Справа №212/4234/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000874 від 30 березня 2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, з загальною середньою освітою, військовослужбовця за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 19 березня 2015 року о 20.00 годині, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_5 , де на полиці серванту в кімнаті вказаної квартири побачив ювелірні вироби із золота, після чого реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, переконавшись у відсутності можливих свідків-очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер, таємно викрав з зазначеної полиці серванту належне потерпілій ОСОБА_5 майно, а саме: каблучку із золота 585 проби загальною вагою 1,63 г, браслет із золота 585 проби загальною вагою 2,98 г, всього на загальну суму 4130,56 гривень, після чого покинув квартиру з викраденим майном, розпорядившись ним на свій розсуд та обернувши на свою користь, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що все відбувалось саме так, як зазначено в обвинувальному акті, а саме те, що він скоїв крадіжку золотих прикрас із квартири потерпілої у її відсутності, коли вона була у батьків, та продав їх до ломбарду. Гроші йому були потрібні для надання допомоги другу, який напередодні потрапив до автомобільної аварії та знаходився в реанімації. Про скоєння крадіжки він сам розповів потерпілій одразу після її повернення додому.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, не судимий, військовослужбовець за контрактом, за місцем проходження служби характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди у повному обсязі, заподіяної потерпілій.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України, у виді штрафу. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 28 травня 2015 року щодо обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Речовий доказ дві квитанції з ПТ «Ломбард-Скарбниця» №№ АД 1235180, АД 1235228, на яких зазначено найменування майна та особа, яка заклала золоті прикраси в ПТ «Ломбард-Скарбниця», що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах справи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1