Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 4-10/11
П О С Т А Н О В А

16.03.2011 р.смт.Міжгір'я

Міжгірського районний суд Закарпатської області в особі суддя Кривка В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: прокурор Пилип Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за поданням начальника слідчого відділу Міжгірського РВ ГУМВС про надання дозволу на затримання і доставку підозрюваної ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, не одруженої, не судимої, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 під вартою в порядку екстрадиції з Італії на територію України для обрання запобіжного заходу взяття під варту за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Подання надійшло в суд 15.03.2011 року з таким обгрунтуванням.

В ході розслідування кримінальної справи № 4204004, порушеної проти ОСОБА_2 за ст. 263 ч.1 КК України встановлено, що в період з невизначеного часу до лютого 2002 року ОСОБА_1, мешканка с. Лозянське,531, Міжгірського району, Закарпатської області незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу зберігала у себе вдома п'ятизарядну гвинтівку системи Мосіна № 165424 калібру 7,62 мм. та 25 патронів калібру 7,62 мм., що є бойовими припасами, які всупереч діючого законодавства з метою збуту в лютому 2002 року безоплатно передала своєму сусіду ОСОБА_2, а сама після смерті свого чоловіка в листопаді 2002 року виїхала на проживання до своїх батьків у Львівську область, після чого її місцеперебування до даного часу не встановлено. 10 травня 2004 року начальником СВ Міжгірського РВ УМВС ОСОБА_3 порушено кримінальну справу №4204004/3 за ознаками ст. 263 ч.1 КК України по факту незаконного зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів в будинку ОСОБА_1 та її незаконної передачі чи збуту та об'єднано з кримінальною справою №4204004, після чого 10.06.2004 року вона виділена з кримінальної справи №4204004 в окреме провадження. 15 червня 2004 року начальником СВ Міжгірського РВ УМВС ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення досудового слідства на підставі п.3 ст.206 КПК України. 21 вересня 2005 року прокуратурою району постанова про зупинення кримінальної справи скасована і справа направлена в СВ Міжгірського УМВС для проведення подальшого розслідування. 21 вересня 2005 року кримінальну справу прийняв до провадження начальник СВ Міжгірського РВ УМВС ОСОБА_3 та цього ж дня порушив справу проти ОСОБА_1 за ст. 263 ч.1 КК України, якій присвоєно №4207305. 17 листопада 2005 року начальником СВ Міжгірського РВ УМВС ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення досудового слідства на підставі п.1 ст. 206 КПК України та ОСОБА_1 оголошено у розшук. 17 листопада 2010 року досудове слідство в справі в черговий раз зупинено за п. 1 ст. 206 КПК України. 14 лютого досудове слідство в кримінальній справі відновлено.

Оскільки злочин, передбачений ст. 263 ч. 1 КК України, відноситься до середньої тяжкості і передбачає покарання у виді позбавлення полі на строк від 2 до 5 років, а на думку слідчого, ОСОБА_1 проживає понад 6 років на території Італії в м. Песаро з дозволом на проживання в цій країні, тому переховується від слідства, слідчий вважає, що ОСОБА_1 слід обрати запобіжний захід взяття під варту, а для цього просить надати дозвіл на її затримання і екстрадицію в Україну.

Прокурор подання підтримав.

Оцінивши зміст подання, додані матеріали, а також оглянувши матеріали кримінальної справи № 4207305, суд дійшов висновку, що подання не може бути задовольнено, виходячи з такого.

ОСОБА_1 раніше проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. З довідки Лозянської сільської ради від 20.05.2004 року, інших матеріалів справи видно, що вона виїхала з цього місця проживання у 2002 р. після смерті чоловіка в с. Чижки Винниківського району Львівської області на постійне місце проживання. Чоловік ОСОБА_1 помер у 2002 році і з показів ОСОБА_2 саме померлому належна гвинтівка Мосіна № 165424 калібру 7, 62 мм і патрони до неї в кількості 25 шт., яку ОСОБА_1 з показів того ж ОСОБА_2, передала йому як сусідові безоплатно.

Кримінальну справу за ознаками ст. 263 ч.1 КК України по факту незаконного зберігання, передачі чи збуту вогнепальної зброї та бойових припасів в лютому 2002 році ОСОБА_1 порушено 10.05.2004 р.

ОСОБА_1 до слідчого жодного разу не викликалась. У матеріалах справи є відомості , що ОСОБА_1 народилась у с. Соколя Мостиського району Львівської області. Після виїзду з смт. Міжгір'я проживала тимчасово в с. Чишки Пустомитівського району Львівської області в дочки. За чоловіком мала прізвище Маркович.

Слідчим повідомлено, що ОСОБА_1 невідомо про порушення проти неї кримінальної справи. Підписка про невиїзд і постанови про притягнення в якості обвинуваченої їй не оголошувалось.

Згідно з ст. ст. 148, 149, 155 КПК України запобіжний захід у т.ч. й винятковий у виді взяття під варту застосовується за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилитись від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність.

Таких підстав ні в поданні, ні в справі не має.

Зокрема слідчим не зроблено запити в органи місцевого самоврядування за відомими місцями перебування ОСОБА_1 на території України. Не подано відомостей із СГІРФО відповідних органів міліції про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1, її вибуття.

Окрім цього в справі є відомості про те, що ОСОБА_1 може проживати і працювати офіційно в м. Песаро в Італії, де звернулась до офіційних органів про надання дозволу на постійне проживання.

За таких обставин не має підстав вважати, що ОСОБА_1 переховується від Міжгірського РВ ГУМВС у зв'язку з вчиненням нею злочину.

Суд також звертає увагу на те, що згідно з ст. 10 Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 р., Додаткового протоколу 1975 року та Другого додаткового протоколу 1978 р. до конвенції, яка ратифікована законом України № 43/98-ВР із застереженнями, видача правопорушника не здійснюється, якщо відповідна особа, згідно із законодавством запитуючої або запитуваної Сторони, не підлягає переслідуванню чи покаранню у зв'язку із закінченням строків давності.

Злочин за ст. 263 ч. 1 КК України за якою переслідується ОСОБА_1 на Україні відноситься до середньої тяжкості згідно з ст 12 КК України. За ст. 49 ч. 1 КК України (п.3) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.

Окрім цього, Італія як держава учасниця вищевказаної Конвенції підписала таку із застереженнями, а саме щодо незастосування екстрадиції стосовно розшукуваної особи з метою виконання рішень про арешт, якщо:

- у кожному конкретному випадку не задовольнятимуться всі критерії зазначені у статті 25 Конвенції;

- кримінальне право запитуючої сторони не вимагатиме обов'язкового арешту особи за скоєння нею відповідного злочину.

Орган досудового слідства також не подав доказів застосування Європейської конвенції про взаємну допомогу в кримінальних справах 1959 року та Додаткового протоколу 1978 року до Конвенції, яка ратифікована законами України від 16.01.1998 р. № 44/98-ВР, учасником якої є Італія, після одержання інформації з сектору укрбюро інтерполу ГУМВС в Закарпатській області, зокрема щодо виклику до слідчого Павлик Л.І.

Керуючись ст. ст. 165-1, 165-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

У задовольненні подання відмовити.

Копію постанови надіслати слідчому і прокурору.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Закарпатської області протягом трьох діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_4