Справа № 1-699/12
Провадження № 1/1015/441/2012
В И Р О К

іменем України

20.11.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Литвиненка Р.С.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

встановив:

21.01.2012 року близько 00 години 10 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою на автомобілі НОМЕР_1 під керуванням невстановленої досудовим слідством особи підїхали до перехрестя вулиць Шевченка Пушкіна в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства із хуліганських мотивів, нехтуючи встановленими в суспільстві нормами моралі, ОСОБА_3 підійшов до раніше не знайомого громадянина ОСОБА_4 та безпричинно застосував заздалегідь заготовлений газовий балончик з спецзасобом марки «Терен-4», що виразилось у вибризкуванні в обличчя потерпілого ОСОБА_4 рідини з вказаного газового балончика, після чого умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_3 підійшов до раніше не знайомої йому громадянки ОСОБА_1, яка стояла поряд біля проїжджої частини і була свідком вищеописаних подій, безпричинно з хуліганських мотивів, застосував заздалегідь заготовлений газовий балончик з спецзасобом марки «Терен-4», що виразилось у вибризкуванні в обличчя потерпілої ОСОБА_1 Ю.М. рідини з балончика, після чого умисно наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя, збивши її з ніг та продовжив наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла, не обираючи місце, від яких остання отримала сильний фізичний біль. Після вищеописаних хуліганських дій ОСОБА_3 разом з невстановленою досудовим слідством собою сіли до автомобіля НОМЕР_1 та поїхали з місця подій.

В результаті таких дій ОСОБА_1, згідно висновку експерта 59/д, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематоми нижньої повіки лівого ока, забійної рани нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів, синця грудної клітки зліва. Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематома нижньої повіки лівого ока, забійна рана нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Синець грудної клітки відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та суду показав, що в його родині знаходиться автомобіль марки «Пежо партнер» синього кольору державний номерний знак НОМЕР_2, яким керує по довіреності. Але на даний час він не має права керувати автомобілем у звязку з тим, що Києво-Святошинським районним судом позбавлений права керувати. 20.01.2012 року він цілий день перебував вдома. Приблизно о 22 годині, не дивлячи на заборону керувати автомобілем, сів до автомобіля «Пежо Партнер» та поїхав до магазину «Віват», який знаходиться по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка, щоб купити продуктів харчування. Зайшовши до магазину «Віват» він помітив свого знайомого ОСОБА_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, номера не знає. Він підійшов до нього та вони почали разом розмовляти, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6, що йому потрібно заїхати на заправку заправити свій автомобіль. Олексій попросився поїхати з ним на заправку, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 сісти за кермо його автомобіля, оскільки в нього були права, а у нього, Дороша, не було, а була лише довіреність на автомобіль. На його пропозицію ОСОБА_6 погодився, він тим часом купив собі пляшку пива ємкістю 0,5 л., яку він випив, сівши в автомобіль. З вул. Шевченка вони виїхали на вул. Пушкіна в сторону м. Києва, потім ОСОБА_6 помітив невідому пару чоловіка та жінку, які стояли біля перехрестя вул. Жовтнева та Пушкіна та намагалися «спіймати» автомобіль. Олексій зупинив автомобіль і запропонував підвезти цих людей, на що вони відмовились, зазначивши, що в Пежо Партнері тільки 2 пасажирських місця. В розмові між ним, ОСОБА_3, та чоловіком, якого на даний час він знає, що звуть ОСОБА_4, виникла суперечка. Він, ОСОБА_3, вийшов з машини і бризнув в обличчя ОСОБА_4 з газового балончика «Терен-4», потім наніс один удар кулаком правої руки в обличчя. ОСОБА_1 намагалась втрутитись, тому він також бризнув з газового балончика «Терен-4» рідину їй в обличчя та наніс їй удар кулаком. Як точно та в які саме місця наносив удари точно не памятає. ОСОБА_7 також втрутився в бійку та разом з ним наносив тілесні ушкодження потерпілим. В подальшому разом з ОСОБА_5 вони сіли до автомобіля та поїхали до м. Києва на заправку, в якому положенні знаходились потерпілі він не памятає. Приїхавши на заправку «Шел», що знаходиться в м. Києві по вул. Великій Кільцевій, заправилися пальним А-95 на 100 грн. та поїхали по домівкам.

