Провадження № 11-кп/792/264/15
Категорія: ст.128 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 29.05.2014 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України і призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_9 29 квітня 2014 року близько 12 год. 20 хв., перебуваючи на межі господарств АДРЕСА_2 , кинув шматок шиферу в сторону, де знаходилась ОСОБА_7 , внаслідок чого частина шиферу потрапила у ліву кисть та праву гомілку потерпілої, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нігтьової фаланги 1-го пальця лівої кисті без зміщення уламків та крововиливів м`яких тканин в його проекції, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, а також поверхневої рани м`яких тканин правої гомілки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України. При цьому вказує, що судом досліджено однобічно доказ відеозапис події, оскільки це лише здогадки і жодним іншим доказом не підтверджено, судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем даної події з приводу того, що шматок шиферу впав на землю поруч з ОСОБА_7 . Крім того зазначає, що згідно висновку експерта №461 локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 доступна для утворення їх власноручно, але виключає можливість їх утворення при падінні потерпілої з висоти власного зросту, а експерт в судовому засіданні вказала, що неможливо одномоментно пошкодити і палець і ногу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілої на їх заперечення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину не визнав, суду показав, що 29 квітня 2014 року біля о 12 год. 30 хв. під час конфлікту, який в нього виник з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на межі їх господарств, останні почали викидати на його ділянку будівельні матеріали. Він в свою чергу також кинув два куска шифера назад на їх земельну ділянку. Однак, він кидав шифер в іншу сторону, а не там де була ОСОБА_7 , і тому він не міг попасти в неї. Після цього, він розвернувся щоб піти, а ОСОБА_14 та ОСОБА_13 почали бігти в його сторону і кидати камінці. Коли приїхали працівники міліції, то ОСОБА_7 показувала лише царапину на нозі і більше ніяких скарг в неї не було.
Однак, невизнання вини обвинуваченим спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 29 квітня 2014 року в них виник конфлікт з ОСОБА_9 , в ході якого він перекидав на їх земельну ділянку шифер. Одна шиферина розлетілась, а він взяв іншу шиферину та кинув її на ногу. Вона в цей час нагнулась щоб захистити ногу і шиферина потрапила її в ногу та в великий палець лівої руки. Того ж дня ввечері вона поїхала в травмпункт, але знімок її зробили лише 06 травня 2014 року і виявили перелом великого пальця. Коли ОСОБА_9 кидав шифер, то знаходився прямо перед нею, а тому вважає, що він це зробив навмисно.
Свідок ОСОБА_7 показав, що 29 квітня 2014 року в них виник конфлікт з ОСОБА_15 в зв`язку з тим, що останній перекинув на їх ділянку будівельний мусор. В ході цього конфлікту ОСОБА_9 перекидав на їх ділянку будівельні матеріали і шифером попав сестрі в ногу та в палець на руці.
Із показань свідка ОСОБА_11 , вбачається, що в той день він приїхав до ОСОБА_16 десь о 10 год. ОСОБА_9 приїхав пізніше та виявив, що за сараєм розкидані дрова, будівельні матеріали і вони їх поскладали. Потім приїхали ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і розпочали конфлікт, сказали, що ці дрова і будівельні матеріали вони склали на їх території і почали розкидати їх на ОСОБА_19 городі. В ході цього конфлікту ОСОБА_20 перекинув кусок шифера через огорожу на ділянку ОСОБА_21 , який впав на землю поряд з ОСОБА_18 , яка в цей час підбігала в його сторону. До приїзду міліції ОСОБА_14 продовжувала ходити і перекидати речі.
Свідок ОСОБА_22 , показав, що вони допомагали ОСОБА_23 робити забор і перенесли доски, вікна, двері, які їм заважали на територію ОСОБА_20 , а коли останній прийшов, то з товаришем перенесли назад ті речі. Потім приїхали ОСОБА_13 з ОСОБА_18 і між ними почався конфлікт. Він подій не бачив, але чув звук, що щось впало і ОСОБА_18 крикнула. Пізніше бачив, що в ОСОБА_18 була подряпана нога і напух палець, вона також сказала, що ОСОБА_20 кинув шифер.
Із показань свідка ОСОБА_24 , вбачається, що 29 квітня 2014 року в с.Копистин він допомагав ОСОБА_23 робити забор, в той день між ОСОБА_25 та ОСОБА_26 та ОСОБА_18 виник конфлікт в ході якого ОСОБА_20 кинув шифер на ноги Ларисі. Потім бачив, що в ОСОБА_18 була побита нога, а також чув розмову між працівниками міліції і Ларисою, під час якої остання повідомляла, що в неї ще болить палець.
Допитана в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_27 , підтвердила наданні нею висновки та показала, що при перевірці знімків рентгенолог підтвердив наявність перелому у потерпілої, як на одному так і на другому знімках.
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується рапортом оперативного чергового про отриману інформацію, яка надійшла по телефону від 29 квітня 2014 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомила про нанесення їй ОСОБА_15 тілесних ушкоджень (а.с.22); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 квітня 2014 року, згідно якого ОСОБА_7 просить прийняти міри до ОСОБА_9 , який перебуваючи на межі господарств по АДРЕСА_3 та 2«а» 29.04.2014 року близько 12 години 20 хвилин умисно наніс їй тілесні ушкодження (а.с.23); висновку експерта №461 від 19.05.2014 року, згідно якого відповідно до даних представленої медичної документації, рентгенівських знімків, консультативного висновку обласного лікаря-рентгенолога, в ОСОБА_7 станом на 29-30.04., 06.05.2014 року виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом нігтьової фаланги 1-го пальця лівої кисті без зміщення уламків та крововиливів м`яких тканин в його проекції, що могли утворитись як при ударі кінчиком випрямленого пальця об твердий тупий предмет, так і при ударі тупим твердим предметом об кінчик випрямленого пальця, та за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я; поверхнева рана м`яких тканин та крововиливів м`яких тканин правої гомілки, що могли утворитись як від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, так і від удару об такий, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 1 -ї доби до моменту проведення судово-медичної експертизи 30.04.2014 року, що не виключає можливості їх утворення в час та за обставин, що вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи; локалізація та характер тілесних ушкоджень в ОСОБА_7 доступна для утворення їх власноручно, але виключає можливість їх утворення при падінні потерпілої з висоти власного зросту (а.с.27-28).
Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії ОСОБА_9 за ст.128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним та конкретних обставин по справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_11 є необґрунтованими, оскільки судом їм надана належна оцінка і ставити їх під сумнів колегія суддів не знаходить підстав.

Доводи захисника про однобічність дослідження як доказу відеозапису події не заслуговують на увагу, оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами зібраних та досліджених в судовому засіданні.

Підстав до скасування вироку, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2