Справа №705/1302/15-к
1-кп/705/224/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2015 Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гадяч Полтавської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше судимої: 1) 25 вересня 2012 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 2) 30 листопада 2012 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 3) 12 вересня 2013 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2014 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08 квітня 2014 року було скорочено наполовину невідбуту частину покарання. Новий строк покарання 2 роки 11 місяців 26 днів. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 жовтня 2014 року ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2014 року було скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд в іншому складі суддів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 відбуваючи міру кримінального покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, згідно з ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30 січня 2014 року, в Уманській виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області № 129, 12 листопада 2014 року близько 18 години, перебуваючи на території дільниці соціальної реабілітації вищевказаної колонії, розташованої по вулиці Енергетичній, 6, м. Умані Черкаської області, куди раніше була переведена в порядку заохочення згідно з постановою начальника Уманської ВК № 129 УДПтСУ в Черкаській області від 01 липня 2014 року, маючи умисел на вчиненні втечі з місць позбавлення волі, усвідомлюючи те, що не має будь-яких законних підстав для залишення місця відбування покарання, скориставшись тим, що вказана дільниця не охороняється, свідків та очевидців немає та зі її злочинними діями ніхто не спостерігає, самовільно залишила територію Уманської ВК № 129 УДПтСУ в Черкаській області.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Підтвердила, що дійсно ввечері 12 листопада 2014 року самовільно покинула територію виправної колонії, у якій відбувала покарання, але зробила це без будь-якого умислу, а саме через те, що незрозуміла зміст отриманої ухвали апеляційного суду відносно неї. Усвідомлює тяжкість учиненого, щиро розкаюється та просить суд суворо її не карати.

Оскільки обвинувачена щиро кається у вчиненому злочині, дала свідчення у яких повністю визнала свою вину, та не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора, який вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченої, яка не заперечує проти вказаного порядку розгляду справи, та з`ясувавши, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 , що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспороюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченої доведена повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 393 КК України як втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, яка характеризується позитивно. Разом з тим, суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачена вчинила злочин у період відбування покарання за вироком суду, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, тому, на думку суду, її виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі. Суд вважає, що при призначенні покарання необхідно застосувати вимогу ст. 71 КК України.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України та призначити їй покарання в виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 вересня 2013 року в виді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначивши покарання в виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 березня 2015 року.

В строк покарання врахувати час перебування під вартою з 19 листопада2014 року по 17 січня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1