АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-294/07р. Категорія: ч.3 ст. 185 КК України
1- ї інстанції Нікітіна Ю.О.
апеляційного суду Войтовський С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого
- Ржепецького О.П. суддів- Губи О.О., Войтовського С.А. за участю прокурора-
Брєк Г.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 19 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Миколаєва, українець, громадянин
України, раніше судимий: 1) 21.04.2006 року Заводським районним судом м.Миколаєва
за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 17.07.2006 року тим же судом за
ст.ст.185 ч.2, 185 ч.З, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі і та до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік на підставі
ст.ст.75,76 КК України з самостійним виконанням вироку, - засуджений за ч.3 ст.
185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднано невідбуте
покарання за попередніми вироками і остаточно призначено ОСОБА_1. до відбування
3 роки 8 місяців позбавлення волі та 1 рік позбавлення волі умовно з іспитовим
строком 1 рік на підставі ст.ст.75, 76 КК України з самостійним виконанням
вироку.

2

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.Миколаєва, українець, громадянин України, раніше
судимий: 17.07.2006 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК
України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з
іспитовим строком 2 роки,

- засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3
років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів
остаточно призначено ОСОБА_2.
до відбування 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2.
звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України він зобов'язаний не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи та
періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Постановлено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1. і ОСОБА_2. на користь:
ОСОБА_3. 990 грн.; ОСОБА_4.- 595 грн.; ОСОБА_5.- 578 грн.

За вироком суду ОСОБА_1. і ОСОБА_2.
визнані винними і засуджені за скоєння злочинів при слідуючих обставинах.

На початку березня 2006 року, в вечірній час (точна дата і час досудовим
слідством не встановлені) ОСОБА_1. і ОСОБА_2.
за попередньою змовою на викрадення чужого майна, прийшли на територію
садового товариства "ІНФОРМАЦІЯ_3",
розташованого поблизу АДРЕСА_1, де шляхом зриву замків з вхідних дверей
проникли в будинок № 96, який належить ОСОБА_4. і таємно викрали набір
інструментів та інвентар на загальну суму 595 грн.

Після цього вони заховали викрадене та пішли до будинку № 2 СВТ "ІНФОРМАЦІЯ_3", який
належить ОСОБА_3., де через балкон проникли до приміщення будинку, звідки
таємно викрали килим, телевізор, дитячий манеж, посуд на загальну суму 990 грн.

Потім ОСОБА_1. і ОСОБА_2.
пішли до будинку № 89 цього ж товариства, де шляхом зриву замків на вхідних
дверях, проникли в будинок та таємно викрали керосинові лампу, посуд та
інвентар, що належали ОСОБА_5. на загальну суму 578 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1., не оспорюючи доведеність
вини і кваліфікацію злочину, вважає, що суд невірно застосував кримінальний
закон та призначив йому покарання за сукупністю злочинів у виді 3 років 8
місяців позбавлення волі. На думку апелянта, вирок слідує змінити та пом'якшити
призначене покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі, які були призначені
за попереднім вироком Заводського районного суду М.Миколаєва від 17.07.2006
року.

В доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_1. вказує, що
крадіжки не вчиняв, а на досудовому слідстві обмовив себе внаслідок відсутності
захисника та застосування до нього недозволених методів слідства. Разом з тим,
за змістом апеляції, просить пом'якшити призначене покарання.

Іншими
учасниками процесу вирок не оскаржувався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Брєк Г.С., яка вважала, що вирок
суду є законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки про винність ОСОБА_1. в скоєні злочинів, за які він засуджений, за
обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і
підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні і викладеними у
вироку.

Посилання засудженого ОСОБА_1. в доповненнях до апеляції про те, що він не
вчиняв крадіжки майна являються безпідставними.

Так, з показань засудженого ОСОБА_2.
в ході досудового слідства, які він давав в якості обвинуваченого та в
судовому засіданні слідує, що на початку березня 2006 року разом з ОСОБА_1.
вони скоїли ряд крадіжок майна в СВТ "ІНФОРМАЦІЯ_3".
При цьому ОСОБА_1. ламав замки на вхідних дверях, проникав в приміщення та
виносив речі. Він спостерігав щоб ніхто не побачив та допомагав ОСОБА_1.
виносити речі в мішках, які потім ховали. Згодом викрадене продали.

В судовому засіданні ОСОБА_1.
також не заперечував, що при вказаних обставинах дійсно вчинили з ОСОБА_2.
крадіжки майна потерпілих ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. в СВТ "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Наведене підтверджується даними протоколів огляду місць події, в ході яких
були оглянуті будинки потерпілих і встановлено проникнення в них шляхом
пошкодження замків на вхідних дверях, безлад в домоволодіннях, відсутність
частини майна.

Факт пошкодження замка на вхідних дверях домоволодіння потерпілої ОСОБА_5.
також підтверджується висновками судово-трасологічної експертизи та даними
протоколу огляду пошкодженого замка (а.с.91-97).

Таким
чином, перевіривши зібрані докази, суд обґрунтовано прийшов до
висновку про винність ОСОБА_1. у вчиненні злочинів та правильно кваліфікував
його дії за ч.3 ст.185 КК України, як вчинення таємної крадіжки чужого майна,
повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

Ствердження засудженого ОСОБА_1. про порушення його права на захист в ході
досудового слідства також являються безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. виявив бажання мати захисника з
моменту пред'явлення обвинувачення ( а.с.53). Така можливість йому була надана
і постановою слідчого від 29.06.2006 року при пред'явленні обвинувачення
захисник був допущений до участі у справі (а.с.112,113).

Також в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані про
застосування до ОСОБА_1. в ході досудового слідства недозволенних методів. Про
такі обставини він раніше не пояснював.

Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_1. у відповідності з
вимогами ст.65 КК України, з урахуванням ступіня тяжкості вчиненого злочину,
даних щодо його особи, обставин, які пом'якшують покарання. Так, суд врахував,
що ОСОБА_1. вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до
категорії тяжких, те, що він розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується.
Разом з тим, суд також врахував, що ОСОБА_1. раніше судимий, обставини справи і
обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення покарання у виді
позбавлення волі. Правила ч.4 ст.70 КК України судом застосовані правильно.

Підстав для пом'якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення, а вирок
Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 січня 2007 року
відносно ОСОБА_1 - без зміни.