У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Нікітіна Ю.І.,
Школярова В.Ф.,

за участю прокурора Опанасюка О.В.

потерпілої ОСОБА_1.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 20 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Луганської області та касаційними
скаргами потерпілих ОСОБА_2. і ОСОБА_1. на вирок Жовтневого районного суду м. Луганська від 28 грудня 2006 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Луганської області від 24 квітня 2007 року щодо ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. і ОСОБА_6.

Вказаним вироком засуджено:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянина України, раніше не судимого,

за ч.2 ст.398 КК України до позбавлення волі строком
на 4 роки, за ст.15 і ч.2 ст.398
ч.2 КК України до позбавлення волі
строком на 3 роки, а на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2

громадянина України, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 398 КК України до позбавлення волі строком на
3 роки 6 місяців;

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3

громадянина України, судимого 1 квітня

2005 року Артемівським районним судом

м. Луганська за ч.1 ст. 122 КК України до

позбавлення волі строком на 2 роки,

за ч.2 ст. 398 КК України до позбавлення волі строком на
3 роки 6 місяців, за ст. 15 і ч.2 ст. 398 КК України до позбавлення волі
строком на 3 роки, н підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, а на
підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
покарання за попереднім вироком призначене остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців;

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_4

громадянина
України, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 398 КК України до позбавлення волі строком на
3 роки 6 місяців, за ст. 15 і ч.2 ст. 398 КК України до позбавлення волі
строком на 3 роки, за ч.2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2
роки 6 місяців, за ч.1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на 2
роки, а на підставі ст. 75 КК України за сукупністю злочинів призначене
остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Вироком задоволені цивільні позови і постановлено
стягнути:

з ОСОБА_5. на
користь Луганської обласної лікарні 169 грн. 56 коп. за лікування потерпілого ОСОБА_7.;

з ОСОБА_5., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_6. на користь Луганської обласної лікарні по 167 грн. 40
коп. і по 38 грн. 61 коп. з кожного за
лікування потерпілої ОСОБА_1., а також судові витрати за
проведення експертизи по 162 грн. 71 коп. з кожного;

з ОСОБА_5. на
користь потерпілого ОСОБА_7. 2000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, а у відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_7. відмовлено;

з ОСОБА_5., ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_6. на користь ОСОБА_1.
солідарно 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди і 1 463 грн. 71 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди, в іншій частині позовних вимог потерпілої
відмовлено;

з ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_6. на
користь потерпілої ОСОБА_2. 1 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, в іншій частині позовних вимог потерпілої відмовлено;

з ОСОБА_5., ОСОБА_3., ОСОБА_6. кошти
за надання юридичної допомоги захисниками.

У задоволенні позовних вимог Малого спільного
підприємства “Оліт” до засуджених про відшкодування 11000 грн. відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Луганської області від 24 квітня 2007 року вирок в частині
задоволення цивільних позовів потерпілої ОСОБА_1. про
відшкодування матеріальної шкоди за лікування у санаторіях, певні обстеження,
послуги судової міліції “Грифон” по забезпеченню охорони, а також щодо відмови
потерпілій у відшкодування матеріальної шкоди МСП “Оліт” скасовано і справа в
цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного
судочинства. В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6. засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин.

На початку жовтня 2000 року ОСОБА_3. вступив у злочинну змову з особою, матеріали відносно
якої виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком, на заподіяння
потерпілій ОСОБА_1., яка здійснювала діяльність по наданню правовою
допомоги ВАТ “Лисичанський комбінат хлібопродуктів” умисних тілесних ушкоджень.

З цією метою 12 жовтня 2006 року ОСОБА_4. та ОСОБА_6. за
грошову винагороду за пропозицією ОСОБА_3. на
автомобілі “Фольксваген-гольф” під керуванням останнього прибули до місця
проживання ОСОБА_1. до будинку АДРЕСА_1і, коли
потерпіла поверталася додому, ОСОБА_4. та ОСОБА_6., вимагаючи він неї припинити діяльність по наданню
правової допомоги вищевказаному підприємству, заподіяли ОСОБА_1. умисні тілесні ушкодження середньої тяжкості. ОСОБА_3. при цьому наглядав за оточуючою обстановкою у салоні
автомобіля.

28 грудня 2000 року ОСОБА_4. та ОСОБА_6. біля
офісу МСП “Оліт” по вул. Фрунзе, 2 в м. Луганську за грошову винагороду, за
пропозицію ОСОБА_3., який наглядав за оточуючою обстановкою у вищеназваному автомобілі, з метою
підтвердження реальності погроз на адресу директора МСП “Оліт” ОСОБА_1. заподіяли легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_2.

У такий же спосіб ОСОБА_3. вчинив
аналогічні злочинні дії щодо ОСОБА_1. 11
січня 2001 року разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_5., а 15, 6 і 16 січня 2001 року вони вчинили замах на
заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень
у зв'язку з її діяльністю по наданню правової допомоги, після чого ОСОБА_5. і ОСОБА_4. 16
січня 2001 року були затримані працівниками міліції, а ОСОБА_3. залишив місце злочину.

