Провадження № 1-кп/344/122/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самбір Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше несудимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.409 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відмову від несення обов`язків військової служби.

Злочин скоєно за наступних обставин. 19 березня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 будучи прапорщиком запасу був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією та згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №51 від 19 березня 2014 року він зарахований до списків ІНФОРМАЦІЯ_4 , поставлений на всі види забезпечення, і призначений на посаду начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вимоги ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України, прапорщик ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст.ст.4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Указом Президента України від 02 березня 2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» Збройні сили України приведені у бойову готовність ПОВНА. Вимоги ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.10 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст.129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходиться в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 у порушення вимог вищевказаного законодавства, вимог функціональних обов`язків начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_5 , затверджених 18 березня 2014 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, з метою відмови від несення обов`язків військової служби, 03 вересня 2014 року близько 14-00 год. в приміщенні службового кабінету військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 у відкритій формі відмовився від несення обов`язків військової служби. Крім того, 03 вересня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 подав власноручно написаний та підписаний ним рапорт на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо звільнення його, ОСОБА_4 від виконання службових обов`язків у зв`язку із небажанням проходити військову службу. Після подання вказаного рапорту обвинувачений ОСОБА_4 залишив територію Івано-Франківського МВК.

Під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості від 30.01.2015 року.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.409 КК України та про узгоджену міру покарання у виді трьох років позбавлення волі. Також, сторони домовилися про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком два роки, з покладенням на обвинуваченого відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України наступних обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції. При цьому, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повній мірі визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся. Обвинувачений просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30.01.2015 року, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди розуміє.

Прокурор також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду між старшим прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.409 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.409 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком два роки, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих обставин (визнання вини, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 , дружина обвинуваченого не працює, батько обвинуваченого ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_9 являється особою пенсійного віку та має незадовільний стан здоров`я, оскільки переніс інсульт та потребує догляду), буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.01.2015 року, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.409 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.409 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1