Справа 11 а - 281 Головуючий
у суді І інстанції Черниш В.А.
Категорія ст.ст. 212
ч. 3,366 ч. 2 КК Доповідач у суді II
інстанції Лещенко Р.М.
СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - Зубка К.А.,
суддів Лещенка Р.М., Ремез П.М., за участю прокурора Прибори І.І.,
розглянула у відкритому
судовому засіданні у
м. Кіровограді апеляцію ОСОБА_1 на постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 12
вересня 2006 року, якою
задоволено відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову старшого прокурора
відділу прокуратури
Кіровоградської області Бабікової О.В. від 22.03.2006 року про порушення щодо
нього кримінальної справи за ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.

ОСОБА_1
звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, в якій
просить скасувати постанову старшого прокурора віддялу нагляду за додержанням
законів органами податкової міліції при провадженні оперативно-розшукової
діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Кіровоградської області
Бабікової О.В. від 22.03.2006
року про відмову в порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної
справи стосовно директора ЗАТ «Вись» ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених
ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, так
як вважає їх незаконними та необгрунтованими через те, що ЗАТ «Вись» звернулося
з адміністративним позовом до господарського суду Кіровоградської області про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, на підставі яких була
порушена кримінальна справа, і до цього часу рішення господарчим судом ще не
прийнято.

Відмовляючи в
задоволенні скарги ОСОБА_1, Ленінський суд послався на те, що на момент
порушення кримінальної справи були достатні дані, які вказували на наявність в
діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, а
тому кримінальну справу щодо нього порушено правомірно.

В своїй апеляції
ОСОБА_1 просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда
від 12 вересня 2006 року а скаргу
направити на новий судовий розгляд мотивуючи це тим, що на час порушення

кримінальної справи податкові
повідомлення були оскаржені у відповідності до п.п. 5.2.2. п. 5.2 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» №2181,
що зупинило виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених
у податковому повідомлені, на строк від дня подання такої заяви до
контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважає що постанову суду необхідно залишити
без зміни, ОСОБА_1, що підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали
кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку,
що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів, що були долучені до скарги, директором ЗAT «Вись»
ОСОБА_1, після отримання рішення Маловисківської міжрайонної державної
податкової адміністрації від 10.03.2006
року з відмовою в задоволенні первинної скарги, 17.03.2006 року була
направлена скарга вторинна до державної податкової адміністрації у
Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень відносно
ЗАТ «Вись», яка надійшла до контролюючого органу вищого рівня 20.03.2006 року.

Однак, до
винесення рішення по повторній скарзі ЗАТ «Вись» державною податковою
адміністрацією у Кіровоградській області, вже 22.03.2006 року старшим прокурором відділу прокуратури
Кіровоградської області Бабіковою О.В. виноситься постанова про скасування
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.03.2006 року та
порушенні відносно директора ЗАТ «Вись» ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками
злочинів, передбачених ч. З ст. 212,
ч. 2 ст. 366 КК України, за
фактом умисного ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах та
службового підроблення.

Відповідно до
п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 8 жовтня 2004 року №15 «Про деякі
питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати
податків, зборів, інших обов'язкових платежів» «злочин, передбачений ст. 212 КК України є
закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових
фондів коштів які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених
законодавством з питань оподаткування (тобто суму згоджених податкових
зобов'язань, визначених згідно із Законом України від 21 грудня 2000 року №2181-111 «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»), а саме - з
наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір
чи інший обов'язковий платіж, що відповідно до визначеного ст. 5 вказаного Закону
порядку вважається узгодженим і підлягає сплаті. Якщо закон пов'язує строк
сплати з виконанням певної дії, то злочин вважається закінченим з моменту
фактичного ухилення від сплати.

Умисне ухилення
від сплати чи сплата у неповному обсязі сум податкових зобов'язань (податку,
збору, іншого обов'язкового платежу, нарахованих контролюючими органами в
порядку і на підставах, визначених п. 4.2
ст. 4 Закону №2181-ІІІ) утворює
закінчений склад злочину з моменту закінчення граничного строку, в який мали
бути сплачені нараховані (донараховані) такими органами суми зазначених
зобов'язань.»

Підпункт 5.2.2. пункту 5.2 статті 5 зазначеного
Закону передбачає, що «у разі коли платник податків вважає, що контролюючий
орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за
межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право
звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення. ... У разі коли
контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове
незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом
десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною
скаргою до контролюючого органу вищого рівня...»

Відповідно до
підпункту 5.2.3 пункту 5.2 статті 5 Закону №2181-ІІІ «заява,
подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту,
зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого
органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом
зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються
а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.»

Крім того, як
також вбачається з матеріалів, доданих до скарги, ЗАТ «Вись» 25 квітня 2006 року в порядку
адміністративного судочинства звернулось до господарського суду з
адміністративним позовом про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень,
а відповідно до підпункту 5.2.4
пункту 5.2 статті 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» при зверненні платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання
вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття
відповідного рішення.

Тому, враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що на час винесення старшим прокурором
відділу прокуратури Кіровоградської області Бабіковою О.В. постанови від 22.03.2006 року податкові
зобов'язання ЗАТ «Вись» були неузгодженні, а тому підстав для порушення
кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 не було, через що зазначена постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню, з направленням скарги на новий судовий
розгляд.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2006
року, про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого
прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області Бабікової О.В. від 22.03.2006 року про
скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушенні щодо
нього кримінальної справи за ч.З ст. 212,
ч. 2 ст. 366 КК України,
скасувати, а матеріали зазначеної скарги направити на новий судовий розгляд в
той же суд, в іншому складі суду.