Справа № 214/1199/15-к
1-кс/214/191/15
У Х В А Л А
іменем України
18 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16.02.2015 року, по кримінальному провадженню № 0000273 від 26.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, погоджене старшим прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2015 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16.02.2015 року за погодженням з старшим прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мережі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що невстановлена особа 25 січня 2015 року приблизно о 21.00 годин знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , відкрито, шляхом ривка, викрала у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жіночу сумку з особистим майном, загальною сумою 2 816 грн., серед якого був мобільний телефон «Samsung Galaxy Gio GT-S5660» IMEI НОМЕР_1 , що належить потерпілій, чим останній було завдано майнову шкоду на вказану суму.

За даним фактом 26 січня 2015 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Дослідивши клопотання та враховуючи думку слідчого, який просив клопотання задовольнити, приходжу до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання оскільки слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про яких йдеться в клопотанні, виходячи з наступного.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній просить надати дозвіл на отримання у оператора мобільного зв`язку доступ до документів, що містять інформацію про абонента, надання телекомунікаційних послуг, зв`язку, час та тривалість розмов і повідомлень (без розкриття їх змісту, та іншої інформації,що відноситься до персональних даних та має особистий характер), місце дислокації сім-карт абонентів, які знаходились та працювали у мобільному телефоні з IMEI: НОМЕР_1 , та також вказати співрозмовників абонентів, з зазначенням дати, часу, тривалості з`єднань, типу з`єднань базових станцій та їх адрес, IMEI терміналів співрозмовників даних абонентів в період часу з 25 січня 2015 року по строк дії ухвали в письмовому та електронному вигляді. Однак, ні в зазначеному клопотанні ні в судовому засіданні слідчим не було доведено, що особа, яка причетна до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення користувалась послугами оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Таким чином, вважаю, слід відмовити в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки слідчим, в порушення вимог ч. 6 ст. 163 КПК України, не доведена можливість використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених в клопотанні документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

У статтях 159, 162 КПК передбачено отримання слідчим (прокурором) інформації про зв`язок, що відбувся в минулому (постфактум), у тому числі про місцезнаходження радіоелектронного засобу у певний день та час, водночас визначена у ст. 268 КПК негласна слідча (розшукова) дія установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу передбачає локалізацію (моніторинг) місцезнаходження радіоелектронного засобу в режимі реального часу (тобто дає змогу отримати інформацію про те, де перебуває відповідний засіб на момент спостереження за ним, визначити маршрут його перебування).

Таким чином, інформація про місце дислокації сім-карти вищезазначених абонентів в період часу з 25.01.2015 року по строк дії ухвали, тимчасовий доступ до якої просить слідчий, відповідно до ст.268 КПК України, є негласними слідчими (розшуковими) діями, дозвіл на проведення яких надає слідчий суддя суду апеляційної інстанції. Інформація щодо цих дій, згідно із Законом України «Про державну таємницю» та пунктами 4.12.4. і 4.12.5 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 № 440, містить відомості, що становлять державну таємницю.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 152, 159, 162, 163-166, 268 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16.02.2015 року, по кримінальному провадженню № 0000273 від 26.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, про тимчасовий доступ до документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » мережі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », юридична адреса: АДРЕСА_1 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1