Справа № 591/4717/15-к
Провадження № 1-кп/591/299/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Суми, українця, громадянина України,

освіта середня, перебуває в цивільному шлюбі,

має двох неповнолітніх дітей:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда дитинства,

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

не працюючого, зареєстрованого та

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 03.08.2011 року Зарічним районним судом м. Суми

за ст. 164 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 17.09.2012 року Зарічним районним судом м. Суми

за ст. 164 ч. 2 КК України до 240 годин громадських робіт; які відбув 04.01.2013 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

За рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.2006 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 15.03.2006 року.

Не зважаючи на те, що він був неодноразово попереджений ВДВС Сумського МУЮ про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, та раніше 17.09.2012 року був засуджений Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 164 КК України, тобто за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 за період часу з 17.05.2011 року по 07.08.2012 року, після чого висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, діючи повторно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки ОСОБА_9 у період часу з 08.08.2012 року по 31.05.2015 року.

Так, ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за ст. 164 КК України, діючи повторно, знаючи, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , будучи працездатним, однак офіційно не працюючи та не звертаючись до Сумського міського центру зайнятості із питання працевлаштування, при цьому отримуючи дохід від виконання тимчасових робіт, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на злісне ухилення від слати аліментів, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою ухилення від удержань по виконавчому листу, у період часу з 08.08.2012 року до 31.05.2015 року грошових коштів на утримання малолітньої доньки не виплачував, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надавав, участі у вихованні доньки не приймав, тобто злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї доньки ОСОБА_9 та допустив заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки станом на 31.05.2015 року у розмірі 20 315,90 грн., згідно довідки-розрахунку державного виконавця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав показання, ідентичні викладеним в обвинувальному акті. Пояснив, що він знав, що рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , він вже двічі притягувався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, але жодного разу після того не сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 протягом з серпня 2012 року по травень 2015 року, і не надавав їй будь-якої допомоги. Він офіційно не працевлаштований, не звертався до центру зайнятості. На попередження з відділу державної виконавчої служби про необхідність сплатити аліменти та про відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не звертав уваги, на виклики до відділу ДВС не з`являвся. Посилався на те, що не сплачував аліменти в зв`язку з відсутністю роботи, скрутним матеріальним становищем, крім того, він має на утриманні ще двох малолітніх дітей, один з яких дитина-інвалід, який потребує лікування. В скоєному розкаюється.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, що викладені в обвинувальному акті, підтвердила, що протягом з серпня 2012 року по травень 2015 року ОСОБА_5 аліменти не сплачував і не збирався сплачувати, хоча достовірно знає про свій обов`язок платити аліменти за рішенням суду.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, тому згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового провадження. Обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за ст. 164 КК України.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт вчинення вказаного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 доказаний в суді повністю.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, суд визнає згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих обставин, характеристику особи обвинуваченого, який раніше судимий, однак має на утриманні ще двох малолітніх дітей, один з яких є дитиною-інвалідом, враховуючи, що обвинувачений не працює, а тому суд позбавлений можливості призначити такий вид покарання як виправні роботи, враховуючи думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого, так як це ніяким чином не сприятиме погашенню заборгованості по аліментам та виплаті поточних аліментів, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ по справі: аудіозапис на СD-R диску з пояснювальним написом «ЄРДР № 0003076, Колян» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ по справі: аудіозапис на СD-R диску з пояснювальним написом «ЄРДР № 0003076, Колян» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1