ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
представника служби у справах дітей ОСОБА_9
представника кримінальної міліції ОСОБА_10
педагога ОСОБА_11
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костирка Бериславського р-ну Херсонської області, українця, гр-на України, не одруженого, освіти неповної середньої, не працюючого, який мешкає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - у вчиненні злочину, передбаченому п.п. 4, 12 ч.2 ст.115 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Фрунзе Іванівського р-ну Херсонської області, українця, гр-на України, не одруженого, освіти середньої, б/п, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 раніше не судимого - у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 4,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, -
встановив :
31 грудня 2013 року близько 21 год., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , без попередньої змови групи осіб, знаходячись на вул.. Заводській в с. Степанівка в м. Херсоні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід за мотивом особистих неприязнених відносин, переслідуючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_14 , з особливою жорстокістю, що виразилася в не одноразовому, за тривалий період часу нанесенні останньому чисельних ударів руками та ногами по голові та тілу, що привело до тривалого та багаторазового спричинення потерпілому фізичного болю, в подальшому відтягли ОСОБА_14 по ґрунтовій дорозі на відстань 143 м, мимо території електромеханічного заводу, до каналізаційного колодязя, де ОСОБА_13 двічі вставляв фрагмент найденої металево-пластикової труби діаметром 1,5 см. в анальний отвір потерпілого, що причинило тому особливих страждань та скинули у люк колодязя, де потерпілий помер.
Смерть ОСОБА_14 настала від тілесних ушкоджень, причинених обвинуваченими та находиться в прямому причинному зв`язку з їх діями. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4/21 від 10.02.2014р. потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден тулуба, тазу, кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, крововиливу та розривів слизистої кінцевого відділу прямої кишки з травматичним розривом передньої стінки надампулярного відділу прямої кишки, проникаючим в черевну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, закритої внутрішньочерепної травми: оскольчатого перелому кісток носа зі зміщенням кісних відламків, оскольчатого перелому правої виличної кістки, оскольчатого перелому альвеолярного відростку верхньої щелепи, крововиливу під мозкові оболонки, забоїв речовини головного мозку, забійних ран обличчя, верхньої губи, крововиливу під білкову оболонку правого ока, синців, саден обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, закритої травми органів грудної клітини - множинних, двосторонніх переламів ребер з пошкодженням пристіночної плеври і тканини легень, масивних крововиливів в м`які тканини грудної клітини в проекції переламів ребер, крововиливу в біляаортну клітковину висхідного відділу аорти, в ліве ушко, ліве передсердя, травматичного розриву ушка лівого шлуночка серця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та здоров`я та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_14 , яка настала в період часу з 23.00 год, 31.12.2013 р. до 03.00 год. 01.01.2014р.
ОСОБА_13 протягом 2013 року, достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 1997 р.н., є неповнолітнім, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення моральних засад виховання неповнолітнього, шляхом неодноразового сумісного вживання спиртних напоїв, спонукав у ОСОБА_12 бажання перебувати у стані алкогольного сп`яніння, тобто втягнув неповнолітнього у пияцтво.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що ОСОБА_15 він знав десь 4-5 місяців, між ними ніяких конфліктів не було, з ОСОБА_16 дружив. 31.12.13р. з ранку і на протязі дня він разом з ОСОБА_16 вживали спиртні напої, близько 19 год. приїхали додому ОСОБА_16 , де теж вживали спиртні напої. Десь увечері подзвонив ОСОБА_17 і запитав, чому він побив ОСОБА_15 і сказав приїхати до нього, що він разом з ОСОБА_16 і зробили близько 20 год. ОСОБА_15 знаходився біля подвір`я ОСОБА_17 , був у нетверезому стані, у того було побите обличчя, тримався за бік і сказав ОСОБА_17 , що це він його побив, хоча насправді він цього не робив. Так як це була не правда, він почав бити потерпілого, розбив тому губу, висловлювався нецензурною лайкою. Сложинський припинив конфлікт і сказав йому і ОСОБА_16 , щоб вони відвели ОСОБА_15 на роботу. Вони провели потерпілого до підстанції тримаючи під руки, він зліва, ОСОБА_16 з права, потім той пішов сам, а вони розвернулись і пішли додому. Біля будинку ОСОБА_17 вони знаходилися десь 20 хв. При ньому потерпілий нікому не дзвонив. ОСОБА_16 потерпілого не бив. Він вживав спиртні напої ще до знайомства з ОСОБА_16 і той не втягував його у пияцтво, вони збирались разом, кожен за свої гроші, або у кого були гроші, придбали спиртне і вживали його. Коли і скільки разів це було він не пам`ятає. У скоєння злочину ОСОБА_16 теж його не втягував.
Обвинувачений ОСОБА_13 свою провину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав і пояснив, що потерпілого раніше декілька разів бачив, конфліктів між ними не було. 31.12.13р. вони з ОСОБА_18 вживали спиртне, а потім їм подзвонив ОСОБА_17 і сказав прийти до нього. Біля подвір`я ОСОБА_17 вони побачили потерпілого, який сидів біля забору, у того була розбита брова, з неї текла кров, яка була і на одежі, той держався за бік, ОСОБА_18 почав з тим розбиратися, два рази вдарив того по обличчю і один раз ногою, вийшов ОСОБА_17 і зупинив ОСОБА_18 і попросив їх довести потерпілого до роботи. Вони взяли потерпілого під руки, він був зліва, а ОСОБА_18 з права, і довели до повороту, десь за 50-60м. до колодязя, залишили там ОСОБА_15 , а самі пішли в зворотному напрямку додому, де почали пити. Телефон він знайшов коли повертався і віддав його брату. Він знає ОСОБА_18 десь з 16 років і той вже вживав спиртні напої. Вони разом теж вживали спиртні напої і кожен давав на це свої гроші або у кого вони були. Вживали спиртне десь 2-3 рази на неділю. Він не втягував ОСОБА_18 у пияцтво і 31.12.13р. вранці вони на сумісні гроші придбали спиртне і вжили його, потім сиділи у нього дома і пили пиво, яке було у нього. У ОСОБА_17 він потерпілого не бив, а стояв осторонь, в подальшому він теж потерпілого не бив і не схиляв на це ОСОБА_18 , тобто він не втягував ОСОБА_18 у пияцтво та у злочинну діяльність.
Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини в інкримінованих їм правопорушеннях, їх провина в об`ємі визнаному встановленому судом підтверджується:
-показами свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що потерпілий та обвинувачені йому знайомі, стосунки нормальні. 31.12.13р. приблизно о 19.00-20.00 год. до нього прийшов ОСОБА_15 та розповів, що його побив ОСОБА_18 . Крові у потерпілого на обличчі не було. Він зателефонував ОСОБА_18 і запитав, чому той побив ОСОБА_15 , на що ОСОБА_18 відповів, що не бив того і сказав, що прийде і з цим розбереться. Потім він почув голоси на підвищених тонах, вийшов на вулицю і бачив, як ОСОБА_18 бив потерпілого по обличчю та тілу руками та ногами і у потерпілого вже була кров. Він десь 15-20 хв. заспокоював ОСОБА_18 . Він запропонував ОСОБА_18 та ОСОБА_16 відвести потерпілого до його роботи. після чого хлопці взяли того під руки та повели, а він зайшов у будинок. При ньому ОСОБА_16 потерпілого не бив.
