Червоноармійський районний суд Житомирської області

Справа №292/21/15-к
Номер провадження 1-кп/292/38/15 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2015 року смт.Червоноармійськ
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною
загальною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов"язаного,
не працюючого, раніше не судимого, ( ідентиф.код НОМЕР_1 )
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
07 березня 2015 року близько 01-ї години ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , маючи намір зустрітися із знайомим ОСОБА_7 , відкрив хвіртку та пройшов на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Коли на його стук у вікно, ніхто з мешканців будинку не відреагував, обвинувачений ОСОБА_8 прикладанням фізичної сили спочатку відчинив двері, що вели до приміщення веранди, які були зав"язані мотузкою із середини та зайшовши до вказаного приміщення, умисно та цілеспрямовано, приклавши фізичних зусиль шарпнув за ручку дверей , розігнувши при цьому металеву защіпку, від чого двері відчинилися та він пройшов до приміщення коридору. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , умисно, незаконно в такий спосіб проник у житло ОСОБА_5 , яке розташоване за вище згаданою адресою, де вчинив конфлікт з господаркою цього будинку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання про те, що дійсно 07 березня 2015 року близько 01-ї години він разом з ОСОБА_6 , маючи намір зустрітися із знайомим ОСОБА_7 , пройшли на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 . Там він постукав у вікно будинку, але йому ніхто не відповів. Тоді він спочатку відчинив двері, що вели до приміщення веранди, які на його думку не були зачинені на замок, а потім шарпнув за двері, які вели в інше приміщення та вони відчинились від того, що розігнулась металева защіпка, на яку вони були замкнені та зайшов до приміщення коридору. Він заходив до будинку першим, а ОСОБА_9 йшов слідом за ним. В цей час до них вийшла потерпіла , з якою у нього виник конфлікт та він залишив будинок.
Як показала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 вона є власником будинку, що розташований в АДРЕСА_2 . 07 березня 2015 року близько 01-ї години, коли в її будинку вже всі відпочивали ,вона почула шум, який доносився з коридору та побачила у своєму будинку ОСОБА_10 і ОСОБА_9 і дуже злякалася , бо була здивована тим як ці особи потрапили до її будинку , оскільки двері у веранді були зачинені на зав"язку, а двері коридору закриті на защіпку, гачок від дій ОСОБА_8 було пошкоджено. З цими особами у неї виник словесний конфлікт, від чого прокинувся її малолітній внук .
Обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення також стверджується наданим стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженим судом письмовим доказом, а саме протоколом огляду місця події від 11.03.2015 року, в ході якого було оглянуто належне потерпілій ОСОБА_11 житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де на дверях приміщення коридору виявлено сліди пошкодження гачка, на який зачинялися вказані двері (а.с.21-23 ).
Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд вважає відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, обмежитись допитом лише обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмового доказу- протоколу огляду місця події і вивчити матеріали, що характеризують особу останнього та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним даного кримінального правопорушення доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Як особа за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи вище наведені обставини, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості призначення покарання обвинуваченому,відшкодування останнім в добровільному порядку матеріальної та моральної шкоди потерпілій, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу, оскільки вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів
Цивільний позов по кримінальному провадженню, не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні, відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374,376 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання за цим Законом у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень, що становить 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1