Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/258/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування вимог ст. 80 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування вимог ст. 80 КК України та звільнення його від відбування покарання у виді штрафу, призначеного вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, який набрав чинності 24.07.2012 року, з урахуванням змін внесених до вказаного вироку Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2014 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року, з урахуванням змін внесених Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2014 року, якою перекваліфіковано його дії з ч.4 ст. 358 КК України в редакції Закону від 07 квітня 2011 року на ч.3 ст. 358 КК України в редакції Закону від 05 квітня 2001 року та призначено за цим законом покарання 2 роки обмеження волі, а за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 212 КК України призначено покарання у виді штрафу у розмірі 425 000 грн., з позбавленням права обіймати посади у господарській сфері пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 3 роки та з конфіскацією майна, що є його власністю. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст. 212, ч.3 ст. 358 і ч.1 ст. 366 КК України, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки та штраф розмірі 425 000 грн., з позбавленням права обіймати посади у господарській сфері, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 3 роки та з конфіскацією майна, що є його власністю. На підставі ч.2 ст. 72 КК України основні покарання у виді обмеження волі та штрафу у розмірі 425 000 грн., зазначено виконувати самостійно. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вироки Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року та Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2011 року також виконувати самостійно.

Районним судом встановлено, що вирок Вільшанського районного суду від 14.05.2012 року, згідно розпорядження набрав законної сили 24.07.2012 року.

Крім того, місцевий суд встановив, що Вільшанським районним судом своєчасно направлено листом № 2334 від 07.09.2012 року до СІЗО м. Кіровограда вирок суду від 14.05.2012 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 24.07.2012 року, які вручено засудженому ОСОБА_8 та зобов`язано службових осіб СІЗО роз`яснити останньому його обов`язок сплатити штраф у місячний строк, а також роз`яснено наслідки передбачені ч.3 ст. 26 КВК України.

Однак, на момент розгляду даного клопотання суду не надано документа, який би засвідчував про сплату вищевказаного штрафу. При цьому суд врахував вимоги ч.3 ст. 80 КК України, відповідно до якої перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а також, що у цьому разі строки давності, передбачені частинами 1-3 цієї статті, подвоюються.

За вказаних підстав, районний суд дійшов висновку про необхідність подвоєння строку давності встановленого п.1 ч.1 ст. 80 КК України, оскільки суду не надано жодних документів хоча б часткової сплати штрафу. Також визнав такими, що не ґрунтуються на законі та не є поважними твердження ОСОБА_8 про те, що він тривалий час був позбавлений волі і це є причиною того, що він не виконав покарання у виді штрафу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від сплати штрафу призначеного вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року, який набрав чинності 24.07.2012 року, на підставі ст. 80 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Свої вимоги мотивує тим, що зазначена ухвала суду винесена з порушенням діючого кримінального та кримінально - процесуального законодавства України та підлягає скасуванню з наступних підстав.

При цьому вказує на те, що Вільшанський районний суд Кіровоградської області в порушення вимог ст. 404 КПК України (1960 року) та відповідних строків, своєчасно не звернув до виконання вирок від 14.05.2012 року, який набрав законної сили 24.07.2012 року, проте відповідно до ст. 26 КВК України, виконання кримінального покарання у виді штрафу покладається на суд.

Вважає, що не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи твердження суду про те, що він навмисно ухилявся від відбування покарання, а тому відповідно до ч.3 ст. 80 КК України перебіг давності виконання зазначеного вироку було зупинено, оскільки суду було відомо, що він не ухилявся від виконання сплати штрафу у зв`язку з тим, що в період з 30.05.2011 року по 13.10.2014 року знаходився під вартою, а тому не міг виконати дане покарання у строки, передбачені чинним законодавством України. Однак, Вільшанський районний суд не скористався наданими повноваженнями та не прийняв заходи, щодо зупинення строку перебігу давності виконання вироку в частині штрафу.

Заслухавши доповідача,думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які також підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, з таких підстав.

Так, на час винесення вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року стосовно ОСОБА_8 та набуття ним чинності, діяв КПК України в редакції 1960 року.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України (в ред.1960 року), вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніш як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції.

Відповідно до ч.8 ст.404 КПК України (1960 року), своєчасне звернення до виконання вироку, який набрав законної сили, покладається на суддю або голову відповідного суду, який постановив вирок.

Як вбачається з долучених до матеріалів клопотання розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили та листа суду за № 2334 від 07.09.2012 року (а.с.22-24), до СІЗО м. Кіровограда направлено копію вироку Вільшанського районного суду від 14.05.2012 року та копію ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 24.07.2012 року, а також вказане розпорядження про виконання вироку відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , для вручення засудженому ОСОБА_8 , та зобов`язано службових осіб СІЗО роз`яснити останньому його обов`язок сплатити штраф у місячний строк, про що повідомити суд шляхом представлення документа про сплату штрафу та роз`яснити засудженому наслідки несплати штрафу, передбачені ч.3 ст. 26 КВК України.

Такі ж самі документи про виконання вироку, направлені судом на виконання до МВ КВІ м. Первомайська Миколаївської області, та 05.09.2012 року отримані ними, що підтверджується долученим до матеріалів клопотання відповідним повідомленням на адресу суду (а.с.25).

Відповідно до вимог ст. 26 КВК України, засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити його у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Однак, до матеріалів клопотання не долучено будь-яких доказів про виконання вироку суду в частині сплати штрафу, протягом місячного строку.

Згідно вимог ч.1 ст. 410 КПК України (в ред. 1960 року) питання про заміну покарання у виді штрафу громадськими роботами, виправними роботами або позбавленням волі відповідно до ч.5 ст. 53 КК України вирішуються суддею суду, який постановив вирок.

Як передбачено ч.5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу у розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання,та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Достовірно знаючи про те, що засудженим ОСОБА_8 у місячний строк не виконано вирок суду від 14.05.2012 року в частині сплати штрафу, та незважаючи на це суд, який постановив вирок, належним чином не скористався положеннями ч.1 ст. 410 КПК України (в ред. 1960 року) і ч.5 ст. 53 КК України, та своєю постановою не замінив йому покарання у виді штрафу на позбавлення волі.

Як вбачається з долученого до матеріалів клопотання вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року, цим же вироком ОСОБА_8 засуджено і до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, яке виконується самостійно, та встановлено обчислення вказаного строку з моменту його затримання, тобто з 30.05.2011 року. До набрання вироком чинності йому залишено запобіжний захід - взяття під варту (а.с.35-45).

І лише ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13.10.2014 року, засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2013 року та скасовано йому раніше обраний запобіжний захід утримання під вартою і звільнено з під варти в залі суду (а.с.27-31).

Таким чином достовірно встановлено, що засуджений ОСОБА_8 у період часу з 30.05.2011 року і по 13.10.2014 року фактично утримувався під вартою, а тому не мав реальної можливості виконати призначене йому основне покарання у виді штрафу.

Тому, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 ухилявся від відбування покарання у виді штрафу, а тому до нього слід застосувати положення ч.3 ст. 80 КК України та подвоїти перебіг строку давності.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу засудженого задовольнити, а ухвалу районного суду від 22.01.2015 року якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування вимог ст. 80 КК України - скасувати та постановити нову ухвалу, застосувавши положення п.1 ч.1 ст. 80 КК України, якою передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком суду його не було виконано у такі строки, а саме два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, звільнити скаржника від відбування покарання у виді штрафу призначеного за вироком Вільшанського районного суду від 14.05.2012 року.

Керуючись ст. 80 ч.1 п.1 КК України, ст.ст. 376, 405, 407, 413, 419, ст. 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8
задовольнити, а ухвалу Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування вимог ст. 80 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 та на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України звільнити його від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 425 000 грн. призначеного за вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, який набрав чинності 24.07.2012 року, з урахуванням змін внесених Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2014 року, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2 .