Справа № 755/4984/13-к
В И Р О К

іменем України

"15" березня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бірси О.В.

при секретарі - Куса Л.І.

за участю прокурора - Чорноштан А.С.

обвинуваченого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001712 по обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Сумської області Глуховського району с. Старікове, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого мулярем в ТОВ "Виробничо-будівельна фірма "МЖКбуд", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2013 року приблизно о 07 годині 17 хвилин ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем БМВ державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 40 км/год. по середині проїзної частини вул.. Березняківської з боку вул.. Шумського в напрямку вул.. Дніпровська Набережна в м. Києві.

Проїзна частина вул.. Березняківської має дві смуги руху в бік вул.. Дніпровська набережна та дві смуги руху в бік вул.. Шумського в м. Києві, присутня горизонтальна дорожня розмітка 1.3, 1.5, 1.14.1 (зебра).

Під час руху водій ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме: відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

ОСОБА_1, керуючи автомобілем БМВ державний номерний знак НОМЕР_1, та під'їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 (зебра) ПДР України, які розташовані біля будинку № 36 по вул.. Березняківській в м. Києві, не зменшив швидкість свого автомобіля перед пішохідним переходом, де в той час проїзну частину на нерегульованому пішоходному переході вул.. Березняківської переходила пішохід ОСОБА_2, яка рухалася з права на ліво по ходу руху автомобіля БМВ державний номерний знак НОМЕР_1, чим створив їй небезпеку, після чого застосував екстрене гальмування та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 передньою лівою частиною свого автомобіля та лише після цього зупинив свій автомобіль.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 282/Е від 22.02.2013 року у пішохода ОСОБА_2 мали місце наступні тілесні ушкодження: забійна рана підборіддя, закритий перелом лівого суглобового відростка нижньої щелепи, переломи коронок 1-2 зубів верхньої щелепи справа та зліва - закрита черепно-мозкова травма, закритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки. Дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров'я).

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому, ОСОБА_1 просив суд не допитувати потерпілу, свідків, не оголошувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_1 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_1 роз'яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки він своїми навмисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_1 є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховується, що ОСОБА_1 на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується, раніше не судимий та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Речовий доказ слід залишити у власності ОСОБА_1, а витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним вчиненні у злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п'ять тисяч сто) гривень в дохід держави з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за проведення авто технічної експертизи в сумі 735 (сімсот тридцять п'ять) гривень 60 копійок.

Речовий доказ: автомобіль марки БМВ державний номерний знак НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я :