ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 556/706/15-к
Рядок статзвіту № 35

02.07.2015 року .Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, , освіта середня, одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючий, не судимого;

за ч. 1 ст. 289 КК України,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту від 21.04.2015 року, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07.02.2015 року, близько 02 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 протиправно, незаконно заволодів його транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «МТ Днепр 11», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на суму 2000 грн.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

30 червня 2015 року, до судового засідання, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки відшкодовані в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, а потерпілий зобов`язався погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані йому в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угод про примирення між потерпілими та підозрюваним суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене нею покарання, при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 289 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 30 червня 2015 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді:

- 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Прокурору, потерпілому та обвинуваченому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: