Справа № 1-177 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2007
року Тростянецький
районний суд

Вінницької
області

в
складі: головуючого судді Капуш СІ.

при
секретарі Свистун
А.П.

за участю
прокурора Басюк А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Тростянець кримінальну справу по обвинуваченнюОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уроженця АДРЕСА_1,
жителяАДРЕСА_2, українця, громадя­нина України, освіта середня, одруженого,
на утри­манні 1 малолітня дитина,
не працюючого, відпо­відно
до ст. 88 КК України не судимого;
за ст. 185 ч.2 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уроженця та жителяАДРЕСА_3, українця,
гро­мадянина України, освіта
неповна середня, не одру­женого, не працюючого, раніше не судимого, за ст. 185
ч.2 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, уроженця АДРЕСА_4, жителя АДРЕСА_5, українця,
громадя­нина України, не
працюючого, не одруженого. Відповідно
до ст. 88 КК України не судимого, за ст.
185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.07 року
біля 22 години 30 хв. вечора в АДРЕСА_6 ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
таОСОБА_3 зайшли в особистих справах в домогосподарство ОСОБА_4 по
АДРЕСА_7, після чого, з*ясуваши,
що в домогосподарстві нікого немає,
навмисно, з метою скоєння
крадіжки чужого майна, попередньо
узгодивши між собою свої дії, викрали з
подвір»я належний ОСОБА_4передній міст в зборі від його автомобіля
ІНФОРМАЦІЯ_4. Вартістю 4175грн. Викрадений міст продали в якості металобрухту.

В подальшому міст було повернуто по належності. Допитані в судовому
засіданні підсудній ОСОБА_1, ОСОБА_2 .
та ОСОБА_3в
пред»явленому їм звинуваченні за ст. 185
ч.2 КК України винним себе визнав і підтвердив факт крадіжки моста від автомо­біля
ІНФОРМАЦІЯ_4, який належав ОСОБА_4 ,
який продали ОСОБА_5 за 90 грн. Гроші поділили між собою.

Крім визнання
підсудніми своєї вини, їх вина
підтверджується матеріалами справи,
показами свідків, оголошеними в
судовому засіданні в зв»язку з їх неявкою.

Так, із показів ОСОБА_4 видно, що у нього на подвір»ї вАДРЕСА_6 знаходиться
розібраний автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_4.
Передній міст був знятий та знаходився на подвір»ї. Міст був в справному
стані. З 20.06.07р. по 29.06.07р. він перебував в м. Вінниця. 29.06.07р. йому позвонила дружина та
повідомила про крадіжку майна. Він заявив про крадіжку в міліцію і разом з
працівниками міліції їздили по пінктах прийому металобрухту та шукали мі
ст. Міст виявили у ОСОБА_5 якому його
було продано ОСОБА_1ом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В даний час він претензій до
підсудніх немає.

Із показів
свідка ОСОБА_5 видно, що 28.06.07 року
біля 22 годи­ни ЗО хв. до нього додому прийшов його знайомий ОСОБА_1 Р. з двома
незнайомими йому чоловіками и ОСОБА_1 сказав,
що в автомобілі закінчився бензин і попроси позичити грошей на бензин.
Він позичив 10 грн. Через деякий час вони повернулись і сказали, що у них немає гроршей, щоб повернути борг і запропонували продати в
металобрухт передній міст від автомобіля ІНФОРМАЦІЯ_4.
Він погодився і купив у них мі ст.
30.06.07 року до нього прийшли працівники міліції і повідомили, що даний міст крадений.

Вина підсудніх
підтверджується заявою ОСОБА_4 про крадіжку.

Протоколом
огляду домогосподарства ОСОБА_5 під час якого було виявлено та вилучено
передній міст від автомобіля ІНФОРМАЦІЯ_4.
Як пояснив ОСОБА_5 даний міст він купив як металобрухт у ОСОБА_1а, ОСОБА_3
та ОСОБА_2.

Довідкою
ІНФОРМАЦІЯ_5 проте, що вартість
переднього моста автомобіля ІНФОРМАЦІЯ_4
становить 4975грн.

Дослідивши
докази по справі суд вважає, що вина
підсудніх в скоєнні крадіжки знайшла своє підтвердження в суді, дії їх вірно кваліфіко­вані за ст.
185 ч.2 КК України, як
крадіжка, вчинена за попередньою змовою
групою осіб.

Обираючи міру
покарання ОСОБА_1 суд враховує те, що
він в скоєному розкаюється, нанесений
збиток відшкодовано, на його утриманні
знаходиться малолітня дитина, можливість
його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає, що він може бути звільнений від відбуття
покарання з іспитовим терміном.

Обираючи міру
покарання ОСОБА_2 суд враховує те, що в скоєному він розкаюється, нанесений збиток відшкодовано, позитивно

характеризується, можливість його виправлення без ізоляції від
суспільства і вважає, що він може бути
звільнений від покарання з іспитовим строком.

Обираючи міру
покарання ОСОБА_3суд враховує
те, що в скоєному він розкаюється, можливість його виправлення без ізоляції від
суспільства і вважає, що він може бути
звільнений від покарання з іспитовим строком.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст. 185
ч.2 КК України до 3-х років обмеження волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України виконання вироку
відстрочити на 2 роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в силу залишити підписку про
невиїзд.

ОСОБА_2 за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років обмеження
волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України виконання вироку
відстрочити на 2 роки.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в силу залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_3 за ст. 185 ч.2 КК
України до 3-х років позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України відстрочити
виконання вироку на два роки.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду

на протязі 15
діб.