АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1617/14 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 629/2101/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.317 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000634за апеляційною скаргою прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 4 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізюм Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.12.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно призначено за сукупністю вироків 4 роки 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , з грудня 2013 року до 19.04.2014 року, точного періоду в ході досудового розслідування встановити не вдалося, маючи умисел на надання приміщення для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою надання приміщення для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , надав приміщення квартири для виготовлення та вживання наркотичних засобів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які 19.04.2014 року придбали спирт, йод, сірники, таблетки «Пенталгін» та медичні шприци, за допомогою яких приготували наркотичний засіб «електричка», який вжили ін`єкційним шляхом.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що покарання є надто м`яким, оскільки обвинувачений має непогашену судимість, та вчинив новий тяжкий злочин в період іспитового строку, що свідчить про небажання ОСОБА_7 встати на шлях виправлення. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, постановити свій вирок, яким призначити за ч. 2 ст. 317 КК України 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі. Разом з тим прокурор вказує, що суд необґрунтовано застосував до обвинуваченого додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.2 ст.317 КК України по кваліфікованому признаку повторності, але не з користі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок, постановити свій вирок та призначити обвинуваченому покарання, яке вказано в скарзі; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив його звільнити від покарання, оскільки він є інвалідом, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Справу було розглянуто відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, ОСОБА_7 себе визнав винним повністю, та пояснив, що вчинив злочин при зазначених обставинах, щиро розкаявся у скоєному.

Основне покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання щире розкаяння у скоєному, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

Згідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, відповідної статтею КК України, але своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість. Покарання призначено ОСОБА_7 в межах санкції ч.2 ст.317 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, з врахуванням даних про особу винного колегія суддів вважає, що призначене покарання обвинуваченому за своїм розміром не можна віднести до такого, що є явно несправедливим через м`якість, а тому скарга прокурора в частині скасування вироку за м`якістю призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Обвинуваченому ОСОБА_7 було призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна, що є його власністю, що суперечить вимогам ч.2 ст.59 КК України про те, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини.

ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.317 КК України за кваліфікуючою ознакою повторність вчинення злочину, корисливий мотив вчинення злочину обвинуваченому не було інкриміновано, а тому призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна, що є його власністю, підлягає виключенню з резолютивної частині вироку.

Колегія суддів, приймає таке рішення також з огляду на роз`яснення, що міститься у Постанові Верховного Суду України від 4 квітня 2011 р., про те що на підставі ч.2 ст.59 КК України, в якій передбачено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, це додаткове покарання за некорисливий злочин не застосовується навіть тоді, коли санкції статті(частини статті) Особливої частини КК України воно передбачено як обов`язкове.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 4 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку призначене ОСОБА_7 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що є його власністю.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10

______________ _______________ ______________