Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
03" квітня 2007 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого
судді - Муранової І.В.,

при секретарях - Банасько І.В., Бондаренко
О.В.,

з участю
прокурорів - Брень М.В., Зінченка
О.В.

потерпілого - ОСОБА_3,

та захисника - ОСОБА_10,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Борисполі Київської області кримінальну
справу по обвинуваченню -

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Санкт-Петербург, Росія, громадянина України,
освіта - незакінчена вища, одруженого, не працюючого, не
військовозобов'язаного, раніше не судимого, прописаного: АДРЕСА_1,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

9 квітня 2002
року близько 2 години ОСОБА_1 разом з невстановленою слідством особою,
матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження,
реалізуючи свій злочинний намір, та діючи відповідно до заздалегіть
розробленому плану, на автомобілі ВАЗ-21011, який на праві особистої власності
належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_1, під'їхали до комп'ютерного клубу
"Драйв", який належить потерпілому ОСОБА_3 та розташований в будинку
АДРЕСА_1, де їх чекав ОСОБА_4, працюючий адміністратором даного клубу. Після
того, як ОСОБА_4 відкрив ОСОБА_1 та невстановленій досудовим слідством особі
двері, вони зайшли в приміщення вказаного комп'ютерного клубу, звідки втрьох
таємно викрали: системний блок, вартістю 1992,00 грн., системний блок вартістю
1619,00 грн., системний блок, вартістю 1591,00 грн., системний блок вартістю
1619,00 грн., системний блок вартістю 1591,00 грн., системний блок вартістю
1633,00 грн., системний блок, вартістю 1591,00 грн., системний блок вартістю
1591,00 грн., 5 моніторів "8апі8ип§ 8упв Мавїег" 5508, вартістю
555грн. 70 коп. кожний, на суму 2778грн. 50 коп., 3 монітори "Samsung sink master"
55І8, вартістю 587 грн. 10 коп., кожний, на суму 1761грн. 30 коп., мережевий
комутатор "НАР" 16 роrts SWITCH EHN, вартістю 791 грн., ігровий маніпулятор - руль марки QF - 2000 IF WHEEL,
вартістю 478 грн. 80 коп., 2 кабелі -подовжувачі, вартістю 40грн. 10коп.
кожний, на суму 80 грн.20 коп., 30 компактдисків, вартістю 15 грн. кожний, на
суму 450 грн., гроші в сумі 118 грн. 50 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_3
матеріальної шкоди на загальну суму 19685грн. 30 коп. Щоб ОСОБА_4 уник підозри
в скоєному злочині, підсудний ОСОБА_1 та невстановлена особа на ім'я
"ОСОБА_5", по раніше обговореній домовленості, прив'язали останнього
до стільця ременями та дали понюхати ганчірку, яка була змочена розчином ефіру,
інсценуючи таким чином крадіжку. Викраденим майном підсудний ОСОБА_1,
засуджений ОСОБА_4 та невстановлена досудовим слідством особа на ім'я
"ОСОБА_5" розпорядились на власний розсуд.

Вироком
Бориспільського міського суду Київської області від 19.11.2002 року ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та
призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Підсудній
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнному злочині визнав повністю
пояснив, що все відбувалося так, як зазначено в обвинувальному висновку. Вони
із ОСОБА_4 та хлопцем на ім'я ОСОБА_5 викрали комп'ютери. Вночі вони разом із
ОСОБА_4 винесли комп'ютери з клубу, передали їх ОСОБА_5, щоб він відвіз до
Києва, де вони збирались їх продати. Коли дізнався, що ОСОБА_4 затримали, він
подзвонив ОСОБА_5, попросив його повернути комп'ютери і попросив свою маму їх
забрати у вказаному ОСОБА_5 місці. Він вважає себе психічно здоровою людиною,
проте вважає, що мав якесь захворювання, від якого його лікували на протязі
чотирьох років, в тому числі в обласній психіатричній лікарні.

