АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/351/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8
(із застосуванням відеоконференції із Київським СІЗО)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29.03.2015 року, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень, 00 копійок, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє 02.07.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком у 2 роки,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні злочину, який законодавство відносить до категорії злочинів середньої тяжкості та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення інкримінованого злочину, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Приймаючи до уваги складність даного кримінального провадження, а також необхідність здійснення усіх процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи дані про його особу, а саме те, що підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування виключного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 29.03.2015 року скасувати, як незаконну та необґрунтовану, винесену всупереч законним правам та інтересам останнього. Просить постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Сторона захисту зазначає, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не наведено достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а поведінка останнього, навпаки, свідчить про відсутність зазначених в ухвалі ризиків. Крім того, вказує, що речі, які стали об`єктом вказаного кримінального правопорушення, не були вилучені для огляду та не були приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, а тому зазначені в оскаржуваній ухвалі фактичні дані вчиненого кримінального правопорушення, нічим не підтверджені.

Також апелянт зазначає, що протокол, на який посилався слідчий суддя у своєму рішенні, як на доказ вини підозрюваного, не складався і відсутній у матеріалах кримінального провадження. Вказує, що судимості ОСОБА_8 від 26.10.1992 року та від 19.06. 1998 року погашені відповідно до ст. 89 КК України, а тому посилання на них в ухвалі слідчого судді є помилковим. Крім того, вказує, що судом не взято до уваги дані про особу підозрюваного, а саме міцність соціальних зв`язків останнього, наявність у нього родини та утриманців батька інваліда 1 групи та двох малолітніх дітей. Зазначає, що розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, а обраний запобіжний захід є надмірно суворим. В якості пом`якшуючої обставини при обранні виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного, захисник зазначає щире каяття та активне сприяння розкриттю даного правопорушення з боку підозрюваного ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового і кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Практика Європейського Суду з прав людини зазначає, що при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті і соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя встановив, що СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172 від 05.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

29. 01.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він, 04.01.2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, накрив сумку потерпілої своєю курткою, яка перебувала у нього в руках, та таємно викрав мобільний телефон марки «Айфон 6», що належав потерпілій ОСОБА_10 , вартістю 15 000 грн., в якому була сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої було 100 грн., після чого з місця вчинення злочину втік.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що наведені в ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики того, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи вчинити інший злочин, а тому для запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо.
В сукупності з вищевикладеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_8 не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні повторно умисного злочину протягом іспитового строку.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано визначив ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, оскільки визначений розмір застави, на думку колегії, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, та таким, що не суперечить положенням ст.ст. 178, 183, ч.5 ст. 182 КПК України.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що підстави, з яких захисник підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не заслуговують на увагу та не відповідають наявним в матеріалах кримінального провадження даним.
При апеляційному розгляді порушень вимог КПК України, які могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29.03.2015 року, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень, 00 копійок, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

_____________ ______________ _____________