Справа № 712/1-580/11
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

19.06.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 і
і представника потерпілих ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, яке подав адвокат ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Апеляційного суду Закарпатської області, яка розглядає кримінальну справу щодо засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ :
вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27 березня 2014 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судимий, згідно вироку Берегівського районного суду від 12.01.1996 року за ч. 1 ст. 189-2 ; ч. 1 ст. 222 КК України із застосуванням ст. 42 цього ж Кодексу на один рік позбавлення волі з іспитовим строком на один рік; згідно вироку Закарпатського обласного суду від 08.12.1998 року за ст. 69 КК України на сім років позбавлення волі, засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна й за ч. 1 ст. 263 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_8 призначено вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимий і, зокрема, вироком Мукачівського міського суду від 10.09.2001 року за ч. 3 ст. 187 КК України на дев`ять років позбавлення волі, засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 289 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна й за ч. 1 ст. 263 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_11 призначено десять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше неодноразово судимий і, зокрема, вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04.05.1999 року за ч. 2 ст. 106 КК України до громадського осуду та вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24.05.2002 року за ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 187 ; ч. 3 ст. 186; ст. 304 КК України із застосуванням ст. 70 цього Кодексу на вісім років шість місяців позбавлення волі, засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 289 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна й за ч. 1 ст. 263 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_12 призначено десять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою, а строк відбування ними покарання визначено рахувати з моменту їх фактичного затримання 19 листопада 2010 року.

Під час розгляду справи захисник адвокат ОСОБА_7 , заявив клопотання про відвід колегії суддів Апеляційного суду Закарпатської області, яка розглядає кримінальну справу щодо засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. Посилається на те, що судді апеляційного суду, які розглядають кримінальну справу щодо засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , тримають під вартою хвору людину проти якої працівники міліції сфальсифікували кримінальну справу, притягнувши до кримінальної відповідальності завідомо невинну людину. Також посилається на те, що засуджений ОСОБА_8 пережив інсульт, сильно хворіє, однак колегії суддів до цього не має жодної справи, оскільки тричі заявлене ним, адвокатом ОСОБА_7 , клопотання про зміну засудженому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, запобіжний захід не було задоволено. Крім того, посилається на те, що працівники міліції, затримавши ОСОБА_8 по підозрі у скоєнні злочину 19 листопада 2010 року о 8.00 годині, протокол про затримання склали вказаного вище дня тільки о 21- годині 45 хвилин, тримаючи його у міліцейському відділку в м. Ужгороді, де затриманих били та катували, змушуючи писати явки з повинною. Наявні у кримінальній справі скарги - т. 5, а. с. 37-38, 40,92, підтверджують факт звернення ОСОБА_13 , із заявами про катування, ОСОБА_14 із заявами про застосування заходів фізичного та психологічного тиску. Висунуте щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 обвинувачення вважає замовним та безпідставним. Під час досудового розслідування ОСОБА_8 катували, у зв`язку з чим до нього приїжджала швидка медична допомога. Також посилається на те, що засуджений ОСОБА_12 зізнався у вчиненні злочину разом із гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не притягнуті до кримінальної відповідальності, що працівники міліції відмовляються шукати вказаних осіб. Крім того, посилається на те, що потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_9 не мають претензій до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , бо вони знають, що ці особи злочинів не вчиняли. Під час досудового слідства ОСОБА_8 до місцевого суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, про продовження дії цього запобіжного заходу не привозили. Всі експертизи, які були проведені по справі були проведені із брутальним та безкарним порушенням закону, слідчий в один день ознайомив обвинувачених із постановами та висновками експертиз, роз`яснивши обвинуваченим права. При проведенні слідчих дій приймали участь одні й ті ж особи поняті - брати ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .. Оскільки у час події, згідно версії обвинувачення, ОСОБА_8 перебував тільки за кермом автомобіля, тому кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 187 КК України вважає не вірною. З урахуванням наведеного, вважає, що ОСОБА_8 можна інкримінувати тільки співучасть у злочині. Вказані вище факти та обставини свідчать про те, що суддя ОСОБА_1 - головуючий у справі та судді колегії упереджено ставляться до ОСОБА_8 ..

Захисник ОСОБА_8 та засуджені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 клопотання про відвід колегії суддів підтримали, посилаючись на ті ж доводи, про які вказує у клопотанні адвокат ОСОБА_7 ..

Адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вирішення питання про відвід залишили на розсуд суду, а представник потерпілих ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просив відхилити, як необґрунтований.

Прокурор ОСОБА_4 заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід колегії суддів вважала необґрунтованою і просила її відхилити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання про відвід суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що передбачених ст. 54 КПК України підстав для відводу як головуючому судді ОСОБА_1 , так і суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не має, на такі не посилається адвокат ОСОБА_7 .. Крім того, колегія суддів вважає, що відповідно до вказаної вище норми процесуального права розгляд суддями клопотань про зміну засудженому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, запобіжний захід та відмова у задоволенні цих клопотань не є перешкодою для їх участі в розгляді оскаржуваного судового рішення. Колегія суддів, дослідивши судові рішення (ухвали про відмову в задоволенні клопотань), вважає, що у них не містяться твердження, які би давали підстави вважати, що судді колегії будуть упередженими при розгляді апеляційних скарг, що у судових рішеннях містяться будь-які твердження про доведеність вини, ту чи іншу кваліфікацію дій осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності. На наявність будь-яких інших даних, які би давали підстави вважати, що судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будуть упереджені та необ`єктивні при розгляді апеляційних скарг не вказували у своїх поясненнях адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_8 (син засудженого ОСОБА_20 ), а також не вказували на наявність яких-небудь даних про зацікавленість суддів у результатах розгляду справи, про перебування суддів на боці представників державного обвинувачення, а не Конституції України, діючого КПК та простої людської моралі. Доводи клопотання про фальсифікацію матеріалів кримінальної справи, про порушення вимог кримінально-процесуального закону при розслідуванні кримінальної справи та її розгляді судом першої інстанції, колегія суддів вважає такими, що підлягають до відповідної оцінки після ретельної перевірки зібраних по справі доказів у їх сукупності.

Тому, колегія суддів вважає, що заявлене суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 клопотання про відвід, задоволенню не підлягає.

Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України та ст. ст. 54-56, 362 КПК України (1960 року), апеляційний суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заявленого адвокатом ОСОБА_7 клопотання про відвід колегії суддів Апеляційного суду Закарпатської області, яка розглядає кримінальну справу щодо засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :