Справа №
11-а 139 2007p. Головуючий у суді І інстанції Березій Ю.А.
Категорія: ст. 115 ч. 1 КК Доповідач у суді II інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі

головуючого - судді Зубка
К.А., суддів Лещенка P.M., Петрової І.М., за участю
прокурора Чабанюк Т.В., захисника-адвоката
ОСОБА_5

розглянула у
відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_2, захисника-адвоката ОСОБА_6, захисника засудженого ОСОБА_7,
засудженого ОСОБА_3, захисника ОСОБА_8, захисника засудженого ОСОБА_1. - ОСОБА_5 на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області
від 07.08.2006
року, яким

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого,
неодруженого, несудимого,

засуджено за ст. 186
ч. З КК України - до 6 років позбавлення волі; за ст. 115 ч. 1 КК України -
до 10
років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно
призначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі;

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_2, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого,
неодруженого, несудимого,

засуджено за ст. 186
ч. З КК України - до 6 років позбавлення волі; за ст. 185 ч. З КК України - до 4
роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно
призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі;

ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_3, українця, громадянина України, з неповною
середньою освітою, непрацюючого,

неодруженого, несудимого,

засуджено за ст.
186 ч. З КК України -
до 6 років позбавлення волі.

Стягнуто солідарно з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1. на користь ОСОБА_4164
грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Вироком суду засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними у тому,
що 22 березня 2003
року попередньо домовились проникнути в жилий будинок,
розташований в АДРЕСА_4,
з метою викрадення грошей потерпілої ОСОБА_4.

З цією метою вони в той же день, близько 19-00 години, прийшли до будинку ОСОБА_4, де, шляхом обману, проникли в будинок
і, застосувавши до неї насильство, яке не було небезпечним для її життя і
здоров'я, відкрито викрали гроші в сумі 80 грн..

Після цього ОСОБА_1, виходячи за межі домовленості, з метою умисного вбивства
потерпілої, яка вимагала від підсудних залишити будинок, зі значною силою
здавив руками її шию і внаслідок механічної асфікції настала смерть потерпілої.

Після того, як засуджені залишили будинок, ОСОБА_2, маючи умисел на таємне
викрадення грошей потерпілої, близько 20-30 год. того ж дня, повторно проник в будинок потерпілої, скоївши крадіжку грошей в сумі 150 грн..

В апеляціях:

захисник -
адвокат ОСОБА_5 просить вирок відносно ОСОБА_1 скасувати
з припиненням провадження по справі, так як матеріалами кримінальної справи винність ОСОБА_1 в скоєні інкримінованих злочинів не
доведена, висновки суду про винність ОСОБА_1. не відповідають фактичним
обставинам справи

захисник -
адвокат ОСОБА_6 просить вирок відносно ОСОБА_2 скасувати
з поверненням справи прокурору на додаткове розслідування в зв'язку зі суттєвим
порушенням норм матеріального та процесуального законодавства України допущені
під час проведення досудового та судового слідства, порушенням права
засудженого на захист, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам
справи;

захисник ОСОБА_2 -
його мати просить вирок відносно сина скасувати з
припиненням провадження по справі, так як матеріалами кримінальної справи
винність його в скоєні інкримінованого злочину не доведена;

засуджений ОСОБА_2 просить вирок скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись на неповноту досудового і судового слідства,
порушенням його права на захист;

захисник ОСОБА_3 -
його мати просить вирок стосовно сина скасувати з
припиненням провадження по справі, посилаючись на те, що матеріалами
кримінальної справи винність ОСОБА_3 в скоєні інкримінованих злочинів не
доведена;

засуджений ОСОБА_3 просить вирок скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд
в зв'язку із
однобічністю та необ'єктивністю

судового
слідства. Крім того, він вказує, що на нього під час
досудового слідства чинився фізичний і моральний тиск, внаслідок чого він
обмовив як себе, так і ОСОБА_1. з ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, прокурора про залишення вироку районного суду без зміни,
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, захисника - адвоката ОСОБА_5, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_7, які підтримали свої
апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає, що задоволенню вони не підлягають.

Висновки районного суду про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за
попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло вчинили
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров"я потерпілої, ОСОБА_1 скоїв умисне
вбивство потерпілої, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з
проникненням у житло ґрунтуються на сукупності достовірних і узгоджених між
собою доказів, а тому районний суд правильно кваліфікував їх дії за ст. 186 ч.З, ст. 115
ч. 1,
ст. 185 ч.З КК України.

Незважаючи на невизнання засудженими своєї вини, їх винність
підтверджується показаннями потерпілого, свідків та матеріалами кримінальної
справи.

Потерпілий ОСОБА_9
показав, що він виявив труп потерпілої ОСОБА_4 в будинку
за місцем проживання.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в якості експерта досліджував по справі труп
потерпілої ОСОБА_4 і смерть потерпілої настала внаслідок механічної асфікції.

Свідок ОСОБА_11
показав, що у 2003 році він
працював помічником прокурора Новомиргородського району і по справі проводив
слідчі дії, і в якості підозрюваних по справі проходили ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, які спочатку визнавали вину, пояснюючи, що вбивство ОСОБА_4 скоїв
ОСОБА_1, але потім відмовились від своїх показань;

Свідок ОСОБА_12 показав, що працював слідчим Новомиргородського РВ УМВС,
пред'являв обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, які вину визнавали повністю
в присутності адвокатів, а під час конвоювання, в розмові між ОСОБА_3 і
ОСОБА_2, вони розповідали, що не мали наміру на вбивство ОСОБА_4, а це зробив
ОСОБА_1 з власної ініціативи;

Свідок ОСОБА_13 показав, що 23 березня 2003 року в складі слідчої групи приймав участь в проведенні оперативно - розшукових заходів осіб, які скоїли вбивство ОСОБА_4, за підозрою у скоєнні
злочину були затримані ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які показали, що вбивство
скоїв ОСОБА_1, фізичного насильства відносно цих осіб він не допускав.