Крім
досліджених в судовому засіданні показів підсудного ОСОБА_1 його вина у
вчиненні вказаного злочину повністю доведена зібраними по справі та
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні
показав наступне. Вони на протязі близько трьох місяців вирішували із ОСОБА_1,
чи робити крадіжку. Зробили, як домовились, ОСОБА_1 із своїм знайомим приїхали
до нього в клуб на роботу, вони винесли комп'ютери, після чого його зв'язали та
залишили. Наскільки він пам'ятає комп'ютери були повернуті власнику.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив наступне, що він знає підсудного на протязі 6-7
років. Він повністю підтверджує свої письмові покази, в тому числі те, що
приблизно в серпні 2001 року він працював адміністратором в комп'ютерному клубі
"Драйв", до нього підійшов його знайомий ОСОБА_1 та запропонував
викрасти комп'ютери з клубу під час його чергування в клубі. Як саме викрасти
комп'ютери ОСОБА_1 йому не пояснював, а він від такої пропозиції відмовився.
Через деякий час ОСОБА_1 знову підійшов до нього з такою самою пропозицією,
викрасти комп'ютери, але він знову відмовився.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11
підтвердила покази підсудного про те, що вона допомогла йому повернути
викрадені комп'ютери, а також що у 2002 році він уїхав до родичів у м.Брянськ.

З оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_3/т.1
а.с-38-39,41/ встановлено, що в лютому 2002 року він орендував приміщення в
будинку № 73 по вул. Київський шлях в м. Борисполі, Київської області де
знаходився комп'ютерний клуб "Драйв". Для роботи в клубі він найняв
трьох працівників: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, які працювали позмінно. Клуб
працював цілодобово, але було вирішено щоб клуб працював з 8.00 годин до 22.00
години, після чого залишався один працівників, який мав право після 22.00 годин
впускати своїх знайомих, щоб вони грали на комп'ютерах. Приміщення обладнане
пожежною та охоронною сигналізацією, пульт керування охоронною сигналізацією
знаходиться в працівника, який залишався на чергуванні. 09.04.2002 року
приблизно о 9.00 годині, йому зателефонувала ОСОБА_9, яка працює бухгалтером,
та повідомила, що в ніч з 08 на 09 квітня невідомі особи залізли в клуб та
викрали комп'ютери. В цю ніч працював ОСОБА_4.

Крім показів потерпілого та свідків, вина ОСОБА_1
повністю підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме актом
інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 09.04.2002 року в якому вказано
перелік викраденого майна (т.1 а.с. 16-17), актом про наявність грошових коштів
від 09.04.2002 року, згідно якого в касі комп'ютерного клубу не вистачало
грошей на суму 118 грн.50 коп. (т.1 ах. 18), заявою ОСОБА_1 про те, що він
просить прийняти від нього 8 моніторів, 8 системних блоків, руль з педалями на
НАР пристрій для передачі потерпілому ОСОБА_3 т.І а.с. 129), протоколом огляду
місця події від 13.04.2002 року в ході якого у гр. ОСОБА_1 в приміщенні
Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області було вилучено 8
системних блоків, 8 моніторів, НАР пристрій, ігровий пристрій руль з педалями
(т.1 а.с. 130).

Згідно з актом стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 6 березня
2006 року (а.с-84-93) в теперішній час ОСОБА_1 ознак будь-якого хронічного
психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки акцентуації рис
особистості (відповідно до МКБ-1-:2 73.1) симуляцію, і за своїм психічним
станом в даний час здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За своїм психічним станом в даний час ОСОБА_1 в застосування по відношенню до
нього примусових заходів медичного характеру не потребує. В період час, до
якого відноситься інкриміноване йому діяння (9.04.2002 року) ОСОБА_1 ознак
якого-небудь хронічного психічного захворювання, тимчасового хворобливого
розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки акцентуації рис
особистості (відповідно до МКБ-1-:2 73.1) і за своїм психічним станом в той
період часу міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до висновків, викладених в Акті повторної судово-психіатричної
експертизи №278 від 20.11.2006року на теперішній час ОСОБА_1 на хронічне
душевне захворювання не страждає, він є особою із змішаним розладом
особистості. На час вчинення злочину (9.04.2002 року) ОСОБА_1 на хронічне
душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим
хворобливим розладом психічної діяльності і міг усвідомлювати свої дії та
керувати ними. Раніше встановлений ОСОБА_1 діагноз: шизофренія при теперішньому
психолого-психіатричному обстеженні не підтвердився. ОСОБА_1 не є душевнохворим
і тому застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Даючи оцінку усім дослідженим в судовому засіданні
доказам, суд прийшов до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 , які виразились у
таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою
групою осіб, з проникненням в приміщення, в особливо великих розмірах,
правильно кваліфіковані за ч.5 ст. 185 КК України.

