Справа № 1 - 243/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О.В.

при секретарі Кулешник С.М.

з участю прокурора Марушія А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Мартук Мартукського району Актюбінської області Республіки Казахстан, жительки АДРЕСА_1, росіянки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, розлученої, раніше не судимої,

зач.1 ст. 162 КК України ,

встановив :

Підсудна ОСОБА_1 24 квітня 2007р., скориставшись тим, що у квартирі АДРЕСА_2 не проживає її власниця -потерпіла ОСОБА_2, незаконно проникла в дану квартиру, чим порушила її недоторканність, та перебувала у квартирі потерпілої до 26 квітня 2007р.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй злочинному діянні визнала, ствердила наведені вище обставини, пояснила, що власник квартири АДРЕСА_2, розташованої по сусідству з її квартирою -ОСОБА_3, помер. Протягом п'яти років у квартирі ніхто не проживав, тому вона вирішила поселитися в цю квартиру щоб проживати в ній. Увечері 24.04.2007р. вона зайшла у квартиру, зробила там порядок, намагалася запалити у пічці дрова, але димохід був забитий. В ніч на 25.04.2007р. ночувала у квартирі. Наступного дня прийшов ОСОБА_4, який вставив скло у вікнах квартири. У цей же день приходили потерпіла -ОСОБА_2, її опікун - ОСОБА_5, ОСОБА_6, з якими вона намагалася домовитися про можливість проживання у квартирі. В ніч з 25 на 26.04.2007р. ночувала у квартирі. На наступний день знову прийшла потерпіла з ОСОБА_5 та працівниками міліції. З квартири вона нічого не викрадала. У вчиненому розкаялася, просила суворо її не карати.

Окрім особистого визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена: - показами потерпілої ОСОБА_2, яка в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності та вірити показам, які вона давала під час досудового слідства. З цих показів вбачається, що їй у спадок від бабусі дісталася квартира АДРЕСА_2. У квартирі ніхто на проживає. Вона та її опікун - ОСОБА_5 час від часу навідуються у квартиру. 25.04.2007р. остання повідомила їй, що у квартиру хтось проник і там проживає. Прийшовши туди, вони виявили у квартирі ОСОБА_1, яка стверджувала, що має намір проживати в цій квартирі, оскільки не може проживати у своїй квартирі разом з вітчимом. Жодної домовленості між нею та підсудною про проживання у квартирі не було. Речі з квартири викрадені не були. Претензій до підсудної немає, щодо міри покарання покладається на думку суду;

- іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінальної справи № 1-243/2007р., які суд, роз'яснивши підсудній вимоги ст.299 КПК України, визнав за недоцільне досліджувати в повному обсязі в судовому засіданні, оскільки на цьому не наполягали учасника судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла потерпілої ОСОБА_2 і порушення його недоторканності.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, його наслідки та особу підсудної, яка позитивно характеризуються за місцем проживання, щиро розкаялася у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому суд вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Не зважаючи на те, що зі слів підсудної на її утриманні знаходиться усиновлений неповнолітній син ОСОБА_7 - 1999р. народження, у зв'язку з відсутністю у підсудної документів (свідоцтва про народження, рішення компетентного органу про усиновлення), які б достовірно підтверджували дану обставину, суд не знаходить підстав для звільнення підсудної від обраного покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 19.04.2007р.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.1 ст.162 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його проголошення .