Винність засуджених також підтверджується матеріалами
справи:

- протоколом огляду місця події від 24.03.2003 року, згідно якого в жилому
будинку, розташованому в
АДРЕСА_4
виявлено труп ОСОБА_4 (т.1 а.с-10-21);

· протоколом допиту в якості свідка та обвинуваченого ОСОБА_2 від 28.03.2003 року, від 08.04.3003
року, від 23.06.2003 року згідно яких 22.03.2003
року близько 18-30 год. він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, проникли в жилий будинок потерпілої, де ОСОБА_1
спочатку почав ображати ОСОБА_4 нецензурними словами, а потім став її душити,
позбавивши життя, потім, коли вони втрьох залишили будинок, він повторно
повернувся в будинок з метою крадіжки грошей, в подушці виявив гроші, купюрами по 10 та 20 грн. (т.1 а.с.43-50, 151-153,
308-309);

· протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.12.2005
року, згідно якого вона працює вихователем Новомиргородської спецшколи інтернату і 28.03.2003 року була запрошена слідчим для участі в допиті неповнолітнього ОСОБА_2,
який дав показання з приводу обставин вбивства ОСОБА_4 добровільно, без
будь-якого фізичного та психічного тиску ( т.4 а.с. 70);

·
протоколом допиту ОСОБА_3
в якості підозрюваного від 01.04.2003 року та в якості
обвинуваченого від 08.04.2003
року і 23.06.2003 року з яких вбачається
факт протиправного проникнення засуджених в будинок потерпілої ОСОБА_4 із
застосуванням обману, факт відкритого викрадення коштів ОСОБА_4, та факт
позбавлення життя потерпілої ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 104-107,120-122,
300-301);

·
висновками
судово-медичної експертизи, згідно яких смерть потерпілої настала від механічної асфікції, яка розвинулась від
здавлювання шиї потерпілої, вірогідно, пальцями рук (т.2 а.с.5-7, т.4
а.с. 12-16);

· протоколом очної ставки від 05.06.2003 року між свідком ОСОБА_15 та
обвинуваченим ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_15 заперечила алібі, на яке посилався ОСОБА_1 при попередніх допитах (т.1 а.с. 275-276);

· протоколом очної ставки від 04.06.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно якого ОСОБА_2 підтвердив факт умисного
вбивства потерпілої ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 269-270);

· протоколом очної ставки від 04.06.2003 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2 підтвердив факт участі
ОСОБА_1. у скоєнні злочинів (т. 1 а.с. 271-272);

- протоколом допиту
свідка ОСОБА_16, яким спростовується алібі

засудженого ОСОБА_2 про відсутність в місці споєння
злочину

22.03.2003
року (т.4 а.с. 63).

Доводи засуджених про те, що стосовно них застосовувались заходи фізичного та психічного тиску, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наступним:

·
довідкою
Новомиргородської центральної районної лікарні про те, що в період з 28.03.2003 року по 10.04.2003
року засуджені, а також їх родичі - не звертались за медичною допомогою з приводу тілесних ушкоджень ( т.4 а.с.75);

·
довідкою із швидкої
допомоги, згідно якої засуджені в період з 25.03.2003 року по 13.05.2004
року, не звертались з тілесними ушкодженнями (т.4 а.с.76);

витягом з книги медичного обстеження осіб, яки утримуються в
Новомиргородському РВ УМВС, згідно якого в період з 29.03.2003 року по

02.04.2003 року засуджені не заявляли скарги з приводу стану
здоров"я (т.4 а.с. 122);

-
постановою органів прокуратури від 26.12
2005 року про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно працівників міліції з приводу застосування недозволених методів дізнання відносно ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_1. (
т.4 а.с. 123-124).

Таким чином, районний суд обґрунтовано дійшов висновку
про те, що наведені докази логічно
узгоджуються між собою, не суперечуть один одному, і оцінив їх як такі, що є достовірними та поклав
в основу обвинувального вироку.

Призначаючи засудженому покарання, районний суд в повній
мірі врахував, що злочин за ч.З ст. 185
та ч.З ст. 186
КК України віднесено законом до тяжких злочинів, а злочин за ч.1 ст. 115 КК України -
до особливо тяжкого
злочину, що став наслідком позбавлення людини життя,

Обставинами, які обтяжують відповідальність засуджених, суд правильно врахував вчинення злочинів відносно
престарілої особи, а обставиною, яка пом'якшує покарання - вчинення злочинів у неповнолітньому віці.

Місцевий суд також правильно визнав, що засуджені до
кримінальної відповідальності притягуються
вперше, але характеризуються негативно, вину не признали, а тому правильно дійшов висновку про можливість їх виправлення в місцях позбавлення волі в призначений строк.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_2, захисника-адвоката ОСОБА_6,
захисника засудженого ОСОБА_7,
засудженого ОСОБА_3, захисника ОСОБА_8,
захисника засудженого ОСОБА_1. - ОСОБА_5 оставить
без задоволення, а вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2006
року стосовно ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1- без зміни.