Аналізуючи
вищезазначені висновки стаціонарних судово-психіатричних експертиз 6 березня
2006 року та від 20.11.2006року відносно ОСОБА_1, суд дійшов до висновку, що
вони не викликають сумнівів щодо їх правильності та об'єктивності, оскільки
висновки повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи від
20.11.2006року є належним чином обґрунтованими та повністю підтверджують
висновки попередньої стаціонарної судово-психіатричної експертизи від
6.03.2006року щодо психічного стану ОСОБА_1. Враховуючи висновки вказаних
стаціонарних судово-психіатричних експертиз, суд дійшов до переко нання щодо
осудності підсудного ОСОБА_1, як під час вчинення злочину так і в даний час.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 встановлено, що він за
місцем проживання характеризувався посередньо (т.1 а.с-193), раніше на
території України не був судимий. Постановою Навлинського районного суду
Брянської області Російської Федерації від 4.02.2005року був звільнений від
кримінальної відповідальності за скоєний у стані неосудності кримінальний
злочин, передбачений ст.111 ч.4 УК Російської Федерації та до нього був
застосований примусовий захід - примусове лікування в психіатричному стаціонарі
спеціалізованого типу, міра запобіжного заходу залишена взяття під варту
(а.с-67). Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 07.06.2006року застосовані до ОСОБА_1 примусові заходи медичного
характеру були скасовані (а.с-106).

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного, відповідно до ст. 66 КК
України суд визнає щире каяття, з'явлення із зізнанням, активне сприяння
розкриттю злочину, добровільно усунення заподіяної шкоди.

Обставин,
які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу винного, суд
прийшов до висновку про можливість на підставі ст.69 КК України призначити
підсудному ОСОБА_1 покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції
статті 185 ч.5 КК України, оскільки підсудний раніше не судимий, добровільно
усунув заподіяну потерпілому шкоду, щиро розкаявся у вчиненому злочині та
активно сприяв його розкриттю, вчинив злочин у молодому віці.

В строк відбування покарання підсудному ОСОБА_1 слід зарахувати строк
перебування під вартою із 23 червня 2006 року, з моменту виписки з Київської
міської психоневрологічної лікарні №3 та взятті під варту та направлення до
Київського слідчого ізолятора №13.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі в
частині відшкодування матеріальної шкоди та частковому задоволенню в частині
відшкодування моральної шкоди з урахуванням завданих потерпілому переживань з
приводу порушення його правова власно ті на викрадене майно та, виходячи із
засад виваженості, розумності та справедливості. З урахуванням викладеного слід
стягнути з підсудного ОСОБА_1 солідарно з засудженим ОСОБА_4 відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 1848 грн. 70 коп., та відшкодування моральної шкоди
1000 гривень.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.91,93 КПК України необхідно стягнути з
ОСОБА_1 на користь Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області
судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи - 124 грн. 18 коп.
(т.1 а.с-160), на користь Вінницької обласної психоневрологічної лікарні за проведення
повторної судово-психіатричної експертизи - 2901 грн. 64 коп., а також
солідарно із ОСОБА_4 на користь
Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення
товарознавчої експертизи -176 грн. 36 коп. (т.1 а.с-222)

Доля речових доказів у справі вирішена відповідно до вироку Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 19.11.2002 року.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321-338 КПК України, суд -

ПРИСУДИВ:
ОСОБА_1 визнати винним та призначити
покарання за ч. 5 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 6
років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності
майна.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишити тримання під вартою в СІЗО
№ 13 Державного департаменту по
виконанню покарань в Київській області. Строк відбуття покарання ОСОБА_1
рахувати з 23.06.2006 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_1 солідарно з засудженим ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в сумі
1848 гривень 70 копійок, та відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_4 на користь
Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 176 гривень 36
копійок за проведення товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Бориспільського МРВ ГУ МВС України в
Київській області судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи
в розмірі 124 гривні 18 копійок та на користь Вінницької обласної
психоневрологічної лікарні за проведення повторної судово-психіатричної
експертизи -2901 гривню 64 копійки.

На вирок
суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд протягом 15 діб, починаючи з наступного дня
після його проголошення, для підсудного ОСОБА_1 - з моменту вручення копії
вироку.