АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11 -824
2007 р. Категорія:
суді 1-ї інстанції Кащук А.С. Доповідач: Зайцев
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Дудікова В.І.

Суддів: Зайцева
В.А., Пікановського Б.В.

за участю
прокурора: Альчука М.П.

захисника-адвоката
ОСОБА_1

потерпілого
ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянула 7
листопада 2007 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну
справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 та апеляцією з доповненнями державного
обвинувача ОСОБА_5 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від
16 травня 2007 року, згідно якого

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Карнаухов Циплянського району
Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, жителя смт.
Літин Вінницької області, не судимого та

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м.
Нижній Тагіл Сведловської області

Російської
Федерації,

громадянина
України, жителя смт. Літин

Вінницької
області, не судимого

кожного з них
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та
призначене покарання:

ОСОБА_3 - два роки 6 місяців обмеження волі, із застосуванням
ст. 75 КК України,- звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки;

ОСОБА_4 - два роки обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК
України,- звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік 6 місяців.

Задоволено
цивільний позов потерпілого; стягнуто з кожного із засуджених на користь
ОСОБА_2 по 220 грн. 10 коп. матеріальної шкоди та по 535 грн. за надання
юридичної допомоги. Крім того, в рахунок відшкодування моральної шкоди,
стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
потерпілого ОСОБА_2 відповідно 5000 грн. та 4000 грн.

Судом встановлено, що 24.08.2005 року біля 18 год. в смт Літині на
території району "Фоса" ОСОБА_3 під час
сварки з ОСОБА_2, яка виникла на підставі особистих неприязних відносин, з
метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, умисно наніс кілька ударів по
обличчю, від яких той впав на землю. Тоді ж ОСОБА_3 продовжував наносити удари кулаками та ногами по тулубу
ОСОБА_2 в той час
коли останній намагався звільнитися від нього. Потім ОСОБА_3 покликав на
допомогу до себе свого неповнолітнього брата ОСОБА_4, який підійшовши до місця бійки, наніс кілька ударів
коліном в спину ОСОБА_2 та почав його утримувати, щоби ОСОБА_3 підвівся із
землі. Неповнолітній ОСОБА_4 в свою
чергу сів поверх тулуба ОСОБА_2, де, з метою заподіяння тілесних ушкоджень,
почав умисно наносити тілесні ушкодження ОСОБА_2, а саме удари кулаками по обличчю. В той же час ОСОБА_3, стоячи біля
лежачого ОСОБА_2, наніс
йому 3-4 удари ногами по голові та тулубу.

Внаслідок
спільно нанесених ударів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_2 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які належать до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості за ознакою стійкої втрати загальної працездатності. Садно в
лобно-там'яній ділянці зліва, синець (на верхній та нижній повіках правого ока)
та садно (на нижній повіці правого ока), крововиливи на слизових оболонках
нижньої губи справа та верхньої губи зліва, належать до легких тілесних
ушкоджень за умови виникнення їх окремо від струсу головного мозку.

На вирок потерпілим
ОСОБА_2 подана апеляція, в якій він, посилаючись на м'якість призначеного
засудженим покарання та не погоджуючись із вирішенням судом його цивільного
позову, просить частково скасувати вирок районного суду та постановити новий
вирок апеляційного суду, призначивши засудженим реальну і максимальну міру
покарання у вигляді позбавлення волі та відшкодувавши моральну шкоду в повному
обсязі.

В апеляції з
доповненнями державного обвинувача йдеться про невірне застосування судом
кримінального закону в частині призначення неповнолітньому ОСОБА_4 покарання у
вигляді обмеження волі, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину
та особам засуджених, істотне порушення кримінально-процесуального закону, що
виразилося в позбавленні права підсудних на виступ в судових дебатах, у зв'язку
з чим ставиться питання про скасування вироку та повернення справи на новий
судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача
з доповненнями до неї, думку потерпілого, який наполягав на задоволенні його
апеляційних вимог, виступи засуджених ОСОБА_3, які заперечували проти апеляцій
прокурора і потерпілого, міркування представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 - адвоката
ОСОБА_1, який також не погодився з поданими апеляціями і просив суд застосувати
до його підзахисного -неповнолітнього ОСОБА_3 закон
України "Про амністію" від 19.04.2007 року, закривши стосовно нього
кримінальну справу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що подані апеляції підлягають частковому
задоволенню, а вирок - скасуванню з наступних підстав.

Вина братів
ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за який вони засуджені грунтується на сукупності
перевірених і досліджених в судовому засіданні доказів, яким дана належна
оцінка та які ніким не оспорюються.

Разом з тим,
обираючи неповнолітньому ОСОБА_4
покарання, суд порушив вимоги ст. 61 ч.3 КК України, яка не дозволяє
застосовувати обмеження волі до неповнолітнього, внаслідок чого невірно обрав
йому вид покарання, а отже неправильно застосував кримінальний закон.

Крім того, як
видно з протоколу судового засідання, всупереч вимог ст. 318 КПК України,
районний суд не надав підсудним - братам ОСОБА_4 права виступити в судових
дебатах, що згідно п. 13 ч. 2 ст. 370 КПК України, є істотним порушенням
кримінально-процесуального закону.

Також, суд
порушив порядок попереднього розгляду справи, передбачений ст. 240 КПК України,
не склавши протокол попереднього розгляду справи.

Потерпілим
ОСОБА_2 у справі
заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
відповідно в розмірах 443 грн. та 50.000 грн.

Вирішуючи цей
позов суд у вироку не навів обгрунтувань щодо розміру доведеності його позовних
вимог, не вказав, в чому саме полягає завдана моральна шкода та не мотивував
належним чином свій висновок про часткове задоволення її та стягнення із
засуджених 5000 та 4000 грн. відповідно на користь потерпілого.

Призначивши
засудженим покарання у виді обмеження волі суд переконливо не обгрунтував свій
висновок щодо необхідності і достатності для кожного з них саме такого виду
покарання.

Враховуючи
наведені порушення кримінального та кримінально-процесуального законодавства
вирок суду підлягає скасуванню, а справа - поверненню на новий судовий розгляд.

При новому
розгляді справи, за умови доведеності вимог кожного із підсудних у
інкримінованому їм злочині, беручи до уваги обставини справи, ступінь тяжкості
вчиненого злочину, його наслідки для здоров'я потерпілого, зміст характеристик
винних та їх поведінку, на думку колегії суддів, призначене покарання у вигляді
обмеження волі слід вважати м'яким.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 367 та 370 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_2 та апеляцією з доповненнями державного обвинувача -
задовольнити частково.

Вирок
Літинського районного суду Вінницької області від 16 травня 2007 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -скасувати у
зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального законодавства,
невірним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного
покарання тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених.

Кримінальну
справу направити в той же суд на новий судовий розгляд зі стадії попереднього
розгляду в іншому складі суддів.