Справа № 1-382007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді: Вінер Е.А.

з секретарем: Левко М.В.

з участю прокурора: Чонка
О.Ю.

потерпілого ОСОБА_1

законного представника

потерпілого ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Свалява кримінальну справу про

обвинувачення ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Пасіка, Свалявського району, мешканця АДРЕСА_1, українця,
одруженого, не працюючого, громадянина України, з освітою середньою, раніше не
судимого у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст.296 ч. 1. 122 ч. 1 КК України,

ВСТА Ы О В И В:

Підсудний ОСОБА_3 21 жовтня 2006 року біля 21.00 год., знаходячись
на пероні зупинки в с.Пасіка Свалявського району, грубо порушив
громадський порядок, виражаючи при цьому
явну неповагу до супільства, діючи навмисно, з хуліганських спонукань, на виду
у присутніх на пероні, безпричинно затіяв конфлікт з ОСОБА_1, під час якого
з особливою зухвалістю, наніс удари руками та ногами по тілу ОСОБА_1,
спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дистального метаепіфіза правої малогомілкової
кістки без зміщення, що відповідно висновку експерта заНОМЕР_1
відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою
розлад здоров"я більше 21
дня.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні ним злочинів
визнав повністю та дав показання, що 21 жовтня 2006 року біля 21.00 год. знаходився на
пероні зупинки в с.Пасіка Свалявського району. На пероні знаходились дівчата та
хлопці, серед яких був ОСОБА_1 Вони почали
сміятись і він подумав, що сміються з нього і так виник конфлікт. Він
вигукував нецензурні слова, а потім наніс декілька ударів ОСОБА_1 В скоєному
щиросердечно розкаюється.

В судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_1 та
законний представник претензій до підсудного не мають.Цивільний позов не
заявляють.

На підставі наведеного, враховуючи, що підсудний
ОСОБА_3 повністю визнав свою

вину у вчиненні ним злочинів, суд приходить до висновку про недоцільність
допиту свідків

під час судового засідання з приводу обставин вчинення злочину. Всі
учасники судового

процесу також вважають недоцільним допит свідків під час судового
засідання. Таким чином,

суд вважає за можливе обмежити дослідження фактичних обставин справи
допитом

підсудного, обмеження дослідження фактичних обставин справи учасникам
удового

процесу зрозумілі.

На підставі
наведеного, суд визнає достовірними покази підсудного ОСОБА_3 в судовому
засіданні з приводу обставин скоєння злочинів, поскільки вони повністю відповідають іншим, встановленими по справі і
перевіреними в суді доказами і в сукупності з ними повністю стверджують
вину підсудного у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,
умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному
ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у статті 121
КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

На підставі
наведених та оцінених судом доказів, суд визнає підсудного ОСОБА_3 винним у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296
ч.І, 122 ч.І КК
України та вважає, що органи попереднього слідства вірно кваліфікували його дії
за вказаним законом.

Призначаючи
підсудному ОСОБА_3 міру покарання за ст.ст.296 ч.І, 122 ч.І КК України,
суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані
що характеризують особу підсудного з позитивної сторони.

Як
пом"якшуючі покарання підсудного ОСОБА_3 обставини суд
визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, молодий за віком,
вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Як обтяжуючі покарання підсудного ОСОБА_3 обставини, суд
не знаходить.

Враховуючи
загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд
вважає за можливе призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення та
попередження нових злочинів і застосувати до ОСОБА_3 покарання не пов"язане
з позбавленням волі та примі нити до нього ст.75 КК України.

Крім того, на
підсудного ОСОБА_3
слід покласти обов'язки ,
передбачені ст.76 КК України ,
а саме не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 296 ч.І, 122
ч.І КК України призначивши покарання

за ч. 1
ст.296 КК України у виді обмеження волі строком два роки;

за ч.І ст. 122
КК України у виді позбавлення волі строком два роки;

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два
роки.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з
іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України
обов'язку не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця
проживання.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу

залишити
підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію протягом
п''ятнадцяти діб до апеляційного суду Закарпатської області через
Свалявський районний суд, з моменту проголошення.