Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

21.10.2008р. Новоселицький районний суд, Чернівецької
області

у складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Щербань В.П.

з участю прокурора
Сімків Е.В.

потерпілого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця
кримінальну справу з обвинувачення:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець і мешканець

АДРЕСА_1, освіта неповна середня,

раніше не судимий,
громадянин України,

в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст..122, ч.2 ст.296 КК
України,

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець і мешканець

АДРЕСА_2, освіта неповне середня,

раніше не судимий, громадянин України,

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженець і мешканець

АДРЕСА_3, освіта неповна середня,

раніше не судимий,
громадянин України,

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
суд, -

встановив:

16.02.2008 року приблизно о 21.00 години в приміщенні
будинку культури АДРЕСА_4 ОСОБА_1 ігноруючи факт знаходження в громадському
місці, грубо порушуючи громадській порядок, виражаючи неповагу до
загальноприйнятих норм поведінки безпричинно став принижувати ОСОБА_4,
викликавши потерпілого через ОСОБА_3на вулицю безпричинно став наносити удари руками
та ногами по різним частинам тіла чим наніс потерпілому тілесні ушкодження
середнього ступеня важкості.

В подальшому ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 діючи
спільно ігноруючи факт перебування у
громадському місці, правилами поведінки та ігноруючи загальноприйняті норм
поведінки обкружили потерпілого ОСОБА_4 та продовжували наносити йому тілесні
ушкодження по різним частинам тіла.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав і
пояснив, що 16.02.2008 року біля 21.00 години він відпочивав в будинку культури
АДРЕСА_1 грав настільний футбол, мимо нього пройшов ОСОБА_4 та безпричинно
вдарив по ногам, він будучи обуреним поведінкою потерпілого попросив ОСОБА_3,
викликати потерпілого на вулицю щоб розібратися з ним. На вулиці він декілька
разів ударів потерпілого по облічу та тілу руками та ногами.

ОСОБА_2 в судовому засіданні винним себе визнав і
пояснив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сталось бійка перед будинком культури він
стояв в стороні не втручаючись, після того як потерпілий став і пішов з місця
він наздогнав його і наніс декілька ударів руками.

ОСОБА_3 винним себе не визнав і пояснив, що він сказав
потерпілому щоб вийшов на вулицю, бо на нього чекають. В бійку не втручався а
навпаки допоміг потерпілому піднятися і піти до криниці помитися.

Вина підсудного ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доказується
показами потерпілого, свідків та матеріалами кримінальної справи.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 16.02.2008 року біля
21.00 годин він знаходився в приміщенні клубу АДРЕСА_1 до нього підійшов
ОСОБА_3 і погрожуючи, що зараз він получить сказав щоб він вийшов на вулицю. На
вулиці перед клубом до нього підійшов ОСОБА_1 і почав словесно до нього
приставати і безпричинно почав наносити удари по різним частинам тіла, він впав
і ОСОБА_1 наніс удар ногою по облічу. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стояли поряд, після
чого вони всі разом почали наносити йому удари по різним частинам тіла.

Стоявши поряд незнайомі хлопці припинили бійку і він
підійшов до криниці вмитися де ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наздогнавши його продовжували наносити удари
по тілу. Після чого він втік через городи, йшовши він чув голоси підсудних які
розшукували його біля місту в с. Котелево, Новоселицького району.

Підсудні відшкодували понесені витрати на лікування а
тому він їх прощає і просить суд суворо не карати.

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 суду показали, що 16.02.2008
року приблизно о 21.00 години вони відпочивали у клубі с. Котелево,
Новоселицького району разом з ОСОБА_4. До нього підійшов ОСОБА_3 і сказав щоб
він вийшов на вулицю де потерпілого почали бити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Всі троє наносили удари по різним частинам тіла.

З показів свідків ОСОБА_9 на а.с.71, і ОСОБА_10 на а.с.74
на досудовому слідстві вбачається, що 16.02.2008 року приблизно о 21.00 години
між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 почалась бійка біля приміщення клубу.

Вина підсудних доказується матеріалами кримінальної
справи:

- протоколом усної заяви на а.с.7 і
заявою на а.с.8, з якого вбачається, що потерпілий та його батько звернулись до
Новоселицького РВВС з факту скоєного злочину.

- висновком експерта на а.с.34 з якого
вбачається, що потерпілому у результаті бійки 16.02.2008 року нанесені тілесні
ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень і до середнього ступеня
важкості як такі що призвели до довготривалого розладу здоров'я.

Суд оцінюючи у сукупності викладені докази дійшов
висновку, що вони у своєї сукупності доводять про доказовість вини підсудного
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3в повному обсязі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1
ст.122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження,
що спричинило тривалий розлад здоров'я і за ч.2 ст.296 КК України як
хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб.

Дії ОСОБА_2 і ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК
України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою
осіб.

Відповідно до ст..66 КК України, суд вважає, що пом'якшуючи покарання обставина відносно
підсудного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є щире каяття та активне сприяння у розкриттю
злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Суд вважає, що відповідно до ст..67 КК України, обставин
які обтяжують покарання підсудних не встановлено.

При обранні підсудному ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виду
та міри покарання суд враховує, характер та ступень тяжкості скоєного злочину,
те що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини які характеризують
їхні особи - позитивне характеристики з місця проживання, скоїли злочин у
досить юному віці, пом'якшуючи обставини - щире каяття та активне сприяння у
розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, думку
потерпілого якій просять суд не позбавляти волі підсудних, те що він їх прощає
і суд вважає можливим обрати покарання
необхідним і достатнім для виправлення
та попередження нових злочинів по ст..122 ч.1 КК України у виді
позбавлення волі відносно ОСОБА_1 і у
виді позбавлення волі по ст..296 ч.2 КК України відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3.

Суд приймаючи до уваги пом'якшуючи обставини - щире каяття та активне сприяння у розкриттю
злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, особи підсудних -
позитивні характеристики з місця проживання, скоїли злочин у досить юному віці,
пом'якшуючи обставини - щире каяття та активне сприяння у розкриттю злочину,
добровільне відшкодування матеріальної шкоди, думку потерпілого якій просять
суд не позбавляти волі підсудних, те що він їх прощає і суд вважає що виправлення та перевиховання
підсудних можливе без позбавлення волі звільнивши їх від відбування покарання з
випробуванням відповідно до ст..75,104 КК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст..321-325 КПК України, суд,

засудив:

Визнати ОСОБА_1
винним у скоєні злочину передбаченого:

- ст..122 ч.1 КК
України і призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

- ст..296 ч.2 КК
України і призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до
ст..70 КК України, шляхом частково складання призначених покарань остаточно
визначити покарання у виді одного року і шість місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_2
винним за ст.. 296 ч.2 КК України і призначити покарання в виді одного року
позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_3
винним за ст.. 296 ч.2 КК України і призначити покарання в виді одного року
позбавлення волі.

Відповідно до ст..75,104 КК України звільнити від
відбування основного покарання ОСОБА_1 з
іспитовим строком в один рік і шість місяців, якщо він на протязі даного
строку не вчинить нового злочину і виконує покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст..75,104 КК України звільнити від
відбування основного покарання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іспитовим строком в один рік, якщо вони на
протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконує покладені на них
обов'язки.

Відповідно до ст..76 КК України зобов'язати ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3:

- не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили
залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду
Чернівецької

області на протязі п'ятнадцяти діб з дня його
проголошення через Новоселицький районний суд а засудженим в цей же строк з дня
отримання копії вироку.

Суддя: