Справа № 138/1268/15-к
Провадження №11-кп/772/690/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю :

- прокурора ОСОБА_6 ,

- дистанційною участю, засудженого ОСОБА_7 ,

розглянув 20 липня 2015 р. у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці у режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

засудженого

25.04.2005 року Апеляційним судом Вінницької області за ч.4 ст. 187,п.п.4,6,12 ч.2 ст. 115, 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є особистою власністю,

щодо застосування відносно нього умовно дострокового звільнення

в с т а н о в и в :

Ухвалою Могилів Подільського міжрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 заяви про застосування до нього умовно дострокового звільнення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 відбуває покарання за особливо тяжкі злочини. Своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а наявні матеріали, що характеризують його особу, вказують лише на те, що засуджений лише встає на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2015 року, як незаконну.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала прийнята без з`ясування достатньої повноти даних про особу засудженого, не відповідає фактичним обставинам справи і висновку суду не підтверджуються доказами, окрім того суд не взяв до уваги докази , які б могли вплинути на його висновки при прийнятті ухвали, а саме: не було взято до уваги кількість заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що він усвідомив тяжкість скоєних злочинів, розкаявся та довів своє виправлення, а також те, що він має малолітню дитину.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки ухвала Могилів Подільського міськрайонного суду від 10 червня 2015 року є законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 81 КК України передбачає умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання не лише після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, але й те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_7 підпадав ще з 26.02.2014, однак рішенням комісії установи де відбував покарання йому було відмовлено у його умовно-достроковому звільненні, оскільки він не довів свого виправлення.

Крім того, під час розгляду клопотання ОСОБА_7 у суді першої інстанції 10 червня 2015 року, представник ВК-114 в судовому засіданні зазначив, що засуджений лише стає на шлях виправлення.

Всупереч твердженню в апеляції ОСОБА_7 про те, що судом не враховано його заохочення, не відповідає дійсності. Так, суд першої інстанції зазначив в ухвалі, що за час відбування покарання поведінка засудженого була неоднаковою та змінювалась. В лютому 2006 року він отримав одне стягнення, а в жовтні 2006 року одне заохочення. З 2007 року по лютий 2010 рік, включно, отримав 7 заохочень, а в серпні 2010 отримав стягнення. Дане стягнення було знято достроково 21.12.2010. З 2011 року по грудень 2013 року отримав 8 заохочень, а 31.12.2013 отримав стягнення, після чого ще двічі, а саме в червні та в вересні 2014 року отримав стягнення, в тому числі ДІЗО (3 доби). Після даних стягнень лише один раз в квітні 2015 року був заохочений.

Крім того, з матеріалів особової справи засудженого дослідженої в суді першої інстанції міститься його характеристика, датована 30.09.2014, складена начальником відділення СПС ОСОБА_8 , який, як встановив суд, був керівником того ж 6 відділення. Зокрема в характеристиці вказано, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується негативно. На заходи виховного впливу реагує негативно. Самооцінка завищена, нестриманий, підлий, улесливий, намагається підтримувати традиції злочинного світу. На неодноразові зауваження не реагує, належних висновків для себе не робить.

Посилання ОСОБА_7 на те, що у нього є дитина і він з 2012 року намагається встановити з нею соціальні зв`язки, суперечить обставинам дослідженим в суді першої інстанції. Так, колишня дружина ОСОБА_7 ОСОБА_9 , пояснила суду, що із засудженим розлучена ще з 2012 року. У червні 2014 уклала шлюб з іншим чоловіком. У неї із ОСОБА_7 є спільна дочка, однак він не цікавився життям дитини.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що за місцем відбування покарання ОСОБА_7 на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з нього шкоди у розмірі 108252 грн., однак жодні кошти по даному листу не перераховувались, шкоду завдану злочином засуджений в період відбування покарання не відшкодував, хоча в даний час у ВК №114 працевлаштований та отримує заробітну плату, що суперечить його твердженню в апеляції про щире розкаяння, усвідомлення скоєного та доведення свого виправлення .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 ,з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, у зв`язку з чим його апеляція задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Ухвалу Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців після проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: