Справа № 314/2853/15-к
Провадження № 1-кс/314/435/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району юристом 3-го класу ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сегежа Карелія, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 червня 2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 .

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він 22 червня 2015 року близько 14 години 00 хвилин, знаходячись за місцем мешкання своєї матері на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з сусідом ОСОБА_8 , з метою умисного протиправного спричинення тілесних ушкоджень, скориставшись тим, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння та не очікував нанесення тілесних ушкоджень, за допомогою пристрою для відстрілу патронів, спорядженого гумовою кулею, тримаючи його в правій руці, здійснив постріл в область грудної клітки ОСОБА_8 праворуч, від якого останній втратив рівновагу та впав на землю.

Після чого ОСОБА_5 , не зупиняючись на вчиненому, тримаючи вищезазначений пристрій в правій руці, здійснив за його допомогою два постріли в область лівого стегна та правого тазостегнового суглоба ОСОБА_8 .

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, вогнепального проникаючого поранення грудної клітки справа, поранення переднього средостіння з пошкодженням хряща 4-ребра, контузії верхньої частки правої легені, гемапневмоторакс 1-ступеня, не проникаюче поранення передньої черевної стінки зліва, поранення лівого стегна, Б/Л правого тазостегнового суглоба, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, як небезпечні для життя, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «умисне тяжке тілесне ушкодження».

23 червня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тими обставинами, що ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, ніде не працює, не має постійного заробітку, що, на їх думку, свідчить про можливість вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування, також тим, що підозрюваний за місцем проживання характеризується посередньо, веде аморальний спосіб життя, який не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки осіб, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-якими доказами. Факт спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не заперечували, проте вказали на безпідставність та необґрунтованість підозри, оскільки при правовій кваліфікації дій підозрюваного не враховано поведінку самого потерпілого, який незаконно проник на територію домоволодіння, належного матері ОСОБА_5 , де виражався нецензурною лайкою, погрожував вбивством як самому підозрюваному, так і його матері, наніс останній декілька ударів по голові. Крім того, зазначили, що підозрюваний має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, дійсно офіційно не працевлаштований, однак вказана обставина не може свідчити про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин не є корисливим. Надуманими вважає сторона захисту і посилання на ведення підозрюваним аморального способу життя, схильності останнього до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки до таких висновків орган досудового розслідування дійшов без врахування даних про особу підозрюваного. При вирішенні клопотання по суті просили врахувати, що підозрюваний за першим викликом з`являється до правоохоронних органів, сімейний стан підозрюваного, який проживає з дружиною та донькою, має матір похилого віку, має постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у нанесенні потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що не заперечується самим підозрюваним, однак їх ступінь тяжкості на теперішній час не визначений, що позбавляє слідчого суддю вважати правильною кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_5 . Крім того, слідчому судді не надано належних доказів наявності умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Зокрема, відповідно до свідчень підозрюваного ОСОБА_5 , які додані до матеріалів клопотання, а також надані у судовому засіданні при вирішенні клопотання, 22 червня 2015 року конфлікт між потерпілим та підозрюваним, який в подальшому призвів до заподіяння тілесних ушкоджень, виник з вини потерпілого, оскільки останній незаконно проник на територію домоволодіння, належного матері підозрюваного - ОСОБА_9 , 1942 року народження, де виражався нецензурною лайкою, погрожував вбивством як самому підозрюваному, так і його матері, наніс останній декілька ударів по голові, на зауваження підозрюваного та прохання покинути територію домоволодіння не реагував, навпаки, намагався спричинити тілесні ушкодження і самому підозрюваному ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, останній, діючи з метою захисту, скористався пристроєм для відстрілу патронів, спорядженим гумовою кулею. Інші надані слідчому судді докази, а саме протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , не спростовують показань підозрюваного, оскільки вказані свідки не були очевидцями події.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності слідчим та прокурором обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України. Так, слідчий посилається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте клопотання не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий, дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам.

Зокрема, як у клопотанні, так і під час судового засідання слідчим та прокурором не наведено даних про те, що ОСОБА_5 ухилявся від явки до слідчого або прокурора, намагався будь-яким чином впливати на потерпілого або свідків, іншим чином перешкодити досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. Навпаки, досліджені у судовому засіданні докази свідчать, що підозрюваний ОСОБА_5 всіляко співпрацює з органом досудового розслідування, активно сприяє розкриттю злочину, встановленню істини, зокрема, надає показання по суті кримінального правопорушення, добровільно видав предмет, яким було спричинено тілесні ушкодження і т.і.

Не погоджується слідчий суддя і з доводами сторони обвинувачення, що

ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, ніде не працює, не має постійного заробітку, веде аморальний спосіб життя, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки до таких висновків орган досудового розслідування дійшов без врахування усіх даних про особу підозрюваного. З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки (одружений, має неповнолітню доньку), має на утримання матір похилого віку, однак орган досудового розслідування не вжив належних заходів для отримання характеристики з місця проживання підозрюваного, а також інших даних, які характеризують особу підозрюваного, та безпідставно прийшов до висновку, що поведінка ОСОБА_5 у побуті не відповідає загальноприйнятим в суспільстві нормам поведінки.

Необґрунтованим, безпідставним та незаконним є і твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчиненого злочину як достатня підстава для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено Європейським судом у справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання.

Ризики переховування підозрюваного від правосуддя, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності прокурором обставин, викладених у п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а, отже, слідчий суддя, згідно з вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183-184, 193-194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району юристом 3-го класу ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

24.06.2015

24.06.2015