Справа №133/1975/14-к
Провадження №11-кп/772/194/2015
Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
іменем України
11 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
виправданого ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000775, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 03.10.2013 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Козятинської міжрайпрокуратури Вінницької області ОСОБА_11 та представника потерпілої ОСОБА_8 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2014 року,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятина Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого стрілком ВОХР м. Козятина Вінницької області , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнано невинуватим та виправдано, у зв`язку з недоведеністю кримінального правопорушення.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_9 органами досудового розслідування обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України в тому, що 02.10.2013 року близько 12 години по пров. Заводському в м. Козятині Вінницької області прийшов до свого будинку АДРЕСА_2 та взявши «болгарку» почав самостійно відрізати ворота, належні ОСОБА_10 , яка проживає в будинку АДРЕСА_3 цей час до ОСОБА_9 вийшла ОСОБА_10 запитати, що він робить. Під час спілкування між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на грунті неприязних відносин виникла словесна суперечка, під час чого ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, виконуючи свої злочинні дії, знаючи та усвідомлюючи про настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар долонею правої руки в обличчя з ліва ОСОБА_10 , від чого остання впала на землю. В результаті чого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій виличній ділянці, підшкірного крововиливу на тильній поверхні лівої кисті, підшкірної гематоми в лівій сідничній ділянці, які згідно висновку судово - медичного експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи №1900 від 03.09.2013 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі, прокурора який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_11 ставиться питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Просить дослідити матеріали кримінального провадження, а саме заяву потерпілої ОСОБА_10 , та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді виправних робіт терміном на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави із суми заробітку 20%. Апеляція мотивована тим, що вирок суду винесено незаконно, оскільки судом виправдовуючи обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України зазначено, що у письмових доказах, відсутня заява потерпілої ОСОБА_10 , однак зазначена заява не має принципового значення для здійснення кримінального провадження, так як відповідні відомості можуть бути внесені до ЄРДР і після самостійного виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України в повному обсязі доведена здобутими доказами під час досудового слідства та судового розгляду.
В апеляційній скарзі представника потерпілої ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону. Просить дослідити матеріали кримінального провадження, а саме заяву потерпілої ОСОБА_10 , та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України та задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 . Апеляція мотивована тим, що вирок суду винесено незаконно і необгрунтовано, порушені норми процесуального права, оскільки суд виправдовуючи обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України вказав на те, що кримінальне провадження розпочате за заявою дочки потерпілої, однак це не порушувало прав і свобод самої потерпілої, так як остання із самого початку підтримувала обвинувачення і подала заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо неї як тільки змогла.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив її задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_8 також підтримали свою апеляцію та просять постановити новий вирок з призначенням покарання ОСОБА_9 .
Виправданий ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційних скарг вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення (вирок) має бути законним (ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження), обґрунтованим (ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України) та вмотивованим (з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення).
Як вбачається з вироку, суд неналежним чином дотримав зазначені вимоги та дійшов передчасного висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Обґрунтовуючи висновки щодо недоведеності винуватості ОСОБА_9 , суд першої інстанції вказав на недопустимість усіх доказів, зібраних як досудовим розслідуванням, так і в ході судового розгляду провадження. До таких висновків суд дійшов через те, що в матеріалах провадження відсутня заява потерпілої ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення, а відповідно до ст.477 КПК України досудове розслідування щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 КК України може бути розпочате лише за заявою потерпілого, оскільки є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
Проте згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до положень ст.86 КПК України недопустимим визнається доказ, отриманий з порушенням порядку, встановленого кримінальним процесуальним законодавством.
Визнаючи недопустимими докази, отримані досудовим розслідуванням та в ході судового провадження, суд не взяв до уваги, що в матеріалах провадження наявні документи, що підтверджують звернення потерпілої ОСОБА_10 до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій щодо неї з боку ОСОБА_9 (а.с.18). Також будучи визнаною потерпілою, ОСОБА_10 давала показання щодо кримінально караних дій ОСОБА_9 , заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди півд. Час судового провадження.
Крім цього суд не обґрунтував свої висновки стосовно недопустимості доказів, отриманих під час судового провадження.
Крім цього, відповідно до ч.3 ст.89 КПК України сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. З огляду на зазначену норму закону судом не вмотивовано відмову в прийнятті та дослідженні заяви потерпілої ОСОБА_10 , від 04.10.2013 року про вчинення кримінального правопорушення.
Неврахування зазначених норм завадило суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.
З урахуванням наведених обставин вирок суду є незаконним та необґрунтованим та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону.
Оскільки у вироку не зазначено змісту показань потерпілої, обвинуваченого та свідків, які буди допитані під час судового провадження, апеляційний суд позбавлений можливості повторно дослідити зазначені докази та дати їм відповідну оцінку.
За таких обставин у зв`язку зі скасуванням судового рішення слід призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Козятинської міжрайпрокуратури Вінницької області ОСОБА_11 та представника потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року у кримінальному провадженні №0000775, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 03.10.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в Козятинському міськрайонному суді Вінницької області іншим складом суду.
Судді:
З оригіналом вірно: