Провадження № 11-кп/792/151/15
Справа № 675/2674/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
апелянта ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду від 25 грудня 2014 року,-

В с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду від 25 грудня 2014 року ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні скарги на неправомірні дії адміністрації ЗВК № 58 та скасуванні постанови про застосування заходів стягнення.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд виходив з того, що рішення начальника виправної установи про поміщення ОСОБА_8 в приміщення камерного типу, враховуючи особу останнього, ґрунтується на вимогах закону та не суперечать йому.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу місцевого суду скасувати. Вважає, що суд незаконно і необґрунтовано, без належної оцінки наявних в справі доказів та даних постановив рішення про відмову в скасуванні рішення про застосування до нього заходу стягнення. Це, на думку засудженого, свідчить про упередженість суду і є підставою для скасування ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без зміни, перевіривши матеріали провадження, в тому числі матеріали особової справи засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_8 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в Замковій виправній колонії № 58, за період з 13 січня 2011 року, станом на 6 серпня 2014 року, 44 рази був підданий заходам стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання. Всього ж за період перебування в місцях позбавлення волі до ОСОБА_8 69 разів застосовувались заходи стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання.

Не зважаючи на вжиті до ОСОБА_8 заходи, останній, не маючи протипоказань медичного характеру, 15 вересня 2014 року, демонстративно, в категоричній формі відмовився вийти на роботу по прибиранню прогулянкових двориків, за що постановою начальника ЗВК № 58 від 23.09.2014 року до нього було застосовано захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на три місяці, тобто до 24.12.2014 року.

Висновок суду про законність рішення начальника виправної установи стосовно застосування до засудженого заходу стягнення відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що з`ясування обставин у провадженні проведено упереджено, є необґрунтованими і спростовуються дослідженими судом доказами.

Зокрема, як стверджується власноручними поясненнями ОСОБА_8 з приводу причин відмови від виходу на роботу, такою причиною є небажання засудженого працювати, а не інші причини, які б об`єктивно заважали йому виконати покладені на нього обов`язки (а.п. 17).

Вказаних обставин ОСОБА_8 фактично не заперечує, однак викладає свою версію подій.

Обставини порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим стверджується даними рапортів службових осіб виправної установи, з яких вбачається, що ОСОБА_8 , 15 вересня 2014 року без поважних причин відмовився виконувати роботу по прибиранню прогулянкових двориків (а.п. 15-16).

Даними медичного висновку вбачається, що в період відмови засудженого від виконання покладених на нього обов`язків, в тому числі по прибиранню прогулянкових двориків, ОСОБА_8 був практично здоровий, за медичною допомогою не звертався і за станом здоров`я міг виконувати покладені на нього обов`язки (а.п. 22).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про необґрунтованість застосовування до нього заходу стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні ОСОБА_8 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_8 , який є прямо зацікавленою особою, його роздумах щодо процесів в державі, діяльності адміністрації виправної установи, систематичних звинуваченнях її службових осіб в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_8 , заборонених законодавством методів збирання доказів, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Ставлячи питання про скасування ухвали суду, ні ОСОБА_8 , ні його захисник конкретних фактів порушення його прав та законних інтересів службовими особами виправної установи та судом не навели, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм права, в тому числі процесуального. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

ОСОБА_8 та його захисник натомість не навели обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки суду. Доводи апеляційної скарги і матеріали провадження не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об`єктивних даних, які вказували на відсутність складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_8 в матеріалах провадження не встановлено.

Медична документація надана засудженим стосовно стану його здоров`я стосується кінця 2007 року, а тому таку не можна визнати об`єктивною на даний час, фактично зі спливом 7 років. Більше того, ІІІ-тя група інвалідності ОСОБА_8 у 2007 році була встановлена строком на 1 рік, тобто на даний час будь-яких протипоказань виконання покладених на нього обов`язків останній не має, що повністю узгоджується з наявним в матеріалах провадження медичним висновком (а.п. 22).

Будь-яких об`єктивних даних, які б стверджували наявність в ОСОБА_8 таких психічних та поведінкових розладів, які б об`єктивно заважали засудженому виконувати покладені на нього обов`язки, на що посилається останній, ні в матеріалах провадження, ні в матеріалах особової справи засудженого не встановлено. Не надано таких доказів і самим ОСОБА_8 , а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів та не стверджуються належними доказами.

В процесі апеляційного розгляду ОСОБА_8 повністю забезпечені та відновлені права, передбачені КПК України, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати докази, тощо.

Колегія суддів вважає, що при застосуванні заходу стягнення за порушення ОСОБА_8 встановленого порядку відбування покарання начальник виправної установи дотримався вимог ст. ст. 131, 132, 134 КВК України та визначив таке з урахуванням ступеня проступку та особи засудженого.

Зокрема, приймаючи до уваги особу ОСОБА_8 , який має понад 40 не знятих і не погашених стягнень, зі своєї негативної поведінки жодних висновків не зробив, систематичність вчинення дисциплінарних проступків, колегія суддів приходить до висновку, що застосований до ОСОБА_8 захід стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння проступків, тобто ґрунтується на вимогах закону, оскільки інші, більш м`які заходи стягнення застосовані до засудженого позитивного результату не дали.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_8 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про відсутність законних підстав для задоволення скарги засудженого.

Колегія суддів вважає, що в силу ст. 55 Конституції України, скарга ОСОБА_8 підлягає безпосередньому розгляду в суді незалежно від того, що ст. 134 КВК України встановлений інший порядок її розгляду та оскарження до посадової особи вищого рівня. Оскільки кожен, має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність, якщо вважають, що такими порушують або ущемляють його права і свободи.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Ізяславського районного суду від 25 грудня 2014 року про відмову в задоволенні скарги засудженого ОСОБА_8 про скасування заходу стягнення у виді поміщення в приміщення камерного типу, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .