Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5927/14-к
Провадження №: 1-кп/332/442/14
Вирок
Іменем України
29 грудня 2014 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 ,не судимого в силу ст.89 КК України,
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України, -
В період часу з початку листопада 2014 року до 20 листопада 2014 року ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні гаражу, розташованому в АДРЕСА_2 , в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про металобрухт», не маючи на те спеціального дозволу-ліцензії та державної реєстрації, здійснював заготівлю металобрухту шляхом прийому його у населення, тим самим організував у приміщенні зазначеного гаражу незаконний пункт прийому та зберігання металобрухту.
Зокрема, 20.11.2014 року приблизно о 17-00 годині ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні вищезазначеного гаражу прийняв у ОСОБА_6 лом чорного металу загальною вагою 15 кг, заплативши останньому 30 гривень, тим самим, діючи в порушення Закону України «Про металобрухт», здійснив операцію з металобрухтом чорного металу, після чого в ході проведення обшуку працівниками міліції було виявлено брухт чорного металу загальною вагою 850 кг.
Відповідно до ст..4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.
Згідно п.26 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 року заготівля, переробка, металургійна переробка металобрухту кольорових і чорних металів це вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Вказані дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.213 ч.1 КК України, як здійснення операцій з брухтом чорного металу без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.213 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання за ст.213 ч.1 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.1 ст.213 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 160 годин громадських робіт.
Речові докази: лом чорного металу вагою 850 кг, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 звернути в доход держави, ваги знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1