У вчиненому підсудний ОСОБА_3 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, просив врахувати, що він повністю відшкодував потерпілим завдану його діями шкоду, вони його вибачили.

Крім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується також іншими доказами, які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_1, яка суду показала, що 20.01.2012 року приблизно о 23 годині 50 хвилин вона разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4 вийшли з будинку та вирішили піти купити цигарки. Так як всі магазини були зачинені вони вирішили поїхати в м. Київ на кінцеву зупинку трамвая № 3. Вийшовши з будинку, вони підійшли до перехрестя вул. Жовтневої та Пушкіна с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Потім стали зупиняти проїжджаючі автомобілі, щоб доїхати до кінцевої зупинки трамвая № 3. Через декілька хвилин до них підїхав автомобіль темно синього кольору, якої саме марки не памятає, у салоні автомобіля знаходилося двоє невідомих їй молодих хлопця. Чоловік, який сидів на пасажирському сидінні, запитав, куди їм потрібно їхати та за скільки коштів, на що вона відповіла, що їхати їм до кінцевої зупинки трамвая № 3 в м. Києві та вони погоджуються заплатити за проїзд 20 грн. Під час розмови вона помітила, що автомобіль є вантажним та має лише 2 місця, тому подальша розмова була не конструктивною. Після чого чоловік, який був за кермом даного автомобіля, запропонував купити в нього мобільний телефон. Вона попросила показати мобільний телефон, після її слів із машини вийшли обидва хлопці та почали різко до них підходити. Чоловік, який сидів на пасажирському сидінні, тепер вона знає, що це підсудний ОСОБА_3, підійшов до ОСОБА_4 та вбризнув йому в обличчя газовим балончиком, так як вона стояла поруч газ потрапив і їй в обличчя, після чого Дорош кулаком правої руки вдарив ОСОБА_4 в обличчя, після удару її співмешканець упав на підлогу. В цей час підбіг водій автомобіля та вони почали вдвох лупцювати ОСОБА_4 ногами по різним частинам тіла, скільки саме ударів наносили чоловіки їй не відомо у звязку з тим, що газ з балончика потрапив їй в очі. Коли вона намагалася відтягнути нападників від ОСОБА_4, Дорош газовим балончиком почав забризкувати їй очі, після чого наніс удар кулаком в обличчя. Від цього удару вона впала на землю, а ОСОБА_3 почав бити її ногами по тілу, ударів було дуже багато. Потім вона когось із невідомих чоловіків схопила за шарф та зірвала його, шарф був чорного кольору з білими смугами. В цей час вийшла невідома жінка та почала кричати, нападники злякалися, сіли в автомобіль та поїхали у невідомому напрямку. На даний час їй відшкодована матеріальна та моральна шкода, тому претензій до ОСОБА_3 вона не має, при визначенні покарання покладається на розсуд суду;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 306, 308, 314 КПК України 1960 року показами потерпілого ОСОБА_4, причина неявки якого в судове засідання визнана судом поважною (а.с. 224), який, будучи допитаним на досудовому слідстві, показав, що 20.01.2012 року приблизно о 23 годині 50 хвилин він разом з ОСОБА_1 вийшли з дому, щоб піти купити цигарок, та направилися по вул. Шевченка, дійшли до перехрестя вул. Шевченка та Пушкіна неподалік будинку 18, після чого почали зупиняти перший проїжджаючий автомобіль, щоб доїхати до кінцевої зупинки трамваю №3, що знаходиться в м. Києві. Через декілька хвилин біля них зупинився автомобіль марки «Пежо» пікап темно синього кольору державний номерний знак НОМЕР_2 в салоні даного