Справа № 1а-336 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Казан І.С.
ст.2864.1 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня
2007 року Колегія
суддів Судової палати
у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Тенюха В.П.

Суддів Волинця М.М., Гаврилова В.М.

з участю
прокурора Гнатіва Я.І.

та
адвоката ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями

прокурора, який
брав участь у розгляді справи в суді 1 інстанції та потерпілого ОСОБА_2 на
постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня
2006 року

Цією постановою

кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_3

за
ст.286 ч.1 КК України направлено прокурору Львівської області для проведення
додаткового розслідування.

Органом
досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 17.09.2004 року о 19 год. 15 хв., керуючи
автомобілем „ДAEWOO-LANOS" по вул.
Трускавецькій в м.Стебнику в напрямку м.Трускавець, при проїзді ділянки дороги
в районі будинку № 1 ТзОВ „Універсал" порушив вимоги Р1 п.п.1.5,1.10, Р12
п.п.12.1,12.4,12.9 (підпункту „б"), Р14 п.14.2 (підпункту „б") Правил
дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до
дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість руху, а саме
рухався зі швидкістю приблизно 81-85 км/год., намагався виконати обгін
автомобіля ВАЗ-21063 під керуванням водія ОСОБА_2, який завчасно увімкнув
світловий покажчик повороту ліворуч і першим приступив до виконання вказаного
маневру, допустив зіткнення автомобілів, в результаті якого ОСОБА_2 та пасажир
його автомобіля ОСОБА_4 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_3
і пасажир керованого ним транспортного засобу ОСОБА_5. легкі тілесні
ушкодження.

Повертаючи
справу на додаткове розслідування, місцевий суд вказував на неповноту і
неправильність досудового слідства, а також на необхідність порушення
кримінальної справи щодо іншої особи, винної в ДТП.

В
апеляції прокурор покликається на те, що розслідування даної справи проведено з
неухильним дотриманням вимог ст.22 КПК України, тобто повно, всебічно і
об"єктивно, по справі виконано всі слідчі дії, проведено необхідні
експертизи, постанова суду є безпідставною, просить її скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

Потерпілий
ОСОБА_2 в апеляції покликається на те, що вказівки суду, викладені в постанові,
є необґрунтованими, відсутні підстави для повернення справи на додаткове
розслідування, просить скасувати зазначену постанову, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Вислухавши
доповідача, прокурора, потерпілого та його адвоката на підтримання апеляцій,
ОСОБА_3, який просить залишити постанову суду без змін, обговоривши доводи
апеляцій та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що такі
підлягають до задоволення частково.

Повертаючи
кримінальну справу для проведення додаткового розслідування, місцевий суд
прийшов до правильного висновку про неповноту і неправильність досудового
слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

В
судовому засіданні ОСОБА_3 пояснював, що 17 вересня 2004 р. близько 19 год. їхав в напрямку
м.Трускавця за автомашиною ВАЗ, за кермом якої був потерпілий, зі швидкістю
близько 60 км/год., коли вирішив виконати обгін, збільшив швидкість, виїхав на
зустрічну смугу руху, в той час водій ВАЗу розпочав поворот ліворуч, внаслідок
чого відбулося зіткнення.

Потерпілий
ОСОБА_2 пояснював, що до зіткнення рухався із швидкістю 25-30 км/год., перед
маневром побачив машину за 200 метрів позаду, завчасно увімкнув сигнал
світлового покажчика повороту ліворуч, а саме за 50-55 м до маневру, причиною
зіткнення, на його думку, було перевищення швидкості ОСОБА_3

Відповідно
до висновку повторної комісійної судової автотехнічної експертизи від
26.12.2005 p.,
а саме п. 12.3.1., якщо дорожня ситуація складалась так, як це задано
водієм ОСОБА_3., то в цій дорожній ситуації дії водіяОСОБА_2, з технічної точки
зору не відповідали вимогам п.п.1.5;9.2; 9.4; 10.1; 10.4; ПДР ( в частині того,
що він завчасно не увімкнув світлового покажчика повороту ліворуч і не дав
дорогу автомобілеві Деу-Ланос, водій якого виконував обгін автомобіля ВАЗ), а
дії водія ОСОБА_3, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п.1.10 ( в
частині визначення поняття „небезпека для руху") 12.3; 12.4; 12.9
(підпункту „б") ПДР ( в частині того, що він вибрав таку швидкість руху у
населеному пункті, яка значно перевищувала допустиме значення (60 км/год), чим
поставив себе у ситуацію, при якій не мав технічної можливості уникнути
зіткнення).

Згідно
п. 12.3.2 цього висновку, якщо дорожня ситуація складалась так як це задано
водієм ОСОБА_2, то в цій дорожній ситуації дії вказаного водія, з технічної
точки зору, не суперечили ПДР, а дії водія ОСОБА_3, з технічної точки зору , не
відповідали вимогам п.п.1.5; 12.4; 12.9 (підпункту „б") та 14.2 (підпункту
„б") ПДР в частині того, що він вибрав таку швидкість руху свого
автомобіля, яка набагато перевищувала допустиме значення (60 км/год), а також
намагався виконати обгін автомобіля ВАЗ-2106, водій якого завчасно увімкнув
світловий покажчик повороту ліворуч і першим приступив до виконання вказаного
маневру (т.2 а.с.3-14).

Відтворення
обстановки та обставин події проводились поокремо із кожним з учасників ДТП та містять певні
суперечності (т.1 а.с. 52-53, 129-134).

В своїх
первісних поясненнях відразу після ДТП
ОСОБА_2 вказував, що за 20 м
ввімкнув лівий покажчик поворотів (т.1 а.с. 19).

Доводи
апеляції, зокрема, про те, що не має потреби в проведенні повторного
відтворення обстановки та обставин події з участю двох водіїв, а при
необхідності й очевидців, розцінюються колегією суддів як необгрунтовані.

З
врахуванням наведених висновків експертизи, пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2., інших наявних в
матеріалах справи доказів, а також здобутих по можливості в ході досудового слідства,
прокурору слід вирішити питання про законність винесеної постанови від
22.02.2005 р. про відмову в порушенні кримінальної справи відносноОСОБА_2 (а.с.
152-154 т.1).

Разом з тим, в
постанові місцевого суду про повернення справи на додаткове розслідування
передчасно зазначено про наявність вини ОСОБА_3 таОСОБА_2 у ДТП та спричиненні
потерпілим тілесних ушкоджень, окрім цього, суд не вправі був давати оцінку
показів.

На думку
колегії суддів, вказівка в постанові на необхідність перевірки факту відчуження
будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є безпідставною, тому доводи апеляції в цій частині
слід задоволити.

Проаналізувавши
наведене та матеріали справи, колегія приходить до висновку про часткове
задоволення апеляцій потерпілого та прокурора.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляції
прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді 1 інстанції та
потерпілогоОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову
Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2006 року про
повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 286 ч.1 КК
України для проведення додаткового розслідування змінити, виключити із цієї
постанови покликання суду на наявність вини ОСОБА_3 таОСОБА_2 у ДТП та спричиненні
потерпілим тілесних ушкоджень, на оцінку показів, на необхідність перевірки
факту відчуження будинку сім"єюОСОБА_2 та витребування документів з цього
приводу.

В решті
постанову залишити без змін.