-показами свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що 31.12.13р. приблизно о 19.30 год. до них хтось прийшов і чоловік вийшов на вулицю. Його довго не було і вона теж вийшла і побачила, як ОСОБА_18 бив потерпілого. Вона намагалась зупинити це, але ОСОБА_18 продовжував бити того руками по обличчю і останній удар наніс ногою у грудну клітину. У потерпілого була розсічена брова, але той відмовився від швидкої допомоги. ОСОБА_16 у побитті участі не приймав. Вона сказала хлопцям йти додому, так як їм тут нічого робити, але ОСОБА_18 почав її ображати і говорив багато нецензурних слів, а потім вони сказали, що проведуть потерпілого до бригади і розійдуться. Взяли потерпілого під руки і повели, а вони зайшли у будинок. 03.01.14р. вона гуляла з донькою і у колодязі побачила потерпілого, викликала міліцію і швидку допомогу. Під час конфлікту потерпілий дзвонив з свого мобільного телефону начальнику, говорив, що ОСОБА_18 неодноразово на нього нападав і начальник сказав, що все уладнає.
-показами свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що у той день брат ОСОБА_22 та ОСОБА_18 були на ринку. Потім брат вночі прийшов додому, приніс телефон і сказав, що сьогодні сталося вбивство, вбили літнього чоловіка біля заводу і сказав, що знайшов цей телефон на рейках. Він взяв телефон і почав ним користуватися. Днем до них прийшов ОСОБА_18 і просив брата заступитися за нього, говорив, що трапилося вбивство.
-протоколом огляду місця події від 03.01.2014 р.,у ході якого оглянуто ділянку дороги, що розташовано по АДРЕСА_3 , а також каналізаційний люк на відстані 143м. від вул.. Заводській в с. Степанівка, у якому виявлено труп ОСОБА_14 . У ході огляду місця події вилучено фрагмент ґрунту зі слідами речовини бурого кольору і ґрунтової дороги; петлю-держатель чоловічого ременя; пластикову трубу з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору (т.1 а.п.1-20), які оглянуті і долучені до справи у якості речових доказів (т.1 а.п.21,50,57)
-протоколом огляду від 03.01.14р., згідно якого у ОСОБА_21 вилучено мобільний телефон «Самсунг Е1080W», в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , який долучено до справи у якості речового доказу (т. 1 п.п. 22,23).
-протоколом ОМП від 03.01.2014р., за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено джинсові брюки та кросівки, що належать ОСОБА_12 , які оглянуті і долучені до справи у якості речових доказів (т.1 а.п.26,83)
-протоколом огляду за місцем проживання ОСОБА_13 від 03.01.2014р. за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено джинсові брюки, що належать ОСОБА_13 , які оглянуті та долучені до справи у якості речового доказу (т.1 а.п.25,97)
-протоколом слідчого експерименту від 04.01.2014р. за участю підозрюваного ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 та педагога ОСОБА_23 , у ході якого ОСОБА_12 розповів, що 31.12.13р. він вживав з ОСОБА_24 спиртні напої у того вдома, коли ввечері ОСОБА_16 подзвонив ОСОБА_22 прийомщик, що мешкає в с.Степанівка, і сказав, що вони побили сторожа ОСОБА_25 . Вони пішли до ОСОБА_22 , щоб розібратися. Біля двору ОСОБА_22 знаходився ОСОБА_25 , який був в стані алкогольного сп`яніння, який сидів на бордюрі. Вони з ОСОБА_16 стали наносити ОСОБА_25 удари, він ногою, а як наносив удари ОСОБА_16 не пам`ятає. ОСОБА_22 сказав, щоб вони припинили і відвели ОСОБА_25 від двору. Він взяв потерпілого під ліву руку, ОСОБА_16 під праву і потягнули того в сторону заводу, ноги і тулуб потерпілого були на землі. Десь на відстані 40м. від дороги вони зупинились, поклали потерпілого на землю і нанесли по декілька ударів ногами і руками по голові і тулубу. По дорозі мабуть ще били, але він не пам`ятає, так як був п`яний. Дотягнули до люка, де ОСОБА_16 взяв потерпілого за ноги і скинув у люк головою вниз. Потерпілий був ще живий. У ході слідчого експерименту ОСОБА_12 показав все те, про що вище розповів. (т.1 а.п.115-116 )
-протоколом слідчого експерименту від 04.01.2014, за участю підозрюваного ОСОБА_13 , та його захисника ОСОБА_26 , у ході якого ОСОБА_13 пояснив, що 31.12.13р. разом з ОСОБА_18 біля заводу скоїв вбивство, що в цей день разом з ОСОБА_18 вживали спиртні напої, а потім пішли до ОСОБА_22 прийомщика, де біля двору знаходився потерпілий у стані алкогольного сп`яніння, тілесних ушкоджень у якого не було. ОСОБА_16 став наносити потерпілому удари ногами по тілу, руками у обличчя. Потерпілий впав і ОСОБА_18 наніс тому удар кулаком у обличчя. Після цього, близько 21.00 год. вони взяли потерпілого під руки та потягнули вбік заводу. По дорозі ОСОБА_16 наніс потерпілому три удари ногою по тілу і два по голові. Вони зупинилися біля люку поблизу заводу, де він взяв трубу і вставив потерпілому в задній прохід, потім він витягнув трубу і знову вставив її у задній прохід потерпілого і більше не витягував. У люк того не кидали, а залишили ще живим у люка. Телефон забрав у потерпілого ще біля двору прийомщика та віддав своєму брату. У ході слідчого експерименту ОСОБА_13 показав все те про, що він розповідав. (т.1 а.п.121-122).
Відео матеріали проведення слідчих експериментів з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які проглядались у ході судового розгляду, вказують на добровільність проведення обвинуваченими зазначених слідчих дій.
-висновками судово-медичних експертиз №21 від 24.01.2014р. та №4/21 від 10.02.2014 згідно яких на трупі ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості, часу спричинення об`єднані у 4 групи:
1 група: закрита травма органів грудної клітини - множинні, двосторонні прямі перелами ребер з пошкодженням пристіночної плеври і тканин легень, масивні крововиливи в м`які тканини грудної клітини в проекції переламів ребер, крововиливи в біляаортну клітковину висхідного відділу аорти, в ліве ушко, ліве передсердя, травматичний розрив ушка лівого шлуночка серця;
Виявлені пошкодження утворились від багатократного впливу тупого предмету (предметів), незадовго до настання смерті, знаходяться у прямому причинному зв`язку з її настанням, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
2 група: закрита внутрішньочерепна травма: осколковий перелом кісток носа зі зміщенням кісних відламків, осколковий перелом правої виличної кістки, осколковий перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи, крововилив під мозкові оболонки, забої речовини головного мозку, забійні рани обличчя, верхньої губи, крововилив під білкову оболонку правого ока, синці, садна обличчя, утворились від багатократного впливу тупих предметів, незадовго до настання смерті, у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, по критерію небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
3 група: крововилив та розриви слизистої кінцевого відділу прямої кишки з травматичним розривом передньої стінки надампулярного відділу прямої кишки, проникаючим в черевну порожнину, які утворились від впливу тупого предмету з переважною довжиною, незадовго до настання смерті, у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень;
4 група; садна тулуба, тазу, кінцівок, виникли від зіткнення з тупими предметами і тертя о них, виникли незадовго до настання смерті, у причинному зв`язку з її настанням не знаходяться, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Смерть настала від закритої травми органів грудної клітини з множинними двосторонніми переламами ребер, що ускладнилася плевропульмональним шоком, за 3-4 доби до моменту експертизи трупу, яка проводилася 04.01.14р. о 09.30 год., в проміжок часу від 2 до 4 годин, в який, не виключено, потерпілий міг здійснювати активні дії.
Після настанні смерті труп потерпілого ОСОБА_14 не переміщувався.
Утворення саден тулуба та кінцівок внаслідок волочіння потерпілого по асфальтовій та ґрунтовій дорозі не виключається.
Крововилив та розриви слизистої кінцевого відділу прямої кишки з травматичним розривом передньої стінки надампулярного відділу прямої кишки, проникаючим в черевну порожнину виникли незадовго до настання смерті внаслідок дії тупого предмету, не виключно при введені труби в анальний отвір.
Судово-токсикологічною експертизою крові і сечі трупа етиловий спирт виявлений в концентрації у крові 2,11 проміле, у сечі 2,92 проміле, що визиває алкогольне сп`яніння середнього ступеню. (т.1 а.п.28-32,39-40)
-висновком судово-імунологічної експертизи №20 від 30.01.2014p., згідно якого на фрагментах ґрунту, вилученому в ході ОМП 03.01.2014р. на дорозі від вул.. Заводській в с. Степанівка виявлено кров людини, не виключно потерпілого ОСОБА_14 (т.1 а.п.43-45)
-висновком судово-цитологічної експертизи №13/ц від 14.02,2014p., згідно якого на фрагменті металево пластинкової труби, вилученої в ході ОМП 03.01.2014р. у люку на відстані 143 м від вул.. Заводській в с.Степанівка, виявлено кров і кліткові елементи людини, не виключно потерпілого ОСОБА_14 (т.1 а.п. 53-56).
-висновками судових молекулярно-генетичних експертиз №58 від 06.02.2014p. та №57 від 05.02.2014р., згідно яких на кросівках, що належать ОСОБА_12 ,, вилучених у того в ході ОМП, та на джинсових брюках ОСОБА_13 , вилучених у того в ході огляду місця події, виявлена кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_14 , та не збігаються з генетичними, ознаками зразків крові обвинувачених і не належать ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (т.1 а.п.72-82, 86-96).
-висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №56 від 07.02.2014р, згідно якого генетичні ознаки клітин на в`язаній шапці та чоловічому тапку, вилучених в ході ОМП на перехресті вулиць Заводської та Дитячої с. Степанівка 03.01.2014p., збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_14 (т.1 а.п. 60-68).
Органами досудового слідства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у тому, що вони скоїли вбивство ОСОБА_14 за попередньою змовою групою осіб, тобто за п.12 ч.2 ст.115 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилася про спільне його вчинення.
Домовленість про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони, тобто до замаху на нього і повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо) і така домовленість може відбуватися у будь-якій формі усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.
Стороною обвинувачення не надано жодного доказу на те, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 була попередня змова на вбивство ОСОБА_14 , а самі обвинувачені не визнають себе винними у вказаному вбивстві.
Таким чином, суд вважає, що з загального об`єму обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за п.п.4,12 ч.2 ст.115 КК України підлягає виключенню кваліфікуюча ознака умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто п.12 ч.2 ст.115 КК України, оскільки ці обставини не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду.
Органами досудового слідства ОСОБА_13 обвинувачується у тому, що він під час побиття потерпілого, який втратив свідомість, переслідуючи умисел на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_14 мобільний телефон «Самсунг Е1080» вартістю 200 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У ході судового розгляду ОСОБА_13 по цьому епізоду свою провину не визнав і пояснив, що він телефон у потерпілого не викрадав, а знайшов його і віддав брату.
Свідок ОСОБА_21 пояснив, що брат вночі прийшов додому, приніс телефон і сказав, що знайшов цей телефон.
Стороною обвинувачення доказом винуватості ОСОБА_13 зазначений протокол слідчого експерименту від 04.01.2014р. у ході якого ОСОБА_13 сказав, що телефон забрав у потерпілого ще біля двору прийомщика та віддав своєму брату. Телефон забрав просто так.
Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
У ході слідчого експерименту ОСОБА_13 у самому кінці тільки сказав, що забрав телефон у потерпілого, але з ним не було відтворено цієї дії і суд по зазначеному обвинуваченню не приймає слідчий експеримент, як доказ, який підтверджує вину ОСОБА_13 у скоєнні крадіжки, а тому вважає, що ОСОБА_13 повинен бути виправданий по ст.185 ч.1 КК України.
