Справа № 381/495/15-к Головуючий у І інстанції Ковалевська
Провадження № 11-сс/780/73/15 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 19.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 лютого 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2015 року про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оренбург, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого в 2010 році Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 України, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 30.01.2015 року приблизно о 07 год. 40 хв., він з метою збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_6 зайшов на територію подвіря будинку АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник в вище вказаний будинок, звідки таємно викрав чотири золоті каблучки загальною вагою 10 грамів та мобільний телефон марки «Нокія», після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку.

30.01.2015 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31.01.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2015 року застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 березня 2015 року та визначено заставу в розмірі 20 мінімальних розмірів заробітних плат.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 раніше судимий в 2010 році Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, строк покарання відбував в Бучанській ВК, звільнився 11.07.2014 року, після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий тяжкий злочин майнового характеру, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд також зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 зможе запобігти вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив умисний корисливий злочин з метою наживи, корисливість його злочинних дій вказує на те, що застосування більш мяких запобіжних заходів не може забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та зазначає, що слідчим суддею не будо враховано того, що він ВІЛ інфікований та хворіє на важку форму туберкульозу, в скоєному злочині щиро кається та допомагає слідству.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчий суддя, при прийняті рішення про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, а також дані про особу підозрюваного, який раніше судимий в 2010 році Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, строк покарання відбував в Бучанській ВК, звільнився 11.07.2014 року, після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий тяжкий злочин майнового характеру, що свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.

Підстави і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення щодо клопотання слідчого наведені в ухвалі суду, з якою колегія суддів погоджується.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставою для визнання ухвали слідчого судді незаконною, апеляційним судом не встановлено.

Посилання підозрюваного в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не враховано стан його здоров`я не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки як вбачається з довідки Фастівської ЦРЛ від 31.01.2015 року ОСОБА_6 знаходиться на обліку в туб. кабінеті Фастівської ЦРЛ та не прихильний до лікування. Даних, що підозрюваний ОСОБА_6 . ВІЛ інфікований в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2015 року про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , який підозрюється у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3