В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000430 внесене в ЄРДР 25.11.2014 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Павлоград Дніпропетровської області, мешкаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із освітою 8 класів, не працюючого, засудженого:

1) 22.10.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2, 75 КК України до обмеження волі на строк один рік шість місяців, з іспитовим строком на один рік;

2) 18.11.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2, 15 ч.3 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 75 КК України до позбавлення волі на строк три роки, з іспитовим строком на два роки;

3) 05.12.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч.3 185 ч.1, 185 ч.2, 15 ч.2 185 ч.2, 190 ч.2, 304 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

4) 20.01.2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4, 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

5) 05.03.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк три роки сім місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

25 листопада 2014 року о 16:30 годин ОСОБА_4 перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 побачив біля воріт зазначеного домоволодіння велосипед марки «Morishima», вартістю 1949 гривень, котрий належав ОСОБА_5 .

Усвідомлюючи, що велосипед залишений без дієвого догляду, ОСОБА_4 реалізуючи виникший злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, таємно, повторно, з корисливих мотивів з подвір`я вказаного будинку викрав зазначене вище майно, заподіявши ОСОБА_5 шкоду на суму 1949 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю і підтвердив викладені вище обставини, не спростовуючи час, місце, мотив вчинення злочину, вартість майна, котре викрав.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_4 суд знаходить відповідаючими об`єктивним обставинам вчинення кримінального правопорушення, вони надані послідовно, несуперечливо. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_4 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що винність ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно доведена, скоєне ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_4 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий. При відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючою суд для ОСОБА_4 визнав щире каяття.

З таких підстав, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги тяжкість скоєного злочину, конкретні обставини справи викладені вище, особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 у період незнятої та непогашеної судимості знову вчинив умисний злочин, суд не знайшов за можливе застосувати до ОСОБА_4 правила ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком з покаранням призначеним ОСОБА_4 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.03.2015 року, у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців.

Речовий доказ - велосипед марки «Morishima», залишити потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи у сумі 393,12 гривень, віднести на рахунок держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 15 січня 2015 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк та в такому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1