Справа № 572/76/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
2. вироком від 25 квітня 2014 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,
3.вироком від 15 липня 2014 року за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, під час перебування в квартирі АДРЕСА_2 , куди дістався шляхом вільного доступу, приблизно о 16 годині повторно, таємно, умисно, із корисливих спонукань, викрав належний ОСОБА_5 гаманець із шкірозамінника вартістю 60 грн. із наявними у ньому грошовими коштами у сумі 350 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 410 грн. Викрадені кошти витратив на продукти харчування та алкогольні напої.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. Обвинувачений пояснив, що у час та місці, вказаних в обвинувальному акті, він із потерпілим розпивали алкогольні напої, внаслідок чого ОСОБА_5 заснув. Після цього знайомий обвинуваченого на ім`я ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_7 взяти гаманець потерпілого, щоб потім повернути останньому, оскільки гаманець могли викрасти інші особи, які перебували у тому ж
помешканні. ОСОБА_7 на пропозицію ОСОБА_8 взяв належний ОСОБА_5 гаманець із грошовими коштами у сумі 350 грн., однак, повертати його наміру не мав, а вирішив витратити грошові кошти на власні потреби. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що дійсно, в один із днів (дата якого відповідає вказаній в обвинувальному акті) зустрів ОСОБА_7 , з яким придбали алкогольні напої та вирішили їх вжити у квартирі знайомої на ім`я ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 . Після розпиття алкогольних напоїв потерпілий заснув, а прокинувшись виявив відсутність належного йому гаманця, в якому були грошові кошти у сумі 350 грн. Зі слів знайомого потерпілого ОСОБА_8 , який також перебував у вказаному вище помешканні, потерпілий дізнався, що гаманець взяв ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 підтвердив, що обвинувачений добровільно відшкодував завдані збитки у повному обсязі.
Таким чином, обвинувачений та потерпілий повністю підтвердили обставини, вказані в обвинувальному акті.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
З огляду на наведене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 5/15 - ОСОБА_7 якою-небудь психічною хворобою не страждає, душевнохворим не являється, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
По місцю проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який щиро розкаюється у скоєному, відшкодував завдану шкоду, однак, з огляду на наявність також декількох обтяжуючих покарання обставин та той факт, що ОСОБА_7 вчинив вказаний злочин в період іспитового строку - вважає, що слід призначити останньому покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України призначити покарання ОСОБА_10 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 15 липня 2014 року, визначивши остаточну міру покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу змінити ОСОБА_10 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши під варту одразу після проголошення вироку суду.
Строк покарання рахувати з моменту взяття обвинуваченого під варту з 23 лютого 2015 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис
копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_11 .