Справа№ 640/3969/15-к
н/п 1-кп/640/273/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2015 року місто Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.07.2006 року за ст. 289 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, звільненого за відбуттям покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
18 січня 2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у будівельно господарському гіпермаркету «Епіцентр К» №3, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв праці, 9-А, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавків гіпермаркету належний ТОВ «Епіцентр К» товар, а саме: рулетку «Центро інструмент ультра» 10 м на 25 мм вартістю 144 грн. 62 коп.; кран кульковий «Valtec Baseз полузагоном 3/4 вн.-зовн» у кількості 10 штук на суму 1511 грн. 80 коп., а всього товарів на загальну суму 1656 грн. 42 коп.
Після чого ОСОБА_4 з викраденої рулетки видалив етикетку та сховав її у свою куртку, а крани поклав до належної йому сумки та пішов до виходу з гіпермаркету, пройшовши лінію кас та антикрадіжних воріт, не сплативши за вказаний товар, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на вищезазначену суму, проте не зміг розпорядитися викраденим майном і довести свій злочинний умисел до кінця з незалежних від його волі причин, оскільки був зупинений співробітниками господарському гіпермаркету «Епіцентр К» №3.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та суду пояснив, що дійсно 18.01.2015 року, знаходячись у будівельно господарському гіпермаркету «Епіцентр К», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв праці, 9-А, викрав з прилавку рулетку та кулькові крани у кількості 10 штук, проте при виході з магазину був затриманий працівниками охорони. Пояснив, що бажав в подальшому реалізувати крадене, оскільки не мав грошей на купівлю продуктів харчування.
Дуже шкодує, що так сталось. Просив суд суворо не карати.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе по пред`явленому обвинувачення визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують його особу.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до наступного висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Оцінюючи у сукупності докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його протиправні дії за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, так як обвинувачений вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, особу винного, який на період інкримінованих йому злочинів не був офіційно працевлаштований, проте працює неофіційно, має постійне місце проживання, мешкає у цивільному шлюбі з дружиною, тобто має стійкі соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі корисливих злочинів, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває.
Обставиною, згідно з положеннями статті 66 КК України, що пом`якшує покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.
Обставинами, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені ст. 69 КК України умови і підстави призначення обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачене законом.
Проте, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настали, представник потерпілого не наполягав на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.
Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичне ставлення до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
Цивільний позов не заявлений.
Витрати на залучення експерта при проведенні судово - товарознавчої експертизи №319 від 23.01.2015 року у розмірі 195 гривень 60 копійок слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і на підставі вказаного закону призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 3 (три) роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися до органів кримінально виконавчої інспекції для реєстрації.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити без змін домашній арешт.
Речові докази: рулетку «Центро інструмент ультра» 10 м на 25 мм; кран кульковий «Valtec Baseз полузагоном 3/4 вн.-зовн» у кількості 10 штук - залишити законному володільцю ТОВ «Епіцентр К».
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 319 від 23 січня 2015 року в сумі 195 грн. 60 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1