У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-судді суддів при секретарі з участю прокурораМіщенка С.М., Сахна Р.І., Шибко Л.В., Холявчуку А.А., Парусова А.М.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 11 листопада 2014 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 25 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2014 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Донецька, яка прожаває по АДРЕСА_1, громадянку України, раніше не судиму, -

виправдано за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, за відсутністю в її діях складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2014 року виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2014 року внесено зміни до вступної, мотивувальної та резолютивної частини ухвали Апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2014 року, відповідно до якої ухвалено вважати дату винесення вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька «25 грудня 2013 року» та статтю за якою виправдано ОСОБА_6 - «ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.203-2 КК України».

ОСОБА_6, яка 29 березня 2012 року виконувала функцію оператора в залі гральних автоматів в прибудованому нежитловому приміщенні по пр. Колгоспному, 1-а в м. Донецьку та надала доступ до гри двом особам, виправдано за обвинуваченням у зайнятті гральним бізнесом, вчиненому нею у співучасті з невстановленою слідством особою в якості співвиконавця з підстав, викладених у вироку.

У касаційній скарзі прокурор просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому прокурор вважає неправильними висновки суду про те, що адміністратор (оператор) гральних автоматів не є суб'єктом злочину, оскільки злочин ОСОБА_6 було вчинено у співучасті з іншою невстановленою особою та розподілом функцій.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про часткове задоволення касаційної скарги шляхом скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 15 травня 2009 року «Про заборону грального бізнесу в Україні»: гральний бізнес - діяльність, пов'язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп'ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера; організатори азартних ігор - фізичні та юридичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку; організація і проведення азартних ігор - діяльність організаторів азартних ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор.

Як правильно зазначено судом, метою злочину, передбаченого ст.203-2 КК України, є отримання прибутку від діяльності та проведення азартних ігор організаторами таких ігор. Тому суб'єктом зайняття гральним бізнесом може бути лише особа, яка організувала та проводить гральний бізнес. У зв'язку з цим особи, яких організатор грального бізнесу набрав для виконання певних робіт та надання послуг для учасників азартних ігор, не можуть нести відповідальність за ст. 203-2 КК України.

Як встановлено судом, організувала та проводила гральний бізнес у цій справі невстановлена слідством особа, а ОСОБА_6 була найнята невстановленою особою лише для надання послуг щодо доступу до гральних автоматів і інше судом не встановлено. За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що вона не є суб'єктом злочину, передбаченого ст. 203-2 КК України, бо не є і не може бути співвиконавцем цього злочину, з чим обґрунтовано погодився і апеляційний суд, колегія суддів вважає правильними. У зв'язку цим доводи касаційної скарги прокурора про необґрунтоване виправдання ОСОБА_6 колегія суддів вважає безпідставними.

Крім того, диспозицією ст. 203-2 КК України не передбачено вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, а співучасть виправданої саме в організації та проведенні грального бізнесу з метою отримання прибутку стороною обвинувачення не доводилася, таких даних судом не встановлено, у справі немає і прокурором у касаційній скарзі не наведено. Тому і зазначені обставини свідчать про законність та обґрунтованість виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 за відсутністю в її діях складу злочину, законних підстав для скасування якого, як і ухвали апеляційного суду, за доводами касаційної скарги прокурора у колегії суддів немає.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 434-436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 25 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Сахно Р.І. Шибко Л.В.