Справа № 183/79/15
№ 1-кп/183/150/15
В И Р О К
іменем України
21.01.2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0003478 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, із повною середньою освітою, такого, що має на утриманні неповнолітню дитину 1999 року народження та батька 1949 року народження інваліда І групи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні, кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19 травня 2014 року біля 12-30 години ОСОБА_4 прийшов до дому своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ; де також знаходилися ОСОБА_6 зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 .

Біля 13-00 години в ході спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , у останнього виник умисел на здійснення хуліганства стосовно ОСОБА_7 , який знаходився у сусідній кімнаті. З цією метою 19 травня 2014 року близько 13-00 години ОСОБА_4 , знаходячись у вищевказаній квартирі, зайшов в кімнату, де знаходився ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства почав голосно висловлюватись нецензурною лайкою й висловлювати погрози на адресу ОСОБА_7 . При цьому взяв канцелярські ножиці та наніс удар по шиї ОСОБА_7 , після чого продовжуючи свої хуліганські дії, з особливою зухвалістю, наніс декілька ударів кулаками рук по спині та правому плечі ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_4 заставив ОСОБА_7 повністю зняти з себе одяг, в присутності жінок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та оголеним вийти з квартири в під`їзд будинку АДРЕСА_1 .

Своїми хуліганськими діями, ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 869/Е від 06.10.2014 року у вигляді синця на спині, лінійних подряпин на шиї, правому плечі, у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся, зазначивши, що він визнає усі обставини, зазначені в обвинувальному акті, що стосується скоєння ним злочину, від дачі показань відмовився, просив розглядати справу на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, які правильно кваліфіковані органом досудового розслудвання за ч. 1 ст. 296 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд, керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд визнає пом`якшувальною покарання ОСОБА_4 обставиною щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та батька інваліда І групи, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено, суд також враховує те що ОСОБА_4 раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано, не працює, а також ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, тому суд приходить до висновку про неможливість застосування обвинуваченому покарання нижче нижчої межі згідно ст. 69 КК України та можливість застосування обвинуваченому покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Судом також враховується, що в ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався, останній в судові засідання з`являвся в призначений судом час, від суду не переховувався, а тому підстав для застосування запобіжного заходу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1