Справа № 1 -47 2007 року
В ИР О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі
головуючого судді ДЗЕРИНА М.М.

при секретарі ГОЛИНСЬКІЙ І.В.

з участю прокурора НАГІРНЯКА
Б.М.

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Ямпіль
за попереднім розглядом

кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, не працюючого, на утриманні має двох
неповнолітніх дітей, раніше судимий Ямпільським районним судом Вінницької
області 20.06.2006 року за
ст.164 ч.1 КК України до покарання у вигляді 100

годин громадських робіт, судимість
не знята і не погашена, за ст. 164 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 1978 року
народження, житель АДРЕСА_1, будучи раніше судимим 20.06.2006 року Ямпільським
районним судом Вінницької області по ст..164
ч.1 КК України до 100
годин громадських робіт, за що судимість у встановленому порядку не знята
та не погашена, на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин. Згідно з
рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.02.2005 року ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 1992 року народження
та сина ОСОБА_4 1998 року
народження в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів
щомісячно, але не менше за один неоподаткований мінімум доходів громадян
на кожну дитину починаючи з 09
лютого 2005 року і
до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Знаючи про обов'язок виплачувати
аліменти та являючись дієздатним ОСОБА_1 в даний час ніде не працює, а якщо і
працює, то суду про це не повідомляє, аліменти в добровільному порядку
виплачувати не бажає, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по
аліментній платі, з моменту останнього засудження, за період 7 місяців в сумі 1241 гривня 77 копійок. Про
обов'язок працевлаштуватись та про кримінальну відповідальність по ст.. 164 КК України
ОСОБА_1 попереджувався письмово. Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст.164 ч.2 КК
України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
аліментів на утримання дітей, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину
особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав
повністю і суду пояснив, що на даний час проживає в АДРЕСА_1. З 1992 року він
перебував в шлюбі з ОСОБА_2, яка після їхнього одруження взяла його прізвище.
За час його сумісного проживання в них народилось дві дитини, син ОСОБА_4 1998 року народження та син ОСОБА_3 1992 року народження. За час їхнього спільного проживання між ним
та його дружиною почали не складатись особисті стосунки і вони вирішили
розлучитись. В 2005 році
вони розлучились і цього ж року ОСОБА_2 подала його на аліменти. Суд призначив
виплачувати йому аліменти в розмірі 1/3
частин всіх видів заробітку на утримання дітей на користь дружини. Деякий
час з нього вираховувались аліменти, це було до квітня 2006 року. В червні 2006 року він був засуджений до громадських робіт за несплату аліментів. Після
того він на роботу ніде не влаштовувався і в центрі зайнятості на
облік не ставав. Також він не звертався за допомогою по працевлаштуванню до
сільського голови. Фізично та матеріально він своїй бувшій дружині та дітям не
допомагав, ніяких подарунків їм не робив. Його декілька раз було попереджено з
ДВС Ямпільського району Вінницької області про кримінальну відповідальність за

2

невиплату аліментів на утримання
дітей, але він на роботу так нікуди і не влаштувався. В скоєному розкаявся.

Крім цього вина підсудного підтверджена доказами, зібраними на попередньому
слідстві, а саме поданням начальника виконавчої
служби Ямпільського району (а.с.З), виконавчим листом (а.с.4), постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.5), актом
державного виконавця (а.с.6), розрахунком по аліментах
(а.с.8,9), письмовими попередженнями (а.с.10,12), іншими матеріалами справи, з якими підсудний згідний у повному обсязі, а тому суд
на підставі ст.299 КІЖ України вважає їх правдивими та
обгрунтованими, і такими, які підтверджують вину підсудного у
повному обсязі.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного
ОСОБА_1 ; встановленою,
а його дії кваліфікує по ст.164 ч.2 КК України, як злісне ухилення від сплати і встановлених рішенням суду аліментів на
утримання дітей, кваліфікуючою ознакою якого є
,

вчинення злочину особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією
статтею.

При
призначенні підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної .

небезпеки скоєного злочину, а також
особу підсудного, він усвідомив свою вину, розкаявся; у скоєнні
даного злочину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, дані обставини суд відносить
до пом'якшуючих вину обставин.

До обтяжуючи обставин вину підсудного суд відносить судимість ОСОБА_1.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що підсудний може бути виправлений
та перевихований без ізоляції від суспільства, а тому
суд вважає необхідним обрати йому покарання не пов'язане із
обмеженням волі.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

ПРИЗНАЧИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.164 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 120 годин
громадських робіт.

На підставі ст.71 ч.1 КК України частково
приєднати не відбуте покарання до даного

вироку і остаточну міру покарання
призначити йому у вигляді 200 годин громадських робіт

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу залишити попередню - підписку

про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржено
до апеляційного суду
Вінницької області протягом

п'ятнадцяти діб з наступного дня після його проголошення.