ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/46/15-к (пр. №1-кп/201/54/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004413, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Южно-Сахалінськ Російської Федерації, громадянки України, освіта повна середня, не одруженої, раніше не судимої відповідно до ст. 89 КК України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, 15 грудня 2014 року близько 17.40 години, перебуваючи в приміщенні магазину АТБ № 110, розташованого по пр. Героїв, 37-Б в м. Дніпропетровську, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно викрала з торгового стелажу скляну пляшку ром 1л. Old Monk, вартістю 189,99 грн. Таким чином, виконавши усі дії необхідні для доведення свого злочинного умислу до кінця, обвинувачена намагалася залишити приміщення магазину, проте з незалежних від її волі причин, довести кримінальне правопорушення до кінця вона не змогла, оскільки була затримана співробітниками служби охорони.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченої у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, яка позитивно характеризується, раніше не судима відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих її покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останньої обставин, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останньої від відбування покарання з випробувальним терміном два роки, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодичного з`явлення для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази пляшку алкогольного напою залишити за належністю ТОВ АТБ-маркет; ДВД-диск із записом з камер відеоспостереження залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1