автомобіля знаходилося двоє невідомих йому парубків, яких вони попросили підвести до м. Києва, а саме до кінцевої зупинки маршрутного трамваю №3 та назвали суму 20 гривень, на дане прохання чоловіки погодилися та повідомили, щоб вони сідали в автомобіль на заднє сидіння, але коли він подивився на салон автомобіля в заді не було сидінь. Потім він повідомив, що сідати вони не будуть у звязку з тим, що у них не має сидінь, краще вони з ОСОБА_1 підуть пішки. Після чого невідомий чоловік, який сидів за кермом даного автомобіля, запропонував йому та ОСОБА_1 купити у нього мобільний телефон марки «Нокіа Х5 або Х6». Потім його співмешканка попросила показати мобільний телефон, але ОСОБА_4 відмовився, щоб вони показували телефон. Після почутого двоє невідомих чоловіка різко вийшли з автомобіля та чоловік, який сидів поруч на передньому сидінні біля водія, підійшов до нього та газовим балончиком бризнув йому в очі після чого наніс один удар кулаком в обличчя, якою саме рукою він не бачив, після нанесеного удару ОСОБА_4 впав на підлогу та втратив свідомість, приблизно на 1-2 хвилини. Коли прийшов до тями, помітив як його співмешканка знаходиться на підлозі, а над нею стоять двоє невідомих чоловіків, які вийшли з автомобіля марки «Пежо» та лупцювали її ногами по різним частинам тіла, лупцювали ОСОБА_1 обидва чоловіка, один із них наклонився над нею та почав її обшукувати, хто саме він не знає. Потім ОСОБА_4 піднявся та почав підходити до співмешканки, але в цей час підбіг водій даного автомобіля та збив його з ніг і почав лупцювати ногами, наніс приблизно 20 ударів по спині, по голові, грудям, після чого водій почав розривати на ньому одяг, а саме курточку і почав перевіряти його кишені, праву, а потім ліву, потім перевернув його та почав розкривати передні кишені, які знаходяться на грудях, в лівій кишені знаходився партійний квиток за 2008 рік, який невідомий чоловік (водій) подивився та викинув в сторону, потім квиток знайшов. Другий чоловік (пасажир) знаходився біля його співмешканки та продовжував її лупцювати ногами по тілу. В цей час із подвіря невідома жінка почала сваритися на чоловіків та погрожувати, що викличе працівників міліції, але на дану погрозу чоловіки не заспокоїлися та продовжили далі лупцювати ОСОБА_4 та його співмешканку ногами. Потім невідома жінка пішла викликати працівників міліції, тоді нападники сіли до автомобіля та швидко поїхали у невідомому напрямку. Потім жінка вийшла та надала допомогу і викликала швидку медичну допомогу. Хоче додати, що у нього в правій кишені курточки знаходився мобільний телефон марки «Самсунг Р-200», який він придбав у 2009 році приблизно за 700 грн., в телефоні знаходилася мобільна сім картка стартового оператора «Лайф» з номером 093-413-79-94, який під час бійки випав з кишені, але його знайшла жінка, яка викликала швидку, потім вона знайшла мобільний телефон марки «Сони Еріксон» який був придбаний у 2005 році приблизно за 700 грн., з мобільною сім карткою оператора «МТС» 095-350-50-77, дані телефони були віддані йому на зберігання. Гроші, про які заявили, що їх викрали, ОСОБА_4 знайшов в штанах своєї співмешканки, коли прав їх вдома. Крім цього, повідомив, що нападників ніколи не знав, та ніяких неприязних стосунків між ними не було. На даний час йому відшкодована моральна шкода, тому претензій до ОСОБА_3 потерпілий не має. При визначенні міри покарання підсудному покладається на розсуд суду (а.с. 27-29). При визначенні міри покарання потерпілий поклався на розсуд суду (а.с. 224);

