Справа № 11-792/11 Головуючий у 1 інстанції: РибачукА.І.
Доповідач: Марітчак Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Марітчака Т.М.,
суддів апеляційного судуГончарук Л.Я. та Данка В.В.,
при секретаріГирович В.В.
за участю прокурораМалахівського Ю.В.
засудженогоОСОБА_6
його захисникаОСОБА_7
та потерпілогоОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляції засудженого ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 21.06.2011 року та ОСОБА_9 на окрему постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 21.06.2011 року, -

встановила:

цим вироком:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, без судимості, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1, -

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу в розмірі 13 600, 00 грн. (тринадцять тисяч шістсот грн.).

Запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_6 -підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, залишено без змін.

За вироком суду першої інстанції, ОСОБА_6 11.06.2010 року, близько 11.30 год., перебуваючи біля залізничного вокзалу станції Трускавець, неподалік провулку Тихого, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи елементарні норми і правила поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс ОСОБА_8, який знаходився в автомобілі "Шевролет Авео", державний номерний знак НОМЕР_1, удар кулаком в обличчя, після чого наніс декілька ударів ногою по автомашині ОСОБА_8, пошкодивши його та завдавши потерпілому матеріальних збитків в розмірі 3 128.45 грн., а коли ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, дістав з свого автомобіля "Тойота Кемрі", державний номерний знак НОМЕР_2, дерев'яну палку та намагався нанести нею ОСОБА_8 удар по голові, однак останній ухилився від удару, підставивши ліву руку, в результаті чого удар прийшовся по руці.

Крім цього, суд першої інстанції 21 червня 2011 року виніс окрему постанову, якою повідомив прокурора м. Трускавця про вжиття відповідних заходів реагування на викладений в даній постанові випадок виявлення ознак злочину, передбаченого ст. 384 КК України в діях свідка ОСОБА_9.

Виносячи окрему постанову, суд першої інстанції покликався на те, що вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 21.06.2011 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та засуджено до штрафу в розмірі 13 600,00 грн. На стадії досудового слідства та під час судового слідства у вказаній справі свідок ОСОБА_9, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, давав покази про те, що 11.06.2010 року, з 09.00 год. до 18.00 год., він постійно перебував разом з ОСОБА_6, який зустрів його на залізничному вокзалі станції Трускавець, возив його в готель "Трускавець", до себе додому та в м. Львів, які судом оцінені як неправдиві, у зв'язку з тим, що вони не ґрунтувались матеріалах справи та суперечили фактичним обставинам справи, що були встановлені під час судового розгляду справи, зокрема тому, що ОСОБА_6 11.06.2010 року, близько 11.30 год., перебуваючи біля залізничного вокзалу станції Трускавець, неподалік провулку Тихого, вчинив хуліганські дії стосовно ОСОБА_8.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить вирок Трускавецького міського суду стосовно нього скасувати.

Апелянт покликається на те, що суд розглянув порушену проти нього кримінальну справу однобічно, з обвинувальним ухилом, неповнотою дізнання у даній справі, що не було усунуто під час судового слідства. Так, твердження потерпілого ОСОБА_8 про те, що йому було нанесено два удари рукою, суперечить висновку судово-медичної експертизи, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_8 виявлено п'ять синців. Для усунення цих суперечностей необхідно було допитати в суді експерта ОСОБА_11, про що ним було заявлено клопотання, однак суд відмовив йому в цьому, покликаючись на те, що він свідомо затягує розгляд справи.

Крім цього, апелянт покликається на те, що відповідно до обвинувального висновку його хуліганські дії тривали близько 5 хвилин і були припинені працівниками міліції, що прибули на місце події. Однак, на місці події були працівники міліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які не припиняли жодних хуліганських дій у зв'язку з їх відсутністю, а у справі не здобуто жодних доказів про те, що на місце події був викликаний наряд міліції, який би затримав правопорушника і склав відповідний протокол.

В судовому засіданні не усунуто протиріччя в показах ОСОБА_13 та ОСОБА_12, внаслідок чого суд прийшов до хибної думки про його винуватість у вчиненні хуліганських дій.

На думку апелянта висновки викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, при винесенні вироку були допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону, а також неправильно застосовано кримінальний закон. Апелянт покликається на те, що суд першої інстанції прийняв до уваги завідомо неправдиві показання потерпілого ОСОБА_8, з яким у нього тривалий час є неприязні стосунки.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням судом першої інстанції, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію, в якій просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2011 року стосовно ОСОБА_6 скасувати у зв'язку з невідповідністю покарання суспільній небезпеці вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок його м'якості і постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Мотивуючи апеляцію, прокурор покликається на те, що в порушення вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції призначив засудженому покарання, яке не є необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_6 та для попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував того, що у справі відсутні будь-які обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом'якшують покарання засудженому ОСОБА_6, а порушення громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю, відсутність розкаяння у вчиненому та затягування судового розгляду справи засудженим свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_6 та необхідність призначення йому адекватного покарання.

Не погоджуючись з окремою постановою суду першої інстанції ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну.

Апелянт покликається на те, що виконуючи вимоги ст. 70 КПК України, він з'явився за викликом в судове засідання Трускавецького міського суду Львівської області 29 березня 2011 року, де ним була надана вичерпна інформація по суті справи. Однак, всупереч вимог ст. 167 КПК України головуючий у справі та державний обвинувач чинили на нього тиск, задавали запитання не по суті справи, а такі, що стосуються його особистого приватного життя. Судом не вказано в окремій постанові в чому саме полягає суперечливість та неправдивість його показів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_8 про залишення вироку суду першої інстанції та окремої постанови без змін, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про скасування вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 про скасування окремої постанови, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_6 на вирок суду підлягає до задовольнення, апеляція прокурора -до часткового задовольнення, а апеляція ОСОБА_9 на окрему постанову -до задовольнення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 161 КПК України розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов'язків і здійснення наданих їм прав.

Однак, як убачається з матеріалів кримінальної справи, протоколу судового засідання та аудіо запису судом цих вимог закону не дотримано.

Так, в порушення вимог ст. 300 КПК України головуючий у справі не дав можливості підсудному ОСОБА_6 дати показання, натомість використовуючи своє право задавати запитання для уточнення і доповнення його відповідей, головуючий у справі задавав запитання, які містили в собі відповідь, своєю поведінкою не дав можливості учасникам процесу виконувати свої процесуальні обов'язки.

На думку колегії суддів, суд розглянув дану кримінальну справу однобічно, з обвинувальним ухилом, не усунув під час судового слідства існуючі протиріччя, зокрема в показаннях свідка ОСОБА_13 та відмовив стороні захисту у виклику експерта для роз'яснення його висновку.

Крім того, як убачається з матеріалів кримінальної справи 16 грудня 2010 року закінчився строк досудового розслідування даної кримінальної справи і слідчий СВ Трускавецького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_14 порушив перед прокурором м. Трускавця клопотання про продовження строку досудового слідства у даній справі до 16 січня 2011 року, однак прокурором дане клопотання не було вирішене, оскільки постанова слідчого про порушення клопотання про продовження строку розслідування не підписана прокурором, внаслідок чого слідчі дії, зокрема допит свідка ОСОБА_12, протокол відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_13, протокол відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_8 і допит обвинуваченого проведено поза межами строку досудового розслідування даної кримінальної справи.

Відповідно до вимог ст. 120 КПК України, досудове слідство у кримінальних справах повинно бути закінчено протягом двох місяців. Цей строк може бути продовжено районним, міським прокурором до трьох місяців.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що кримінальна справа стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України порушена прокурором м. Трускавця 15 липня 2010 року (а.с. 1), 28 серпня 2010 року постановою начальника СВ Трускавецького МВ ГУ МВСУ у Львівській області досудове слідство зупинено (а.с. 47), а постановою від 9 жовтня 2010 року поновлено (а.с. 48). Постановою слідчого СВ Трускавецького МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 5 листопада 2010 року досудове слідство у справі зупинено (а.с. 65). Таким чином на час зупинення досудового розслідування, тобто на 5 листопада 2010 року, час досудового розслідування був вичерпаний, оскільки досудове слідство у справі проводилось уже 2 місяці і 9 днів і не було продовжено прокурором м. Трускавця ні по проходженню 2 місяців, ні в подальшому.

Крім того, не дивлячись на те, що постановою слідчого СВ Трускавецького МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 5 листопада 2010 року досудове слідство у справі зупинено (а.с. 65), і така постанова не скасована прокурором та не відмінена самим слідчим, у справі було продовжено досудове розслідування, проведено низку слідчих дій, складено обвинувальний висновок і справу направлено для розгляду в суд.

В матеріалах справи є проект постанови прокурора про скасування постанови слідчого СВ Трускавецького МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 5 листопада 2010 року про зупинення досудового слідства у справі, однак цей проект не підписаний прокурором, а тому не може бути чинним.

На думку колегії суддів, допущені порушення вимог КПК України як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду справи є істотними, а тому апеляцію засудженого необхідно задовольнити, оскаржуваний вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

У зв'язку із необхідністю скасування вироку суду першої інстанції, апеляцію ОСОБА_9 на окрему постанову суду необхідно задовольнити, а окрему постанову суду від 21 червня 2011 року скасувати.

Керуючись ст. ст. 362 -377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_6 задовольнити, апеляцію прокурора задовольнити частково, а вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2011 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, справу направити прокурору м. Трускавця для проведення додаткового розслідування.

Апеляцію С. ОСОБА_9 на окрему постанову задовольнити, а окрему постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2011 року стосовно ОСОБА_9 скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити -підписку про невиїзд.

Судді:

підпис підпис підпис

Данко В.В. Гончарук Л.Я. Марітчак Т.М.

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак