У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кузьменко О.Т, Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 27 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника Генерального прокурора України на вирок
Фастівського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, судимості не має,

засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків, на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. До неї також застосовано
вимоги, передбачені ст. 76 КК України

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що, вона будучи службовою особою -
директором парку культури й відпочинку ім. Гагаріна у м. Фастові Київської
області, 9 серпня 2006 року одержала від ОСОБА_2 хабар у сумі 1 200 доларів
США, що є великим розміром, який вимагала у нього протягом липня-серпня 2006
року, за укладення договору оренди частини приміщення більярдного залу, що
знаходився на території парку, для встановлення ігрових автоматів
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3.

У касаційному поданні й доповненнях до нього прокурор,
посилаючись на безпідставність кваліфікації дій ОСОБА_1. за ч.2 ст.368 КК України,
з огляду на відсутність кваліфікуючих ознак цієї частини - одержання хабара,
поєднане з його вимаганням, та у великому розмірі, просить вирок змінити й
перекваліфікувати дії ОСОБА_1. з ч.2 на ч.1 ст.368 КК України, призначивши їй
покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків на строк 2 роки, із застосуванням ст.75 КК
України, на умовах, встановлених судом першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення
прокурора, яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи,
доводи касаційного подання й доповнень, колегія суддів вважає, що касаційне
подання прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно з вироку, висновки про доведеність вини ОСОБА_1. в одержанні
хабара у великому розмірі від ОСОБА_2,
поєднаному з його вимаганням, суд зробив на підставі показань самої підсудної.
При цьому він зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнала повністю і
підтвердила факт отримання хабара, а тому докази відповідно до ч.3 ст.299 КПК
України у судовому засіданні не досліджувалися.

Однак цей висновок є передчасний та зроблений судом із порушенням вимог ч.3
ст.323 КПК України, де передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З протоколу судового засідання вбачається, що, визнавши свою вину у
вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України та
погодившись на спрощений порядок дослідження доказів відповідно до ч.3 ст.299
КПК України підсудна ОСОБА_1 суду показала, що у серпні 2006 року до неї
звернувся ОСОБА_2 з проханням посприяти у відкритті закладу ігрових автоматів.
Вона підготувала договір та передала його примірник у бухгалтерію, однак в
обумовлений час він не з'явився, а прийшов лише 8 серпня 2006 року і терміново
просив передати йому договір, на що йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю
документів. На наступний день він знову прийшов до неї і договір був укладений.
Коли вона передала йому примірник договору, він дістав із кишені й передав їй 1 200 доларів США, які
вона отримала та перерахувала. Не з'ясовуючи у підсудної більше ніяких обставин
учинення злочину, дослідивши лише її показання, суд кваліфікував її дії за ч.2
ст.368 КК України, як одержання хабара, поєднане з його вимаганням, і у
великому розмірі.

Разом із тим, визнавши, що ОСОБА_1
вимагала у ОСОБА_2 хабар, суд не взяв до уваги положення, які містяться у
примітці 4 до ст.368 КК України та роз'ясненнях у п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у
справах про хабарництво». У них дано
визначення поняття вимагання хабара, під яким слід розуміти, вимагання
службовою особою з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи
службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним
інтересам того, хто дає хабар, або умисне створення нею умов, за яких
особа вимушена дати хабар з метою запобігання шкідливими наслідкам щодо своїх
прав і законних інтересів.

З урахуванням цих вимог закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України для кваліфікації дій ОСОБА_1. за кваліфікуючої ознакою ч.2 ст.368 КК
України - вимагання хабара, суд зобов'язаний був ужити всіх передбачених
законом заходів (допитів потерпілого та свідків, у тому числі й ОСОБА_3.) з метою з'ясування, чи вимагала ОСОБА_1 у
ОСОБА_2 хабар, погрожуючи при цьому
вчинити або утриматися від вчинення дій з використанням свого службового
становища і чи могли її погрози у випадку їх реалізації заподіяти шкоду правам
чи законним інтересам ОСОБА_2, оскільки з матеріалів справи не
вбачається, що він був суб'єктом підприємницької діяльності та мав передбачену
законом дозвільну документацію, у тому числі й ліцензію на організацію
діяльності з проведення азартних ігор, тоді як ця обставина є визначальною для
кваліфікації дій за ч.2 ст.368 КК України за вищевказаною кваліфікуючою
ознакою.

Крім того, вбачаючи в діях ОСОБА_1. по отриманню від ОСОБА_2 хабара за
укладення договору оренди приміщення для
встановлення ігрових автоматів суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3.
ознаки вимагання, суд також не з'ясував наявність і у останнього ліцензії на організацію
діяльності з проведення азартних ігор. Долучена ж до справи ліцензія видана
не суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_3, а ТОВ “Червона гра” ( Т.1 а.с.
25).

Отже, висновок суду про те, що ОСОБА_1 вимагала у ОСОБА_2 хабар ґрунтується
на не повному з'ясуванні та розгляді всіх обставин справи, а тому це порушення
кримінально-процесуального закону є істотним і перешкодило суду повно та
всебічно розглянути справу, що є підставою для скасування вироку й направлення
справи на новий судовий розгляд.

У зв'язку з тим, що зібрані по справі докази, в тому числі і ті, на які
посилається прокурор у касаційному поданні, не були предметом розгляду суду
першої інстанції, касаційна інстанція позбавлена можливості дати оцінку доводам
касаційного подання прокурора про відсутність у діях ОСОБА_1. кваліфікуючої
ознаки інкримінованого їй діяння - одержання хабара шляхом вимагання. Вони
мають бути враховані судом при новому
судовому розгляді, при якому також необхідно звернути увагу на розмір
отриманого ОСОБА_1 хабара, сума якого, з урахуванням
примітки 1 до ст.368 КК України, ставить під сумнів можливість кваліфікації за
кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.368 КК України - великий розмір.

Керуючись
ст.ст. 395 і 396 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання заступника
Генерального прокурора України
задовольнити частково.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2007
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у
той же суд в іншому складі.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М. КУЗЬМЕНКО О.Т.
ЛАВРЕНЮК М.Ю.