Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
07 " червня 2007 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Муранової І.В.

при секретарі - Бондаренко
О.В.,

з участю прокурора - Мойсієнко О.В.,

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Борисполі Київської області кримінальну
справу по обвинуваченню: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має середню
освіту, не одруженого, не працюючого,
що мешкає в АДРЕСА_1, не судимого в силу ст.55 КК України 1960 року, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_3
близько 22.00 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходився в приміщенні гуртожитку по вул. Українська, 147-а в с. Воронькові
Бориспільського району Київської області. В цей час ОСОБА_2, діючи умисно із
мотивів помсти ОСОБА_3, 1957 року народження, за те, що той його штовхнув, на
фунті особистих неприязних стосунків, з метою нанесення тяжких тілесних
ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 наніс йому два удари кулаком в обличчя, від чого
потерпілий впав на підлогу. Відразу ж після цього ОСОБА_2, продовжуючи
реалізувати свій злочинний умисел, завдав не менше ніж два удари ногою по
голові потерпілому ОСОБА_3 В результаті нанесених ОСОБА_2 ударів руками та
ногами ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми: садна правої брови, синців верхньої та нижньої повік
правого ока, синця нижньої повіки лівого ока, поширеного крововиливу в правій
лобно-тем'яній області, крововиливу під твердою мозковою оболонкою справа та
крововиливів під м'якими мозковими оболонками справа та зліва, що
супроводжувалося набряком головного мозку, які у своїй сукупності мають ознаки
тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх спричинення
відповідно до п.2.1.3 „в" „Правил судово-медичного визначення ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень". Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04
годині 50 хвилин в реанімаційному відділенні Бориспільської ЦРЛ від закритої
черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під твердою та м'якою мозковими
оболонками, що супроводжувалось набряком головного мозку.

Вина
підсудного ОСОБА_2 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена в судовому
засіданні.

Так,
підсудний в судовому засідання свою вину визнав повністю, показав суду, що
повністю згодний з пред'явленим обвинуваченням. Разом з потерпілим ОСОБА_3 він
працював в підсобному господарстві Києво-Печерської Лаври та жив в гуртожитку в
с. Воронькові. Він знав потерпілого на протязі двадцяти днів, декілька разів з
ним сварився, через те, що потерпілий в нетверезому стані розбив усім
зауваження. ІНФОРМАЦІЯ_3 в його брата ОСОБА_4 був день народження і вони
вживали спиртні напої. Він особисто випив близько півлітра горілки, був в стані
сильного алкогольного сп'яніння. Потерпілий ліг на ліжко відпочивати, а вони
продовжували святкувати день народження. В цей час потерпілий вдарив його ногою
в спину. Він наполіг, щоб вони вийшли на вулицю поговорити. Оскільки вони
голосно розмовляли, його брат ОСОБА_4 разом з хлопцем на ім'я ОСОБА_5, завели
їх в гуртожиток. По дорозі в коридорі потерпілий, який йшов позаду нього сказав
йому погане слово. Він образився та двічі вдарив ОСОБА_3 кулаком в обличчя, від
чого потерпілий впав на підлогу, а він наніс йому ще два чи можливо більше
ударів ногами в обличчя. Брат його зупинив і разом вони занесли ОСОБА_3 в
кімнату, поклали на ліжко. В ранці він побачив, що потерпілий лежить на ліжку,
що в нього сильно побите обличчя. Вони вирішили, що ОСОБА_3 відпочиває і не
стали його будити на роботу. В вечорі вони застали ОСОБА_3 в тому самому
положенні, викликали свого керівника, який на машині відвіз ОСОБА_3 до лікарні.
Його було затримано праці нивками міліції. Вже в міліції від слідчого йому
стало відомо, що в лікарні ОСОБА_3 помер, не приходячи до свідомості. Йому дуже
прикро, що так сталось, він не хотів смерті ОСОБА_3, і він просить вибачення в
членів його родини.

В
зв'язку з повним визнанням підсудним своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати
докази у справі в повному обсязі та обмежився в дослідженні доказів допитом
підсудного та дослідженням письмових матеріалів справи стосовно його особи,
враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового розгляду та що
фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Судом з'ясовано, що підсудний
та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст викладених в
обвинувальному висновку обставин і що немає сумнівів у добровільності та
істинності їх позиції, а також роз'яснено, що вони будуть позбавлені права
оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

2

Суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_2,
які виразились в
умисному нанесенні тяжкого тілесного
ушкодження ОСОБА_3, тобто
умисному тілесному ушкодженні,
яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть
потерпілого, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України.

Дослідженням
даних про особу підсудного встановлено, що він відповідно згідно зі ст. 55 КК
України 1960 року та п. 11 Розділу II Прикінцевих та
перехідних положень Кримінального кодексу України 2001 року визнається таким,
що раніше не судимий, постійного місця роботи не має, позитивно
характеризується за постійним місцем проживання /а.с-102-103/, має
непрацездатну матір - інваліда 2 групи.

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудного, відповідно до ст.67КК України є скоєння
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставиною,
яка пом'якшує покарання, суд відповідно до ст.66 КК України визнає щире каяття
підсудного у вчиненому злочині.

Обговорюючи
питання про призначення виду та міри покарання, суд враховує особу підсудного,
а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, що
є тяжким злочином, та виходить з того, що підсудному має бути призначене
покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових
злочинів.

Враховуючи
вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що суспільна небезпечність
вчиненого злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання підсудного, потребує
призначення покарання, пов'язаного з позбавленням волі.

В строк
відбування покарання ОСОБА_2 має бути зарахований строк тримання під вартою з
06.02.2007 року по даний час /а.с-60/.

Цивільний
позов по справі не заявлений. Судові витрати по справі не значаться.

Речові
докази: ганчірка, плащ, дерев'яна дошка, светр, штани спортивні, що знаходяться
на зберіганні в камері схову Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області, підлягають знищенню, як
предмети, який не представляють цінності, а футболка та ботинки, вилучені в
ОСОБА_2, - підлягають поверненню власнику.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 321-338 КПК України, суд -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним та призначити покарання - за ч.2 ст.121 КК України - 7 (сім
років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний
захід підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в силу залишити - тримання під вартою
в СІЗО №13 м. Києва Державного департаменту по виконанню покарань. Строк
відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 06.02.2007 року.

Речові
докази: ганчірку, плащ, дерев'яну дошку, светр, штани спортивні, що знаходяться
на зберіганні в камері схову Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській
області,- знищити, футболку та ботинки -повернути ОСОБА_2.

На вирок
суду може бути подана апеляція в Апеляційний суд Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд протягом 15 діб, для засудженого ОСОБА_2 -
протягом 15 діб з моменту вручення копії вироку.