Номер провадження: 11-кп/785/276/15
Номер справи місцевого суду: 500/7351/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Броска, Ізмаїльського району Одеської області, громадянин України, із середньою освітою, працюючий за наймом, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-17 квітня 1996 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст. 861, 44, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 2296, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-19 жовтня 2000 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч.1 ст. 1961, ст. 42 КК України ( в редакції1960 року) до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна;

-03 червня 2002 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 141., ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України ( в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі;

-27 січня .2010 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі;

-09 жовтня 2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;

засуджений:

-за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року перевівши покарання у виді арешту у більш суворий вид покарання - у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення, передбаченого п/п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, і остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Як вказано у вироку, 10 жовтня 2014 року, приблизно о 10-00 годин, ОСОБА_7 умисно з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, таємно проник в дім по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки Nokia 5030 с у корпусі чорного кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар, вартістю 210 грн., машинку для стрижки марки Philips, вартістю 450 грн., рюкзак чорно-червоного кольору, вартістю 60 грн., велосипед марки ARDIS, вартістю 2500 грн., ноутбук марки Asus, вартістю 2300 грн., клавіатуру від комп`ютера чорного кольору марки A4 TECH, вартістю 50 грн., електроплитку марки Огіоп, вартістю 200 грн., ніж кухонний, вартістю 50 грн., ніж кухонний в чохлі, вартістю 50 грн., МР-3 плеєр, вартістю 100 грн. та гроші в сумі 50 грн., які належать ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6 020 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеності вини і правильність кваліфікації його дій, зазначив, що судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказав, що при постановлені вироку судом першої інстанції належним чином не враховані ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєнні злочину, його позитивну характеристику за місцем проживання.

Просить вирок суду першої інстанції змінити та застосувати відносно обвинуваченого дію ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку та досліджених судом першої інстанції відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого за ст.183 ч.3 КК України судом першої інстанції кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на вирок при призначенні покарання суд урахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме його активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання.

Призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів. Підстав вважати його несправедливим через суворість немає. Тому доводи обвинуваченого про те, що йому призначено покарання без дотримання вимог закону, є безпідставними.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_7 ст.69 КК України та зміни вироку колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_7 без зміни.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4