У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Кривенди О.В., Кузьменко О.Т.,

за участю прокурора захисника законного представника
неповнолітнього обвинуваченого

Глибченко Т.Г. ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 7 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 23 листопада 2007 року.

Цією
ухвалою кримінальна справа про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судимості не має,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судимості
не має,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, судимості не має,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 9, 12 ч. 2 ст.
115, ч. 4 ст. 187
КК України, повернута прокурору Кіровоградської області на додаткове
розслідування.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення в тому, що вони,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, 2 листопада 2006 року приблизно о
23 годині 30 хвилин на вул. К. Маркса у м. Кіровограді в районі мосту через
річку Інгул за попередньою змовою між собою вчинили напад на неповнолітнього
ОСОБА_6 із метою заволодіння його
майном. При цьому кожен із них завдав ОСОБА_6 удари руками й ногами в обличчя,
голову та по тулубу, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, і заволоділи
його майном загальною вартістю 934 грн. 70 коп.

Покинувши потерпілого лежати на
набережній річки, вони залишили місце події, але через деякий час повернулись,
вирішивши втопити ОСОБА_6 із метою приховати вчинений раніше розбійний напад на
нього. Для цього вони втрьох перенесли перебуваючого безпорадному стані ОСОБА_6
через металеву огорожу набережної річки Інгул і з метою вбивства помістили у
воду. Смерть ОСОБА_6 настала у результаті утоплення у воді від механічної
асфіксії.

Направляючи справу на додаткове розслідування, суд зазначив в ухвалі про
неконкретність та суперечність пред”явленого ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
обвинувачення, що призвело до порушення їх права на захист, істотну неповноту
та неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому
засіданні у зв”язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій.

Прокурор у касаційному поданні вказує, що рішення суду про направлення справи на додаткове розслідування є
помилковим, оскільки пред'явлене вказаним особам обвинувачення відповідає
вимогам закону, досудовим слідством зібрано достатньо доказів для їх оцінки
судом та прийняття рішення по суті
пред'явленого обвинувачення, судом не використано усіх передбачених законом
можливостей для перевірки обставин, що виникли під час судового розгляду
справи. Враховуючи викладене, прокурор просить ухвалу суду про направлення
справи на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши доповідача суддю Верховного Суду України Кузьменко О.Т., пояснення прокурора Глибченко Т.Г., яка
підтримала касаційне подання, захисника ОСОБА_4 та законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_1 - ОСОБА_5, які заперечували проти
задоволення подання, перевіривши матеріали справи, доводи касаційного подання,
заперечення на нього захисника ОСОБА_7,
колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону суд визнав
неконкретність та суперечливість
пред”явленого ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачення, які полягали в
тому, що органи досудового слідства не встановили механізм та спосіб
заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, а також механізм та спосіб
утоплення потерпілого і не вказали конкретні дії кожного підсудного при
вчиненні його умисного вбивства шляхом утоплення.

Разом із тим, в постановах про притягнення як обвинувачених наведено
конкретні дії кожного обвинуваченого по заподіянню ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень та вказано,
що обвинувачені умисно втопили потерпілого, помістивши його у воду.

Таким чином, органи досудового слідства встановили механізм та спосіб як
заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, так і позбавлення його життя.

З урахуванням того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред”явлено
обвинувачення в учиненні умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб,
та обставина, що в зазначених процесуальних документах не вказані дії кожного
обвинуваченого по виконанню об”єктивної сторони цього злочину, не може бути
розцінена як неконкретне обвинувачення
та порушення їх права на захист.

Що ж стосується вказівки суду про суперечливість пред”явленого ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачення, то в ухвалі не зазначено, в чому полягає
суперечливість і така в постановах про пред”явлення обвинувачення та в
обвинувальному висновку відсутня.

З ухвали про повернення справи на додаткове розслідування вбачається, що
суд до висновку про неповноту досудового слідства прийшов на підставі аналізу
зібраних досудовим слідством доказів, у тому числі показань ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, визнавши, що дані в їх явках із повинною не підтверджуються іншими доказами по справі
і спростовуються їх же показаннями при допитах обвинуваченими та підсудними. З
метою усунення протиріч суд запропонував органам досудового слідства додатково
допитати обвинувачених, провести між ними очні ставки, повторні відтворення
обстановки і обставин події з їх участю, в ході яких установити дії та участь
кожного по пересаджуванню ОСОБА_6 через загорожу набережної, переміщенню до
води та в ході його вбивства шляхом утоплення, а також установити висоту
загородження набережної, відстань від загорожі до води, висоту парапету, із якого
впав потерпілий до початку подій.

Однак, згідно вимог ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове
розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може
мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута
в судовому засіданні. На ці ж обставини
звертається увага і в роз”ясненнях, що містяться у п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року “Про практику застосування
судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування”.

По даній справі указаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався,
оскільки перелічені в ухвалі недоліки та упущення досудового слідства можуть
бути усунуті під час судового слідства.

Зокрема, суд під час розгляду справи зобов'язаний повно допитати підсудних,
з”ясувати причини зміни ними показань, при наявності в них протиріч ужити
заходи для їх усунення, у тому числі шляхом проведення очних ставок, і дати
оцінку всім зібраним під час досудового слідства та дослідженим судом доказам.

Обставини, пов”язані з обстановкою на місці злочину, суд міг з”ясувати
шляхом дачі доручень органу, який проводив розслідування, в порядку,
передбаченому ст. 315-1 КПК України.

Що ж стосується повторного відтворення обстановки й обставин події з участю
обвинувачених, то з урахуванням того, що вони в судовому засіданні категорично
заперечували, що переміщували потерпілого до води та вчинили будь-які дії, направлені на позбавлення його життя, проведення такої слідчої дії для з”ясування
вказаних в ухвалі питань неможливо.

Крім того, відповідно до ст. 67 КПК України та п. 13 зазначеної постанови
Пленуму Верховного Суду України ніякі докази для суду, прокурора, слідчого й
особи, яка провадить дізнання, не мають наперед встановленої сили, тому суд,
повертаючи справу на додаткове розслідування, не вправі наперед вирішувати
питання про доведеність обвинувачення, достовірність того чи іншого доказу чи
переваги одних доказів перед іншими.

Однак, всупереч цим вимогам закону, зазначивши в ухвалі, що дані, які
містяться в явках з повинною, не підтверджуються іншими доказами по справі та
спростовуються показаннями ОСОБА_2 ОСОБА_1 і ОСОБА_3 під час допитів
обвинуваченими та в судовому засіданні, суд фактично дав оцінку доказам по
справі, що є неприпустимим при направлені справи на додаткове розслідування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи
касаційного подання про безпідставність рішення суду першої інстанції про
повернення справи на додаткове розслідування, у зв”язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд, при якому належить вжити всіх
передбачених законом заходів для повного та об”єктивного розгляду справи,
дослідити зібрані органами досудового слідства та інші надані суду докази,
оцінивши їх у сукупності, та прийняти законне рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд
в іншому складі суду.

Запобіжний захід ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін -
тримання під вартою в СІЗО №14 м. Кіровограда.

СУДДІ:

КОНОВАЛОВ В.М. КУЗЬМЕНКО
О.Т. КРИВЕНДА О.В.