- постановою від 21.01.2012 року про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження слідчим СВ Києво-Святошинскього РВ ГУ МВС України в Київській області, відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 1); рапортом ст. ін. черг. ч/ч Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 21.01.2012 року (а.с. 7-8); заявою ОСОБА_4 на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які близько 00:10 години 21.01.2012 року за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Пушкіна 18 вчинили відносно нього та його дружини ОСОБА_1 розбійний напад із застосуванням газового балончика (а.с. 9); заявою ОСОБА_1 на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які близько 00:10 години 21.01.2012 року за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Пушкіна 18 вчинили неї та її співмешканця ОСОБА_4 розбійний напад із застосуванням газового балончика при цьому нанесли їм тілесні ушкодження (а.с. 11); протоколом огляду місця події від 20.01.2012 року, під час якого було оглянуто проїзну частину в с. Софіївська Борщагівка біля будинку № 18 по вул. Пушкіна (а.с. 13); протоколом огляду місця події від 21.01.2012 року, який відбувався за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40-років Жовтня, 5, під час якого було виявлено та вилучено куртку зі слідами бурого кольору та чорний шарф з білими полосами (а.с. 14); протоколом огляду місця подій від 21.01.2012 року, в ході якого в службовому кабінеті № 9 Вишнівського РВ МВС за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, було виявлено і вилучено у ОСОБА_3 куртку зі слідами бурого кольору та частину відірвано капюшона (а.с. 15); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 21.01.2012 року за участю підозрюваного ОСОБА_3, в ході якого він показав місце, де стояли невідомі чоловік та жінка (а.с.55-57); протоколом очної ставки від 31.07.2012 року між потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваним ОСОБА_3, в ході якої потерпіла підтвердила дані нею покази (а.с. 58-60); протоколом очної ставки від 25.01.2012 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4, в ході якої потерпілий підтвердив свої покази (а.с. 102-106); висновком експерта № 59/д від 08.02-06.03.2012 року, відповідно до якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_1 мались: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематома нижньої повіки лівого ока, забійна рана нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів, синець грудної клітки зліва; описані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки та ноги, можливо в термін та за обставин вказаних в постанові; виникнення описаних ушкоджень при одноразовому падіння з висоти власного зросту виключено; закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематома нижньої повіки лівого ока, забійна рана нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя; синець грудної клітки відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 133-134); даними з постанови від 24.09.2012 року слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про виділення в окреме провадження кримінальної справи № 13-0402 за обвинуваченням ОСОБА_5 (а.с. 163-165).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що підсудний ОСОБА_3, та потерпіла ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді, а також потерпілий ОСОБА_4 на досудовому слідстві давали правдиві послідовні покази, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що

вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 296 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб з застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючи його особу, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним злочину, думку потерпілих.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує, що злочини за ч. 4 ст. 296 КК України відносяться до тяжких злочинів, ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с. 178), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 177), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 176), обставинами, що помякшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд щире каяття, яке полягає у критичній оцінці ОСОБА_3 вчиненого ним діяння, відвертого осуду своєї поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, відсутності попередніх судимостей, суд вважає можливим призначити покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті з випробуванням, оскільки, з врахуванням думки потерпілих, ставлення підсудного до вчиненого, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та не знаходить підстав для призначення інших видів покарань.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України та вважає, що вони повинні бути залишені на зберіганні в камері схову речових доказів у звязку з розслідуванням кримінальної справи № 13-0402 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 163-165).

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України 1960 року п. 11 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі: вязаний шарф чорного кольору із білими полосами, порвану балонову куртку салатового кольору зі слідами бурого кольору порваними кишенями та відірваним коміром, чорну куртка зі слідами бурого кольору на лівому рукаві, частину капюшона сірого кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 36) залишити на зберіганні в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення прокурором, потерпілими, захисником, засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Литвиненка Р.С.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

встановив:

21.01.2012 року близько 00 години 10 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою на автомобілі НОМЕР_1 під керуванням невстановленої досудовим слідством особи підїхали до перехрестя вулиць Шевченка Пушкіна в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства із хуліганських мотивів, нехтуючи встановленими в суспільстві нормами моралі, ОСОБА_3 підійшов до раніше не знайомого громадянина ОСОБА_4 та безпричинно застосував заздалегідь заготовлений газовий балончик з спецзасобом марки «Терен-4», що виразилось у вибризкуванні в обличчя потерпілого ОСОБА_4 рідини з вказаного газового балончика, після чого умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_3 підійшов до раніше не знайомої йому громадянки ОСОБА_1, яка стояла поряд біля проїжджої частини і була свідком вищеописаних подій, безпричинно з хуліганських мотивів, застосував заздалегідь заготовлений газовий балончик з спецзасобом марки «Терен-4», що виразилось у вибризкуванні в обличчя потерпілої ОСОБА_1 Ю.М. рідини з балончика, після чого умисно наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя, збивши її з ніг та продовжив наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла, не обираючи місце, від яких остання отримала сильний фізичний біль. Після вищеописаних хуліганських дій ОСОБА_3 разом з невстановленою досудовим слідством собою сіли до автомобіля НОМЕР_1 та поїхали з місця подій.

В результаті таких дій ОСОБА_1, згідно висновку експерта 59/д, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематоми нижньої повіки лівого ока, забійної рани нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів, синця грудної клітки зліва. Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематома нижньої повіки лівого ока, забійна рана нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Синець грудної клітки відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та суду показав, що в його родині знаходиться автомобіль марки «Пежо партнер» синього кольору державний номерний знак НОМЕР_2, яким керує по довіреності. Але на даний час він не має права керувати автомобілем у звязку з тим, що Києво-Святошинським районним судом позбавлений права керувати. 20.01.2012 року він цілий день перебував вдома. Приблизно о 22 годині, не дивлячи на заборону керувати автомобілем, сів до автомобіля «Пежо Партнер» та поїхав до магазину «Віват», який знаходиться по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка, щоб купити продуктів харчування. Зайшовши до магазину «Віват» він помітив свого знайомого ОСОБА_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, номера не знає. Він підійшов до нього та вони почали разом розмовляти, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6, що йому потрібно заїхати на заправку заправити свій автомобіль. Олексій попросився поїхати з ним на заправку, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 сісти за кермо його автомобіля, оскільки в нього були права, а у нього, Дороша, не було, а була лише довіреність на автомобіль. На його пропозицію ОСОБА_6 погодився, він тим часом купив собі пляшку пива ємкістю 0,5 л., яку він випив, сівши в автомобіль. З вул. Шевченка вони виїхали на вул. Пушкіна в сторону м. Києва, потім ОСОБА_6 помітив невідому пару чоловіка та жінку, які стояли біля перехрестя вул. Жовтнева та Пушкіна та намагалися «спіймати» автомобіль. Олексій зупинив автомобіль і запропонував підвезти цих людей, на що вони відмовились, зазначивши, що в Пежо Партнері тільки 2 пасажирських місця. В розмові між ним, ОСОБА_3, та чоловіком, якого на даний час він знає, що звуть ОСОБА_4, виникла суперечка. Він, ОСОБА_3, вийшов з машини і бризнув в обличчя ОСОБА_4 з газового балончика «Терен-4», потім наніс один удар кулаком правої руки в обличчя. ОСОБА_1 намагалась втрутитись, тому він також бризнув з газового балончика «Терен-4» рідину їй в обличчя та наніс їй удар кулаком. Як точно та в які саме місця наносив удари точно не памятає. ОСОБА_7 також втрутився в бійку та разом з ним наносив тілесні ушкодження потерпілим. В подальшому разом з ОСОБА_5 вони сіли до автомобіля та поїхали до м. Києва на заправку, в якому положенні знаходились потерпілі він не памятає. Приїхавши на заправку «Шел», що знаходиться в м. Києві по вул. Великій Кільцевій, заправилися пальним А-95 на 100 грн. та поїхали по домівкам.

