Справа № 460/4186/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, не судимого,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_4 , 13 квітня 2014 року, будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження строкової військової служби. 23 квітня 2013 року наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 № 67 йому присвоєно військове звання «солдат» та відправлено з обласного збірного пункту для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ). 23 серпня 2013 року ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_2 №1860 присвоєно військове звання «старший солдат». 13 вересня 2013 року зазначений військовослужбовець прибув у військову частину НОМЕР_3 для подальшого проходження строкової військової служби та згідно наказу командира цієї частини від 13 вересня 2013 року №213 проходив службу на посаді заступника командира бойової машини - навідника оператора 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 19 травня 2014 року №111 ОСОБА_4 призначено на посаду радіотелефоніста відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї 1 механізованого батальйону, де він проходить службу по теперішній час.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову строкову службу, вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.
Відтак, з 23 квітня 2013 року, з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_2 з обласного збірного пункту він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону.
03 березня 2014 року за сигналом «Тривога» військову частину НОМЕР_3 переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової строкової служби старшому солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення розташування військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_3 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 10 червня 2014 року №448 військову частину НОМЕР_3 з 10 червня 2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ».
09 жовтня 2014 року під час ранкового шикування ТВО командира 1 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_5 виявлено факт самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_4 .
Отже, 09 жовтня 2014 року обвинуваений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог зазначених нормативно-правових актів, без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини і без поважних причин перебував за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 тривалістю понад один місяць, де проводив час на власний розсуд до 10 грудня 2014 року, тобто протягом всього періоду відсутності у військовій частині, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби. 10 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 самостійно добровільно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно він, був призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження строкової військової служби. 23 квітня 2013 року наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 № 67 йому присвоєно військове звання «солдат» та відправлено з обласного збірного пункту для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 19 травня 2014 року №111 ОСОБА_4 призначено на посаду радіотелефоніста відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї 1 механізованого батальйону, де він проходить службу по теперішній час. Йому було відомо про переведення військової частини у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби.
Однак 09 жовтня 2014 він без дозволу командира частини, самовільно залишив територію військової частини, та вирушив до свого дому у м. Старий Самбір Львівської області, де перебував до 10 грудня 2014 року, у зв`язку з тим, що його бабуся була у дуже тяжкому стані, а матері потрібна була допомога по гоподарству. При цьому, не мав наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, тому 10 грудня 2014 року він добровільно прибув на територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу. На даний час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, обіцяє, що більше такого не повторить.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.
Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних понад один місяць.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, вперше притягається до кримінальної відповідальності, пом`якшуючі обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та вважає за можливе обрати йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 06 (шести місяців) тримання в дисциплінарному батальйоні.
Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 06 (шести місяців) тримання в дисциплінарному батальйоні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1