Номер провадження: 11-кп/785/216/15
Номер справи місцевого суду: 498/742/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000125 від 02.04.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове, Велико-михайлівського району, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.12.2012 року Великомихайлівським РС Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 160 ( сто шістдесят) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом повного складання зазначеного покарання з не відбутим покаранням за вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від грудня 2012 року у виді 3 років позбавлення волі, та із застосуванням ст. 72 КК України, призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 20 днів.

ОСОБА_7 утримується під вартою з 28 листопада 2014 року.

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за умисне легке тілесне ушкодження. Як встановлено судом першої інстанції вказане кримінальне правопорушення було скоєне за наступних обставин.

01.04.2014 року близько 12:30 годин на АДРЕСА_2 , між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 під час розмови виникла сварка, в процесі якої обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, навмисно вдарив декілька разів кулаком по обличчю потерпілу ОСОБА_8 . Своїми діями ОСОБА_7 спричинив останньої тілесні ушкодження: у вигляді синця обличчя, які згідно висновку СМЕ № 25 від 05 квітня 2014 року не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, а мають не значимі швидкоплинні наслідки, тривалістю не більше 6 діб і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В своїх доводах ОСОБА_7 посилається на те, що вказаний вирок суду є не мотивованим, оскільки посилаючись на повне визнання ним своєї вини, щире каяття у скоєному та на його сімейний стан, а саме на те, що в нього є двоє неповнолітніх дітей, суд призначив йому надто суворе покарання.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про призначення йому захисника посилаючись на те, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем він не має можливості укласти угоду з адвокатом.

Заслухавши обвинуваченого, прокурора який вважав, що клопотання ОСОБА_7 підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого про призначення йому захисника підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений, мають право на захист, яке полягає, крім іншого, у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника.

Відповідно до приписів ст..3 КПК України кримінальне провадження охоплює судове провадження в судах різних ланок, зокрема, в суді апеляційної інстанції.

У своєму клопотанні ОСОБА_7 посилається на скрутне матеріальне становище, яке позбавляє його можливості укласти угоду з адвокатом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовуючи юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Як визначив Європейський суд з прав людини у справах Мефта та інші проти Франції (рішення від 26 липня 2002 року) та Максименко проти України (рішення від 20 грудня 2011 року), гарантії забезпечення права на захист не припиняють своєї дії після закінчення провадження в суді першої інстанції. Забезпечення обвинуваченому юридичної допомоги є однією з гарантій, що здійснюється й у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі було надано таку допомогу. Згідно з практикою Європейського суду інтереси правосуддя вимагають забезпечення представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення свободи.

Враховуючи та, що ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст. 125 КК України та на підставі ст. 71, 72 КК України йому призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 20 днів, то, за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника, він має право одержувати безоплатну правову допомогу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 20, 49, 419 КПК України колегія суддів з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Залучити ОСОБА_7 захисника для здійснення захисту за призначенням.

Розгляд кримінального провадження відкласти до 23 березня 2015 року на 9 годину 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4