Справа № 750/3044/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/538/2015
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000964 від 13 лютого 2015 року за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга старшого прокурора прокуратури м. Чернігова, який просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є його власністю;

- за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є його власністю.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 1997 грн. 08 коп. процесуальних витрат.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 29 січня 2015 року, у денний час, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , незаконно, з метою подальшого збуту, придбав за грошові кошти у ОСОБА_10 , полімерний пакетик з подрібненою речовиною рослинного походження масою 1,149 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - AB - PINACA -F та AB - FUBINACA, яку, у цей же день, переніс до місця свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де у денний час, незаконно збув за 100 грн. ОСОБА_11 , придбаний ним полімерний пакетик з подрібненою речовиною рослинного походження масою 1,149 г, яка, згідно висновку експерта №350(х) від 19.03.2015 року, містить у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - AB - PINACA - F, маса якої становить 0,00856 г, та AB-FUBINACA, маса якої становить 0,04749 г.

Згідно з "Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів" затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (таблиця №2, список №1), AB - FUBINACA віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2012 року № 1129 "Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" (таблиця №2, список №1), AB - PINACA - F, є аналогом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - AKB - 48 і відповідно до примітки цієї постанови, віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено.

Після цього, у цей же день, о 17 год 20 хв, працівники міліції під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вилучили фрагмент пластикової пляшки з нашаруванням речовини темного кольору, яка, згідно висновку експерта №143(х) від 05.02.2015 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт каннабісу, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,645 г, яку ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України, незаконно зберігав за місцем мешкання без мети збуту.

Згідно з "Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів" затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (таблиця №1, список №1), екстракт каннабісу віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказав, що суд в достатній мірі не врахував інші обставини, що можуть вплинути на можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням. Зазначає, що рівень суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення є занадто високим, оскільки він пов`язаний не лише із розповсюдженням наркотичних засобів, а й з отриманням від цього вигоди, адже ОСОБА_7 працює неофіційно, що може свідчити про нестабільний дохід, а вчинення кримінальних правопорушень, повязаних із збутом наркотичних засобів, є можливим джерелом до існування обвинуваченого. Крім того, за місцем проживання ОСОБА_7 також зберігав наркотичну речовину, що свідчить про системний характер вчинення ним кримінальних правопорушень в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Вказує, що факт формально позитивної характеристики обвинуваченого за місцем проживання не підтверджує позитивної поведінки, оскільки наркотичні засоби були знайдені і за місцем мешкання обвинуваченого. А тому вважає, що лише реальне позбавлення волі призведе до виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На апеляційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_9 подано заперечення в якому останній не погодився з апеляційною скаргою та просив

залишити вирок суду першої інстанції без зміни.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги і просив вирок суду скасувати, обвинуваченого та захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю та докладно розповідав про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі обвинуваченим не оспорювались і згідно ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій кримінальних правопорушень правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляційній скарзі. Тобто дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, вагу збутих психотропних речовин та їх вид, обставини, при яких обвинувачений збув психотропні речовини, вид та вагу наркотичного засобу, який обвинувачений зберігав без мети збуту, особу обвинуваченого, а саме, його вік, сімейний стан, зокрема те, що цивільна дружина обвинуваченого є вагітною, освіту, стан його здоров`я, те, що він працює, але неофіційно, матеріальний стан обвинуваченого, його формально позитивну характеристику за місцем проживання, раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що його обтяжують, і обґрунтовано визнав за можливе при призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 КК України застосувати ст. 69 КК України та призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини цієї статті, та правильно дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням максимального іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на м`якість покарання, на те, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, і що лише реальне позбавлення волі призведе до його виправлення, не заслуговують на увагу, оскільки оцінивши по справі докази в сукупності, та врахувавши дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, обставини, при яких обвинувачений збув психотропні речовини, вид та вагу наркотичного засобу, більш того, сприяв розкриттю джерела сбуту наркотичних засобів, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, даним, що характеризують його особу та всім обставинам кримінального провадження, і є справедливим.

За таких обставин, порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну вироку, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 426 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4