УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Хмельницький 18 червня 2015 року

ВСТАНОВИВ:
В скарзі зазначено, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з чисельними порушеннями Кримінально-процесуального кодексу України, досудове розслідування проведено без всебічного та повного дослідлження всіх обставин справи, висновки слідчого викладені в постанові про закриття кримінального провадження не відповідають дійсності і є передчасними.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення вимог скарги.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому в листопаді 2013 року звернулось до начальника Хмельницького міського відділу УМВС України в Хмельницькій області із заявами про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, повідомивши, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 перебувають на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, отримують пенсію за віком та в період з 2004 по 2010 роки звернулись до управління із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням роботи за суміництвом та надали до управління довідки про роботу за сумісництвом в Будинкоуправлінні № 2 (з 1988 року по 1999 рік) та довідки про виплачену заробітну плату за період роботи за сумісництвом, які були враховані при перерахунку пенсії.
При здійсненні Пенсійним фондом ряду зустрічних перевірок складено відповідні акти, за якими виявлені значні порушення (факти відсутності даних щодо роботи таких осіб на даному підприємстві або отримання заробітної плати, у розмірах, вказаних у довідках).
Таким чином діями осіб, що видали довідки про роботу за сумісництвом та довідки про заробітну плату за період роботи за сумісництвом вищезазначених осіб, останнім безпідставно перераховано та виплачено пенсію в загальному розмірі 212523,27 грн., чим завдано управлінню Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому матеріальних збитків на вказану суму.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова є не вмотивованою, винесена передчасно та прийнята без дотримання вимог ст.ст. 9, 91-93, 110, 284 КПК України і має бути скасована, а кримінальне провадження має бути проведено та завершено з метою встановлення всіх обставин, з прийняттям подальшого рішення в порядку КПК України..
Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, -
Відповідно до вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя