Справа № 4/1312/437/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2012
Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді-
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю прокурора Сапуцького Р.Я.,
слідчого Басюка Р.І., захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові скаргу
захисника ОСОБА_2 -ОСОБА_1 на постанову
старшого слідчого Прокуратури м.
Львова юриста 1 класу Басюка Р.І. від
27.09.2012р. про порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_2 за ознаками
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст.
190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_2 -ОСОБА_1 подав до суду
скаргу на постанову старшого слідчого
Прокуратури м. Львова юриста 1 класу
Басюка Р.І. від 27.09.2012р. про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за
фактом незаконного викрадення та
позбавлення волі людини вчинене з
корисливих мотивів за попередньою
змовою групою осіб, а також за фактом
шахрайства, вчиненого в особливо
великих розмірах, за ознаками злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК
України.

В обґрунтування мотивів скарги
покликається на те, що в оскаржуваній
постанові не названі ознаки злочину, що
слугували підставою для порушення
кримінальної справи, і в такій зокрема
не вмотивовано в чому полягає
суспільно-небезпечне діяння, чи
існувало воно взагалі; в чому полягає
протиправність діяння та його
наслідки; який причинний зв'язок між
діянням і його наслідком, чи винне
діяння. Звертає увагу, що в матеріалах
кримінальної справи відсутні підстави,
які б вказували на наявність в діях
ОСОБА_2 ознак інкримінованих йому
злочинів. Слідчим, в порушення ч. 4 ст. 97
КПК України не проведено належним
чином перевірку фактичних обставин
справи, не перевірено тих обставин, які
б спростовували та виключали підставу
для порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 Висновки слідчого є
недостовірними і такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки в ході розслідування
ОСОБА_2 стверджував, що дільничного
інспектора міліції ОСОБА_4 він не знає,
як і не знає потерпілого ОСОБА_5 В
порушення вимог ст. 72 КПК України
слідчим не встановлено показання
потерпілого ОСОБА_5, оскільки в
мотивувальній частині постанови
будь-які відомості про це відсутні.
Крім того, показання потерпілого, який
є безпорадним не можуть бути підставою
для порушення кримінальної справи.
Поряд з цим, вважає, що в діях ОСОБА_2
відсутня суб'єктивна сторона
інкримінованих злочинів. На час
прийняття оскаржуваного рішення не
встановлено даних, які характеризують
прямий умисел та корисливий мотив, як і
не встановленого фактів, що ОСОБА_2 діяв
за попередньою змовою з групою осіб.
При порушені кримінальної справи не
враховано, що правочин, який вчинено
під час договору купівлі-продажу
квартири ніким не скасований. ОСОБА_5
перебував в своїй квартирі 03-04.07.2011р,
через що твердження слідчого про
незаконне позбавлення волі, та
викрадення потерпілого ОСОБА_5 24.05.2011р.,
та шляхом обману заволодіння квартирою
в АДРЕСА_1 та відчуження її 06.07.2011р. на
користь третіх осіб являються
щонайменш безпідставними, а
оскаржувана постанова незаконною,
необґрунтованою та підлягає
скасуванню. Просить врахувати, що
наведені в описовій частині постанови
факти не відповідають фактичним
обставинам справи є поверховими,
безпідставними та необ'єктивними.
Поряд з цим, автором постанови не
враховано, що в даному випадку між
покупцем і продавцем був укладений
договір купівлі-продажу, який
посвідчений нотаріусом і підпадає під
сферу цивільно-правових відносин, що в
цілому усуває в діях його підзахисного
наявність інкримінованих злочинів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 в
підтримання скарги доповнив, що в діях
ОСОБА_2 відсутня об'єктивна сторона
інкримінованих злочинів, оскільки
відсутній прямий умисел і корисливий
мотив, кримінальну справу порушено без
достатніх підстав встановлених ст. 94
КПК України, в документах, що містяться
в матеріалах, що стали приводами і
підставами для порушення кримінальної
справи, не міститься інформації, що
ОСОБА_2 причетний до злочинів. Просить
постанову скасувати.

В судовому засіданні прокурор
висловився про безпідставність скарги,
про достатність приводів та підстав
для порушення кримінальної справи, в
межах порушеної іншої кримінальної
справи встановлено причетність ОСОБА_2
до злочинних діянь. Звертає увагу, що
всі аргументи захисту зводяться до
оцінки доказів, що є неприпустимим при
розгляді даної скарги.

Старший слідчий Басюк Р.І., який виніс
оскаржувану постанову, пояснив про
достатність приводів та підстав для
порушення кримінальної справи, якими є
заява потерпілого ОСОБА_5 про вчинення
відносно нього злочинів, повідомлення
опубліковане в пресі та безпосереднє
виявлення слідчим у діях ОСОБА_2 ознак
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст.
190 КК України, в процесі досудового
слідства по іншій кримінальній справі.
Враховуючи достатні дані, які вказують
на наявність у діях ОСОБА_2 ознак
інкримінованих злочинів, а саме
протоколи слідчих дій із потерпілими,
свідками та обвинуваченими -у терміни
визначені КПК України прийняв законне
і обґрунтоване рішення про порушення
кримінальної справи.

Дослідивши матеріали, на підставі яких
було порушено справу, заслухавши
пояснення захисника, пояснення особи,
котра винесла постанову, позицію
прокурора, суд вважає, що скаргу слід
залишити без задоволення, виходячи з
таких мотивів.

Як вбачається з матеріалів, на підставі
яких прийнято рішення про порушення
кримінальної справи, 27.09.2012 року
старшим слідчим Прокуратури м. Львова
винесено постанову про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за
фактом незаконного викрадення та
позбавлення волі людини вчинене з
корисливих мотивів за попередньою
змовою групою осіб, а також за фактом
шахрайства, вчиненого в особливо
великих розмірах, за ознаками злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК
України (а.с.1-2).

Згідно з положеннями ч.16 ст. 236-8 КПК
України, за результатами розгляду
скарги, залежно від того, чи були при
порушенні справи додержані вимоги
статей 94, 97, 98 цього Кодексу, суддя своєю
мотивованою постановою залишає скаргу
без задоволення або задовольняє скаргу
і скасовує постанову про порушення
справи.

Першим мотивом незаконності постанови,
захисник ОСОБА_1, просить вважати той
факт, що слідчим в оскаржуваній
постанові не вказані ознаки злочину,
які слугували підставою для порушення
кримінальної справи і які передбачені
ст. 11 КК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України
приводами до порушення кримінальної
справи є: 1) заяви або повідомлення
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб, представників влади,
громадськості або окремих громадян; 2)
повідомлення представників влади,
громадськості або окремих громадян,
які затримали підозрювану особу на
місці вчинення злочину або з поличним;
3) явка з повинною; 4) повідомлення,
опубліковані в пресі; 5) безпосереднє
виявлення органом дізнання, слідчим,
прокурором або судом ознак злочину.
Частиною 2 цієї статті регламентовано,
що справа може бути порушена тільки в
тих випадках, коли є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину.

Водночас, Пленум ВСУ, у п. 8 Постанови № 6
від 04.06.2010р. «Про деякі питання, що
виникають під час розгляду судами
України скарг на постанови органів
дізнання, слідчого, прокурора про
порушення кримінальної справи», чітко
та не двозначно роз'яснив, що підставою
для порушення кримінальної справи
згідно з частиною другою ст. 94 КПК
України є достатні дані, за умови
законності джерел їх отримання, що
вказують на наявність ознак злочину та
свідчать про реальність конкретної
події злочину, на основі яких після
порушення справи встановлюються
об'єктивні ознаки скоєного злочину.
Враховуючи те, що ознаки злочину,
відповідно до роз'яснень, не можуть
слугувати підставою для порушення
кримінальної справи, суд не вбачає
правового підґрунтя в такій позиції
сторони захисту, вважає її помилковою
та не може взяти до уваги як підставу
для задоволення скарги.

Щодо інших мотивів скарги, які можна
підсумувати, як порушення органами
досудового слідства вимог КПК України
при винесені постанови про порушення
кримінальної справи, то позиція суду
наступна.

У відповідності до вимог ст. 98 КПК
України при наявності приводів і
підстав, зазначених у статті 94 цього
Кодексу, прокурор, слідчий, орган
дізнання або суддя зобов'язані винести
постанову про порушення справи,
вказавши приводи і підстави до
порушення справи, статтю кримінального
закону, за ознаками якої порушується
справа, а також дальше її спрямування.
Якщо на момент порушення кримінальної
справи встановлено особу, яка вчинила
злочин, кримінальну справу повинно
бути порушено щодо цієї особи.

На думку сторони захисту, автором
постанови порушено вимоги вказаної
норми в тій частині, що не було
достатніх даних, які вказують на ознаки
злочину.

Дослідивши матеріали, на підставі яких
прийнято оскаржувану постанову, суд
приходить до висновку, що були приводи
та правові підстави для порушення
даної кримінальної справи, оскільки
було достатньо даних, які вказували на
наявність в діях ОСОБА_2 ознак злочинів
передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК
України.

В ході розгляду скарги встановлено, що
приводами для порушення кримінальної
справи є заява потерпілого ОСОБА_5 про
вчинення відносно нього злочинів,
повідомлення опубліковане в пресі та
безпосереднє виявлення слідчим у діях
ОСОБА_2 ознак злочинів передбачених ч. 2
ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України (а.с.3-12).
Підставою для порушення кримінальної
справи є достатні дані, які вказують на
наявність у діях ОСОБА_2 ознак
інкримінованих злочинів, що
підтверджується протоколами слідчих
дій з потерпілим, свідками та
обвинуваченим (а.с.20-27, 38-65).

На підставі вище вказаних матеріалів
перевірки, з наведених підстав, слідчим
порушено кримінальну справу. Відтак,
судом беззаперечно встановлено, що
органами досудового слідства було
зібрано достатньо даних, які вказують
на наявність в діях ОСОБА_2 ознак
злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст.
190 КК України. Зазначені вище приводи і
підстави до порушення справи були
вказані в постанові від 27.09.2012 року.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів
передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК
України були додержані вимоги ст. ст. 94,
97, 98 КПК України. Відтак, скаргу про
скасування постанови від 27.09.2012 року
слід залишити без задоволення.

Поряд з наведеним, враховуючи позицію
Пленуму ВСУ, висвітлену у п. 8 Постанови
№ 6 від 04.06.2010р. «Про деякі питання, що
виникають під час розгляду судами
України скарг на постанови органів
дізнання, слідчого, прокурора про
порушення кримінальної справи», суд
звертає увагу, що оцінка доказів, яка
повинна здійснюватись судом під час
розгляду кримінальної справи по суті,
на стадії розгляду скарги на постанову
про порушення кримінальної справи є
недопустимою. Відповідно покликання
захисника ОСОБА_1 на те, що наведені в
описовій частині постанови факти є
недостовірними, а висновки слідчого не
відповідають фактичним обставинам
справи судом досліджуватись не можуть,
як і не можуть слугувати підставою для
задоволення скарги.

З огляду на викладене та керуючись ст.
ст. 236-7, 236-8 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_2 -ОСОБА_1 на
постанову старшого слідчого
Прокуратури м. Львова юриста 1 класу
Басюка Р.І. від 27.09.2012р. про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за
ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст.
146, ч. 4 ст. 190 КК України залишити без
задоволення.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом семи діб з
дня її винесення.

Суддя:
Леньо С. І.