У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.,
Саленка І.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 14 червня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Кіровоградської області та засудженої ОСОБА_1 на постановлені щодо останньої
судові рішення,

в с т а н о в и л а:

Вироком Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2006 року засуджена

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

раніше
не судима,

-за ч.1
ст.366 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч.2
ст.368 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні
посади строком на 1 рік, в силу ст.70 КК України за сукупністю злочинів на 5
років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади строком на 1
рік, а на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та на неї покладені обов”язки,
передбачені ст.76 КК України.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 5 вересня 2006 року вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджена за
те, що працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2 і виконуючи адміністративно-розпорядчі та
адміністративно-господарські обов”язки, на прохання ОСОБА_2 погодилась
підписати договір оренди одного з приміщень адміністративної будівлі товариства
з оплатою 18 грн. за 1 кв.м. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 видати йому довідку про
те, що він дійсно орендує приміщення ТОВ “Олександрія-сервісбуд” загальною
площею 40 кв.м., яка була йому необхідна для надання в ТОВ “Щит-Інвест” у
м.Дніпропетровську для подальшого відкриття філії цієї фірми у м.Олександрії.
ОСОБА_1 розуміючи, що договір оренди не підписаний і вона повинна скласти і
видати фіктивну довідку, стала вимагати від ОСОБА_2 300 грн. після отримання
яких надасть йому відповідну довідку.

19 квітня 2006 року о 9 год. в своєму
службовому кабінеті ОСОБА_1 використовуючи своє службове становище шляхом
вимагання отримала хабар в сумі 300 грн. від ОСОБА_2 за надання йому зазначеної
вище довідки.

У касаційному поданні прокурор
зазначає, що санкцією ч.1 ст.366 КК України не передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі, у зв”язку з чим суд при призначенні покарання ОСОБА_1 за цією
нормою закону неправильно застосував кримінальний закон. Просить скасувати
постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення і направити справу на новий судовий
розгляд.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1
просить скасувати постановлені щодо неї судові рішення і закрити справу на
підставі п.2 ст.6 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
частково підтримав касаційне подання, а у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1
просив відмовити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних
подання і скарги, колегія суддів вважає, що підлягає частковому задоволенню
касаційне подання, а у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні зазначених дій, незважаючи на невизнання нею вини, суд у вироку
обгрунтував дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями
свідка ОСОБА_2, який підтвердив що ОСОБА_1 вимагала у нього 300 грн. хабара за
довідку про оренду приміщення; показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у
присутності яких проводився огляд службового кабінета ОСОБА_1 і остання видала
300 грн. на яких була помітка “хабар”, а також іншими доказами, аналіз яких суд
дав у вироку.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.366 та ч.2 ст.368
КК України кваліфіковані вірно.

Разом з тим, санкція ч.1 ст.366 КК
України передбачає покарання лише у виді штрафу в розмірі до п”ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до
трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю на строк до трьох років.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання за цією
нормою закону у виді позбавлення волі, суд неправильно застосував кримінальний
закон, на що не звернула уваги й апеляційна інстанція, у зв”язку з чим колегія
суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання за ч.1 ст.366 КК України
на 2 роки обмеження волі.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Кіровоградської області задовольнити частково, а у задоволенні касаційної
скарги засудженої ОСОБА_1 відмовити.

Вирок Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 26 червня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 5 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити, призначити їй покарання за ч.1 ст.366 КК
України на 2 роки обмеження волі, вважати її засудженою за сукупністю злочинів,
передбачених ч.1 ст.366 та ч.2 ст.368 КК України, на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права займати керівні посади строком на 1 рік, а на підставі ст.75
КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік та покласти обов”язки, передбачені ст.76 КК України.

В решті судові рішення щодо ОСОБА_1
залишити без зміни.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь А.М.
Кузьменко О.Т.