У вчиненому підсудний ОСОБА_3 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, просив врахувати, що він повністю відшкодував потерпілим завдану його діями шкоду, вони його вибачили.

Крім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується також іншими доказами, які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_1, яка суду показала, що 20.01.2012 року приблизно о 23 годині 50 хвилин вона разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4 вийшли з будинку та вирішили піти купити цигарки. Так як всі магазини були зачинені вони вирішили поїхати в м. Київ на кінцеву зупинку трамвая № 3. Вийшовши з будинку, вони підійшли до перехрестя вул. Жовтневої та Пушкіна с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Потім стали зупиняти проїжджаючі автомобілі, щоб доїхати до кінцевої зупинки трамвая № 3. Через декілька хвилин до них підїхав автомобіль темно синього кольору, якої саме марки не памятає, у салоні автомобіля знаходилося двоє невідомих їй молодих хлопця. Чоловік, який сидів на пасажирському сидінні, запитав, куди їм потрібно їхати та за скільки коштів, на що вона відповіла, що їхати їм до кінцевої зупинки трамвая № 3 в м. Києві та вони погоджуються заплатити за проїзд 20 грн. Під час розмови вона помітила, що автомобіль є вантажним та має лише 2 місця, тому подальша розмова була не конструктивною. Після чого чоловік, який був за кермом даного автомобіля, запропонував купити в нього мобільний телефон. Вона попросила показати мобільний телефон, після її слів із машини вийшли обидва хлопці та почали різко до них підходити. Чоловік, який сидів на пасажирському сидінні, тепер вона знає, що це підсудний ОСОБА_3, підійшов до ОСОБА_4 та вбризнув йому в обличчя газовим балончиком, так як вона стояла поруч газ потрапив і їй в обличчя, після чого Дорош кулаком правої руки вдарив ОСОБА_4 в обличчя, після удару її співмешканець упав на підлогу. В цей час підбіг водій автомобіля та вони почали вдвох лупцювати ОСОБА_4 ногами по різним частинам тіла, скільки саме ударів наносили чоловіки їй не відомо у звязку з тим, що газ з балончика потрапив їй в очі. Коли вона намагалася відтягнути нападників від ОСОБА_4, Дорош газовим балончиком почав забризкувати їй очі, після чого наніс удар кулаком в обличчя. Від цього удару вона впала на землю, а ОСОБА_3 почав бити її ногами по тілу, ударів було дуже багато. Потім вона когось із невідомих чоловіків схопила за шарф та зірвала його, шарф був чорного кольору з білими смугами. В цей час вийшла невідома жінка та почала кричати, нападники злякалися, сіли в автомобіль та поїхали у невідомому напрямку. На даний час їй відшкодована матеріальна та моральна шкода, тому претензій до ОСОБА_3 вона не має, при визначенні покарання покладається на розсуд суду;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 306, 308, 314 КПК України 1960 року показами потерпілого ОСОБА_4, причина неявки якого в судове засідання визнана судом поважною (а.с. 224), який, будучи допитаним на досудовому слідстві, показав, що 20.01.2012 року приблизно о 23 годині 50 хвилин він разом з ОСОБА_1 вийшли з дому, щоб піти купити цигарок, та направилися по вул. Шевченка, дійшли до перехрестя вул. Шевченка та Пушкіна неподалік будинку 18, після чого почали зупиняти перший проїжджаючий автомобіль, щоб доїхати до кінцевої зупинки трамваю №3, що знаходиться в м. Києві. Через декілька хвилин біля них зупинився автомобіль марки «Пежо» пікап темно синього кольору державний номерний знак НОМЕР_2 в салоні даного автомобіля знаходилося двоє невідомих йому парубків, яких вони попросили підвести до м. Києва, а саме до кінцевої зупинки маршрутного трамваю №3 та назвали суму 20 гривень, на дане прохання чоловіки погодилися та повідомили, щоб вони сідали в автомобіль на заднє сидіння, але коли він подивився на салон автомобіля в заді не було сидінь. Потім він повідомив, що сідати вони не будуть у звязку з тим, що у них не має сидінь, краще вони з ОСОБА_1 підуть пішки. Після чого невідомий чоловік, який сидів за кермом даного автомобіля, запропонував йому та ОСОБА_1 купити у нього мобільний телефон марки «Нокіа Х5 або Х6». Потім його співмешканка попросила показати мобільний телефон, але ОСОБА_4 відмовився, щоб вони показували телефон. Після почутого двоє невідомих чоловіка різко вийшли з автомобіля та чоловік, який сидів поруч на передньому сидінні біля водія, підійшов до нього та газовим балончиком бризнув йому в очі після чого наніс один удар кулаком в обличчя, якою саме рукою він не бачив, після нанесеного удару ОСОБА_4 впав на підлогу та втратив свідомість, приблизно на 1-2 хвилини. Коли прийшов до тями, помітив як його співмешканка знаходиться на підлозі, а над нею стоять двоє невідомих чоловіків, які вийшли з автомобіля марки «Пежо» та лупцювали її ногами по різним частинам тіла, лупцювали ОСОБА_1 обидва чоловіка, один із них наклонився над нею та почав її обшукувати, хто саме він не знає. Потім ОСОБА_4 піднявся та почав підходити до співмешканки, але в цей час підбіг водій даного автомобіля та збив його з ніг і почав лупцювати ногами, наніс приблизно 20 ударів по спині, по голові, грудям, після чого водій почав розривати на ньому одяг, а саме курточку і почав перевіряти його кишені, праву, а потім ліву, потім перевернув його та почав розкривати передні кишені, які знаходяться на грудях, в лівій кишені знаходився партійний квиток за 2008 рік, який невідомий чоловік (водій) подивився та викинув в сторону, потім квиток знайшов. Другий чоловік (пасажир) знаходився біля його співмешканки та продовжував її лупцювати ногами по тілу. В цей час із подвіря невідома жінка почала сваритися на чоловіків та погрожувати, що викличе працівників міліції, але на дану погрозу чоловіки не заспокоїлися та продовжили далі лупцювати ОСОБА_4 та його співмешканку ногами. Потім невідома жінка пішла викликати працівників міліції, тоді нападники сіли до автомобіля та швидко поїхали у невідомому напрямку. Потім жінка вийшла та надала допомогу і викликала швидку медичну допомогу. Хоче додати, що у нього в правій кишені курточки знаходився мобільний телефон марки «Самсунг Р-200», який він придбав у 2009 році приблизно за 700 грн., в телефоні знаходилася мобільна сім картка стартового оператора «Лайф» з номером 093-413-79-94, який під час бійки випав з кишені, але його знайшла жінка, яка викликала швидку, потім вона знайшла мобільний телефон марки «Сони Еріксон» який був придбаний у 2005 році приблизно за 700 грн., з мобільною сім карткою оператора «МТС» 095-350-50-77, дані телефони були віддані йому на зберігання. Гроші, про які заявили, що їх викрали, ОСОБА_4 знайшов в штанах своєї співмешканки, коли прав їх вдома. Крім цього, повідомив, що нападників ніколи не знав, та ніяких неприязних стосунків між ними не було. На даний час йому відшкодована моральна шкода, тому претензій до ОСОБА_3 потерпілий не має. При визначенні міри покарання підсудному покладається на розсуд суду (а.с. 27-29). При визначенні міри покарання потерпілий поклався на розсуд суду (а.с. 224);

