Справа № 159/3650/15-к
Провадження № 1-кс/159/471/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 21 липня 2015 року

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , старшого прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 , заявника ОСОБА_7

розглянувши клопотання ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 за ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

24 червня 2015 року слідчий СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним прокурором, звернувся до суду із клопотанням про накладення з метою забезпечення виконання вироку в частині відшкодування завданої злочином шкоди арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на автомобіль марки « Ауді А-6» польський реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 5000 доларів США, що згідно курсу валют НБУ станом на 23.06.2015 року складає 108843,5 грн. та технічний паспорт до нього, планшет марки « Samsung Galaxy Tab 3» вартістю 3000 грн.; пару сережок з металу жовтого кольору вартість 1500 грн. у футлярі жовтого кольору.
Ухвалою слідчого судді від 25 червня 2015 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказане майно підозрюваного ОСОБА_5 . Вказано на заборону ОСОБА_5 користуватись та розпоряджатись даним майном.
Розгляд питання про накладення арешту здійснювався у відсутності підозрюваного та його захисника.
Дізнавшись про існування встановленої заборони підозрюваний ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_7 07 липня 2015 року звернулись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на автомобіль, посилаючись на те, що єдиним власником даного транспортного засобу являється громадянин Польщі ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_5 наділений лише правом керування транспортним засобом.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_7 клопотання підтримав повністю, пояснив, що є єдиним власником спірного автомобіля, на підтвердження чого надав суду оригінал купчої на придбання транспортного засобу, в якій він зазначений як єдиний покупець.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 клопотання про скасування арешту просили задовольнити, вказуючи на відсутність у підозрюваного права власності на даний автомобіль та значні негативні наслідки для власника автомобіля у разі залишення в силі накладеного арешту.
Прокурор проти скасування арешту заперечив, пояснивши, що будучи допитаним в якості потерпілого в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_5 в категоричній формі стверджував про належність спірного автомобіля саме йому на праві власності.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку про підставність та обґрунтованість заявленого клопотання, з огляду на таке:
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду у разі визнання особи винуватою, або для забезпечення виконання стягнень за цивільними позовами у кримінальному провадженні.
Таким чином, за змістом вказаних правових норм арешт може бути накладено лише на майно підозрюваного або особи, яка несе відповідальність за його дії.
Як встановлено в судовому засіданні ухвалою слідчого судді від 25 червня 2015 року накладено арешт на автомобіль «Ауді А-6», 1999 року випуску, реєстраційний номер в Республіці Польща НОМЕР_1 , як на майно підозрюваного ОСОБА_5 .
Однак, згідно поданого договору купівлі-продажу від 17 січня 2015 року та паспорту транспортного засобу даний автомобіль придбано та зареєстровано на праві власності за громадянином Польщі ОСОБА_7 .
Підозрюваний ОСОБА_5 згідно примітки у техпаспорті є співвласником на право керування, а не співвласником транспортного засобу в розумінні ст..316 ЦК України.
Також встановлено, що власник автомобіля ОСОБА_7 не є особою, яка несе відповідальність за дії ОСОБА_5 .
З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про відсутність підстав для збереження арешту.
Керуючись ст.. 170,174 КПК України,
У Х В А Л И Л А:
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 25 червня 2015 року, на автомобіль «Ауді А-6», 1999 року випуску, реєстраційний номер в Республіці Польща НОМЕР_1 та техпаспорт до нього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня оголошення.
Слідча суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1