Крім того, ОСОБА_5.
засуджено за те, що він 16 вересня 2005 року разом з особою, матеріали справи
щодо якої закрито у зв'язку зі смертю, біля магазину ЧП “ОСОБА_8”, розташованому у кварталі Зарічному в м. Луганську,
вчинив хуліганські дії щодо потерпілого ОСОБА_7.,
заподіявши при цьому останньому умисні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У касаційному поданні заступник прокурора
Луганської області ставить питання про скасування зазначених судових рішень і
направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону, оскільки вважає, що за епізодами вчинення
злочинів щодо ОСОБА_1. і ОСОБА_2. дії ОСОБА_3., і ОСОБА_6. слід
кваліфікувати за ч.ч.2,3 ст. 206, ст. 15 і ч.2 ст. 206 КК України, ОСОБА_4. - за ч.ч.2, 3 ст. 206 КК України і ОСОБА_5. - за ч.3 ст. 206, ст.15 і ч.2 ст. 206 КК України, як
протидія законній господарській діяльності. Крім того, прокурор зазначає, що
призначені засудженим покарання не відповідають тяжкості вчинених злочинів та
їх особам внаслідок м'якості.

У касаційній скарзі і доповненнях
до неї потерпіла ОСОБА_1. просить судові рішення скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд, посилаючись на істотні порушення КПК України, а саме:
залишення без розгляду ряду клопотань (про відвід колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області, про фіксацію
судового процесу у апеляційній інстанції технічними засобами, про скасування
постанови Жовтневого районного суду м. Луганська від 18 вересня 2006 року про
зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_4.), залишення без розгляду зауважень
на протокол судового засідання місцевим судом і розгляд цих зауважень судом
апеляційної інстанції, неприєднання до кримінальної справи, а відтак і
залишення без розгляду судом апеляційної інстанції її заперечень на апеляції
захисників ОСОБА_9. та ОСОБА_10., порушення апеляційним судом вимог ст.377 КПК
України.

Крім того, потерпіла посилається на
неправильне застосування кримінального закону, оскільки вона вважає, що дії
засуджених необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 206 КК України 2001 року, як
протидія законній господарській діяльності, вчиненій організованою групою,
поєднаній з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я, і такій, що заподіяла велику шкоду. Також ОСОБА_1. зазначає, що призначене засудженим
покарання не відповідає тяжкості
злочинів та їх особам внаслідок м'якості.

Поряд із цим ОСОБА_1. просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 28
грудня 2006 року про скасування стосовно неї заходів безпеки, оскільки реально
існує загроза заподіяння їй шкоди з боку засуджених та з огляду на те, що її
апеляція щодо цього питання не була
розглянута.

Потерпіла ОСОБА_2. у
касаційній скарзі ставить питання про скасування постановлених щодо ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_6. і ОСОБА_5. і направлення справи на новий судовий розгляд, оскільки
вважає, що дії засуджених, вчинених щодо неї, неправильно кваліфіковані за ч.2
ст. 398 КК України, призначена їм міра покарання є занадто м'якою, а сума
стягнутої на її користь моральної шкоди у розмірі 1000 грн. не відповідає її
моральним стражданням, перенесеним у зв'язку із вчиненим злочином.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
потерпілу ОСОБА_1., яка просила задовольнити її та ОСОБА_2. касаційні скарги і направити справу на новий апеляційний
розгляд, прокурора Опанасюка О.В., який підтримав касаційне подання і просив
направити справу на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали кримінальної
справи і обговоривши доводи касаційного подання і касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що вони підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 362, 365
КПК України суд апеляційної інстанції зобов'язаний перевірити всі доводи
апеляцій, в тому числі й шляхом проведення судового слідства. Згідно зі ст.377
КПК України у своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов'язаний навести
докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляції залишаються без
задоволення, зазначити підстави, через які вони визнані необґрунтованими.

Цих вимог закону суд апеляційної
інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи, в апеляціях прокурора і потерпілої ОСОБА_1. поряд з
іншим, ставилось питання про неправильну
кваліфікацію дій усіх засуджених і необхідність кваліфікації дій кожного з них
за відповідними частинами ст. 206 КК України 2001 року, як протидія законній господарській діяльності.

Однак, апеляційний суд, розглядаючи
дану справу, у своїй ухвалі вказав, що прокурор і потерпіла ОСОБА_1. в
апеляціях просять кваліфікувати дії засуджених за ст. 206 КК України 1960 року
(хуліганство).

Тобто, апеляційний суд фактично
основні доводи апеляцій прокурора і потерпілої не перевірив і докладних мотивів
і підстав, чому ці апеляції залишені без задоволення, не навів.

Крім того, потерпіла ОСОБА_1. в
апеляції зазначала, що на протязі 2006 року судове слідство у справі
проводилось у її відсутності, без належного повідомлення про дати і час
розгляду справи в суді, а також посилалася на неправильне вирішення цивільного
позову про стягнення на її користь матеріальної і моральної шкоди.

Ці доводи апеляції потерпілої
взагалі залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції і в ухвалі жодної
відповіді на них не дано.

Таким чином, судом при розгляді й
вирішенні справи щодо

ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_6. і ОСОБА_5. в апеляційному порядку було істотно порушено вимоги
кримінально-процесуального законодавства, у зв'язку з чим ухвала підлягає
скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді
належить виконати всі вимоги закону, ретельно, крім вищенаведених, перевірити
всі доводи апеляцій, і в залежності від встановленого, постановити
обґрунтоване й законне рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

касаційне подання заступника
прокурора Луганської області та касаційні скарги потерпілих ОСОБА_2. і ОСОБА_1.
задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Луганської області від 24 квітня 2007 року щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 скасувати, а справу направити в той же
апеляційний суд на новий апеляційний розгляд в іншому складі суддів.

С
У Д Д І :

Присяжнюк Т.І.
Нікітін Ю.І.
Школяров В.Ф.