Справа №577/5387/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/96/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0003665 від 23 травня 2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 3 грудня 2014 року яким, -

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 22130 грн. на користь ОСОБА_8 в рахунок задоволення цивільного позову.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 184 грн. 47 коп. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 порушує питання про скасування вироку на направлення справи на новий судовий розгляд. Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 , працюючи кухонним працівником вагону ресторану та слідуючи у потязі № 23/24 сполученням «Москва - Одеса», перебуваючи на робочому місці в якості офіціанта рознощика, 7 травня 2014 року близько 23.00 год. познайомився з пасажиром купе № 7 вагону № 11 вказаного потягу потерпілим ОСОБА_8 ..

Під час розпивання спиртних напоїв, помітив у потерпілого портмоне з грошима та телефон, які вирішив викрасти.

ОСОБА_7 8 травня 2014 року близько 05.00 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перед прибуттям потягу № 23/24 сполученням «Москва - Одеса» до залізничного вокзалу ст. Конотоп, упевнившись, що ОСОБА_8 залишився в купе один, і що його дії будуть таємними для сторонніх, зайшов в купе, де відпочивав потерпілий ОСОБА_8 та здійснив таємне викрадення майна останнього, завдавши власнику майна ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 22604 грн..

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що вирок суду, яким його визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України винесено без урахування дійсних обставин справи та постановлено помилково. Свої вимоги мотивує тим, що суд поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим у справі доказам, деяким доказам не надав оцінки взагалі, деякі докази проігнорував, в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого постановив незаконний вирок.

Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 надійшло заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, яким від вважає обвинувальний вирок законним і обґрунтованим, апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, висновок прокурора, котрий вважав, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути вирок суду у зв`язку з неналежним врахуванням судом дійсних обставин справи і як наслідок - безпідставним його засудженням за ст. 185 ч. 1 КК України.

Проте, вина ОСОБА_7 повністю підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів кримінального провадження в суді.

Із заяви потерпілого ОСОБА_8 до слідчого відділу розслідування злочинів СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області від 23 травня 2014 року та протоколу про прийняття заяви вбачається, що 08 травня 2014 року в період часу з 04.00 до 05.00 год. невідома особа із кишені його штанів викрала телефон «Нокіа Х6» та портмоне з грошима 1200 грн., 1200 доларів США, 500 євро..

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 пояснив, що на початку травня 2014 року близько 06.00 год. він проходив по вагонам потягу № 23 по ст. Конотоп з метою купівлі іноземної валюти. Коли підійшов до вагону-ресторану, до нього звернувся раніше йому знайомий візуально чоловік - працівник ресторану, який перебував у тамбурі і в руках тримав портмоне чорного кольору, та запропонував йому купити 500 євро та 1200 доларів США, на що він погодився. При цьому свідок пояснив, що обвинуваченого запам`ятав через велику суму грошей та тому він раніше неодноразово купляв у цьому потязі валюту, а цей чоловік тут працював.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_10 указав на фото №3, на якому зображений ОСОБА_7 , як на особу у якої він придбав на початку травня 2014 року у потязі №23 сполученням «Москва-Одеса» 1200 доларів США та 500 євро.

Згідно протоколу обшуку вбачається, що в обвинуваченого за місцем проживання вилучено мобільний телефон «Нокіа Х6-00», належний потерпілому. Документи на мобільний телефон було надано саме потерпілим ОСОБА_11 .

Окрім цих доказів суд послався на висновок експерта про вартість викраденого мобільного телефону; постанову про визнання речовими доказами; графік чергування, яким не спростовується наявність робочих змін обвинуваченого в період скоєного; роздруківку телефонних дзвінків та електронний носій інформації про роботу телефону потерпілого, з яких вбачається, що телефон потерпілого використовувався за місцем проживання обвинуваченого із сім карткою, яка належить дружині ОСОБА_7 ; заяву потерпілого, в якій останній підтримав цивільний позов; довідку про вартість викрадених грошових коштів, з якої вбачається, яким був офіційний курс іноземної валюти на час вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця події.

Суд у вироку дав оцінку показам обвинуваченого в тій частині, що мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_11 , він купив у незнайомого чоловіка; долари США і євро не продавав, тобто злочин не скоював і розцінив як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Докази, на які послався суд у вироку, належним чином оцінені судом з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, тому твердження апеляційної скарги обвинуваченого з приводу неналежного врахування судом дійсних обставин справи і, як наслідок його безпідставне засудження, є необґрунтованими.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 1 КК України є правильною.

Що стосується призначеного покарання, то суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , яке за своїм видом не є самим суворим видом стягнення, передбаченим санкцією ч.1 ст. 185 КК України, відповідним чином мотивовано і є правильним.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Обвинувальний вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 3 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4