Органами досудового слідства ОСОБА_13 обвинувачується у тому, що він, достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 1997 р.н., є неповнолітнім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, оказавши негативний вплив на свідомість ОСОБА_12 , втягнув останнього в злочинну діяльність, а саме у вчинення у стані алкогольного сп`яніння умисного вбивства ОСОБА_14 , що мало місце 31 грудня 2013 року близько 21.00 год. на вул.. Заводській с. Степанівка в м. Херсоні, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ст.304 ч.1 КК України, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_13 ці обставини не визнав, пояснивши у Сложинського він потерпілого не бив, а стояв осторонь, в подальшому він теж потерпілого не бив і не схиляв на це ОСОБА_18 , а також на те, щоб той скоїв вбивство, тобто він не втягував ОСОБА_18 у злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що у скоєння злочину ОСОБА_16 його не втягував.
Стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_13 психічно або фізично впливав на ОСОБА_12 з метою схилити того до вчинення злочину або до участі в ньому, не зазначено спосіб такого впливу, а також конкретні дії ОСОБА_13 , спрямовані на те, щоб викликати у ОСОБА_12 бажання взяти участь у такому злочині, як вбивство.
З показів свідка ОСОБА_19 вбачається, що потерпілий поскаржився йому на ОСОБА_18 , що той побив його і він викликав до себе ОСОБА_18 і з тим вирішував питання зв`язані з побиттям ОСОБА_15 і саме ОСОБА_18 при ньому бив потерпілого, а ОСОБА_16 у цьому участі не приймав. Він не знає, що було після того, як обвинувачені і потерпілий пішли.
Таким чином, суд вважає, що з загального об`єму обвинувачення ОСОБА_13 за ч.1 ст.304 КК України підлягає виключенню кваліфікуюча ознака втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, оскільки ці обставини не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду.
Наведені та досліджені в судовому засіданні докази повністю узгоджуються між собою і їх сукупність безперечно підтверджує винність обвинувачених у вбивстві потерпілого ОСОБА_14 , а також скоєння ОСОБА_13 втягнення неповнолітнього ОСОБА_12 у пияцтво. Невизнання обвинуваченими своєї провини суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинене.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 необхідно кваліфікувати за п.4 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю.
Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_13 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 304 КК України - втягнення неповнолітнього у пияцтво.
При призначені покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, роль кожного у скоєному, особу обвинувачених, які за місцем проживання, а ОСОБА_12 , ще і за місцем навчання, характеризуються негативно.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 судом не вбачається.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд визнає скоєння злочину у неповнолітньому віці.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченим необхідно призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення і їх виправлення можливо тільки в умовах їх ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
Визнати винуватим ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченому п.4 ч.2 ст. 115 КК України та призначити покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Визнати винуватим ОСОБА_13 у вчиненні злочинів передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.304 КК України та призначити покарання за:
- п. 4 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі;
- ч. 1 ст. 304 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_13 призначити покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виправній установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 рахувати з дня затримання, тобто з 03.01.2014 року.
До набрання вироком чинності міри запобіжного заходу обвинуваченим залишити тримання під вартою.
ОСОБА_13 за ч.1 ст.185 КК України виправдати.
Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь держави судові витрати на проведення експертиз по 8095,62 грн. з кожного.
Речові докази по справі: фрагмент ґрунту, петлю-держатель чоловічого ременя, пластикову трубу, мобільний телефон, шапку, тапок, які знаходяться у Суворовському РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області знищити, кросівки повернути ОСОБА_12 , кросівки та джинсові брюки повернути ОСОБА_13 , відео диски зберігати у справі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 діб з дня його проголошення через Суворовський райсуд м. Херсона.
Головуючий суддя Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3