07 Головуючий
у І інстанції Клок О.М.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 01
серпня 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Волинської

області у складі:
головуючого - судді
Фідрі О.М.,

суддів - Матата
О.В., Бешти Г.Б,

з участю
прокурора - Ващук
І.В.,

обвинуваченого
-
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора
міста Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду від 25 липня 2007
року, якою щодо ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Рига, Латвія,
мешканця АДРЕСА_1,
одруженого, має на утриманні
малолітню дитину, з середньою освітою, працюючого вантажником ПП «Вікінг», особи без громадянства, раніше не судимого, відмовлено у задоволенні подання про зміну
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на взятгя під варту, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 25 липня 2007 року за поданням слідчого СВ
Луцького MB УМВС України у Волинській області, погодженим з прокурором, відмовлено у задоволенні подання про зміну
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на взяття під варту щодо
ОСОБА_1 який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

У
поданій апеляції помічник прокурора ставить питання про скасування постанови
суду та направлення подання на новий судовий розгляд, посилаючись на безпідставність відмови у
задоволенні подання слідчого,
неврахуванні судом при прийнятті рішення тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується
ОСОБА_1., і обставин, що дають підстави вважати, що ОСОБА_1. чинить тиск на потерпілого і
перешкоджає встановленню істини у справі.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого ОСОБА_1. та його
захисника, які заперечили доводи апеляції, дослідивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляцію слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Відповідно
до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», взяття під варту є найбільш
суворим запобіжним заходом і обирається лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть не забезпечити
виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної поведінки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й
суду або виконання процесуальних рішень,
перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну
діяльність.

Слідчий
у судовому засіданні пояснив, що
ОСОБА_1. з'являється на його виклики,
умов запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд не порушує. Разом
з тим, потерпілий ОСОБА_2 заявив про
надходження погроз від невстановлених осіб на його адресу та щодо членів його
сім'ї, які, на його думку, пов'язані із розслідуванням кримінальної
справи про обвинувачення ОСОБА_1 у зв'язку з чим винесено постанову про
застосування відносно потерпілого заходів безпеки.

Судом
першої інстанції встановлено, що
відсутні факти чи обставини, які б
давали підстави з певною ймовірністю вважати,
що дійсно ОСОБА_1., перебуваючи
на волі, чинив тиск на потерпілого та
членів його сім'ї, або за його вказівкою
це робили інші особи; що він перешкоджає встановленню істини у справі, намагається ухилитися від слідства й суду.
Тяжкість злочину, у вчиненні якого
обвинувачується особа, не може бути
безумовною підставою для обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту.

Крім
того, ОСОБА_1. має постійне місце
проживання, за яким характеризується
позитивно, працевлаштувався, має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє,
дружина потребує допомоги для догляду за дитиною, а також зобов'язується з'являтися на виклики
слідства й суду, виконувати покладені на
нього процесуальні обов'язки,
відшкодувати завдану злочином шкоду. Під час перебування на підписці про
невиїзд будь-яких дій, спрямованих на
ухилення від слідства ОСОБА_1. не вчиняв.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні подання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_1. з підписки про
невиїзд на взяття під варту.

Керуючись ст.ст.
362, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від
25 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.