Справа № 383/182/15-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2015 року м. Бобринець
Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровограда, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, освіта повна загальна середня, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 , близько 11 години дня перебуваючи на території НВК Бобринецької гімназії ЗОШ № 1, яка розташована за адресою Леніна, 62, м. Бобринець, Кіровоградської області, де він пропонував придбати у нього окуляри зайшов до службового приміщення кабінету хімії № 204, де помітив, що на той час нікого в приміщенні не було. Увійшовши через вхідні двері до середини вказаного приміщення, ОСОБА_4 помітив на дерев`яному стільці жіночу сумочку. Та шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення за раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна відчинив сумочку з якої дістав гаманець червоного кольору та з якого викрав гроші в сумі 250 грн. купюрами: одна купюра номіналом 100грн. та три купюри номіналом 50грн., які належать вчителю хімії НВК Бобринецької гімназії ЗОШ №1 ОСОБА_6 . Під час викрадення грошей з гаманця, до середини приміщення увійшла ОСОБА_6 яка помітивши, що ОСОБА_4 порпався по її речах, своєю присутністю припинила його злочинні дії, та відвела до директора НВК Бобринецької гімназії ЗОШ №1, де ОСОБА_4 повернув викрадені гроші в сулії 250грн. тим самим не довівши свій злочинний умисел щодо викрадення грошей до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині встановлена, своїми діями ОСОБА_4 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадужку), незакінчену з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та кваліфікує його дії як злочин передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Також, у даній угоді зазначено та роз`яснено потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення. Вказана угоди підписана обвинуваченим та потерпілою.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні підтвердив свою згоду щодо укладення угоди про примирення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, зясувавши питання визначені ч.5 ст. 474 КПК України, розуяснивши обвинуваченому та потерпілій, а також іншим учасникам процесу наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, заслухавши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України правильно, кваліфікуючими ознаками яких є замах на таємне викрадення чужого майна (крадужка), незакінчена з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченого угода про примирення підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376,474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речовийі доказ гроші в сумі 250 грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1