- постановою від 21.01.2012 року про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження слідчим СВ Києво-Святошинскього РВ ГУ МВС України в Київській області, відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 1); рапортом ст. ін. черг. ч/ч Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 21.01.2012 року (а.с. 7-8); заявою ОСОБА_4 на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які близько 00:10 години 21.01.2012 року за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Пушкіна 18 вчинили відносно нього та його дружини ОСОБА_1 розбійний напад із застосуванням газового балончика (а.с. 9); заявою ОСОБА_1 на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які близько 00:10 години 21.01.2012 року за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Пушкіна 18 вчинили неї та її співмешканця ОСОБА_4 розбійний напад із застосуванням газового балончика при цьому нанесли їм тілесні ушкодження (а.с. 11); протоколом огляду місця події від 20.01.2012 року, під час якого було оглянуто проїзну частину в с. Софіївська Борщагівка біля будинку № 18 по вул. Пушкіна (а.с. 13); протоколом огляду місця події від 21.01.2012 року, який відбувався за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40-років Жовтня, 5, під час якого було виявлено та вилучено куртку зі слідами бурого кольору та чорний шарф з білими полосами (а.с. 14); протоколом огляду місця подій від 21.01.2012 року, в ході якого в службовому кабінеті № 9 Вишнівського РВ МВС за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, було виявлено і вилучено у ОСОБА_3 куртку зі слідами бурого кольору та частину відірвано капюшона (а.с. 15); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 21.01.2012 року за участю підозрюваного ОСОБА_3, в ході якого він показав місце, де стояли невідомі чоловік та жінка (а.с.55-57); протоколом очної ставки від 31.07.2012 року між потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваним ОСОБА_3, в ході якої потерпіла підтвердила дані нею покази (а.с. 58-60); протоколом очної ставки від 25.01.2012 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4, в ході якої потерпілий підтвердив свої покази (а.с. 102-106); висновком експерта № 59/д від 08.02-06.03.2012 року, відповідно до якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_1 мались: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематома нижньої повіки лівого ока, забійна рана нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів, синець грудної клітки зліва; описані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки та ноги, можливо в термін та за обставин вказаних в постанові; виникнення описаних ушкоджень при одноразовому падіння з висоти власного зросту виключено; закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки, обличчя зліва, гематома нижньої повіки лівого ока, забійна рана нижньої губи, садна перенісся, пошкодження верхніх зубів відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя; синець грудної клітки відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 133-134); даними з постанови від 24.09.2012 року слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про виділення в окреме провадження кримінальної справи № 13-0402 за обвинуваченням ОСОБА_5 (а.с. 163-165).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що підсудний ОСОБА_3, та потерпіла ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді, а також потерпілий ОСОБА_4 на досудовому слідстві давали правдиві послідовні покази, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що

вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 296 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб з застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючи його особу, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним злочину, думку потерпілих.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує, що злочини за ч. 4 ст. 296 КК України відносяться до тяжких злочинів, ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с. 178), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 177), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 176), обставинами, що помякшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд щире каяття, яке полягає у критичній оцінці ОСОБА_3 вчиненого ним діяння, відвертого осуду своєї поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, відсутності попередніх судимостей, суд вважає можливим призначити покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті з випробуванням, оскільки, з врахуванням думки потерпілих, ставлення підсудного до вчиненого, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та не знаходить підстав для призначення інших видів покарань.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України та вважає, що вони повинні бути залишені на зберіганні в камері схову речових доказів у звязку з розслідуванням кримінальної справи № 13-0402 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 163-165).

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України 1960 року п. 11 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі: вязаний шарф чорного кольору із білими полосами, порвану балонову куртку салатового кольору зі слідами бурого кольору порваними кишенями та відірваним коміром, чорну куртка зі слідами бурого кольору на лівому рукаві, частину капюшона сірого кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 36) залишити на зберіганні в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення прокурором, потерпілими, захисником, засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.