Провадження по справі № 1-кп/260/291/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Трофименко Л.Р.

при секретарі: Ткач Є.Г.

за участю прокурора: Козуб Г.С.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали кримінального
провадження за № 0001130 від 18.05.2013
за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Кемерово Кемеровської
області, Росія, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, не
працюючого, не одруженого, раніше в
силу ст. 89 КК України, не судимого, без
встановленого місця мешкання, у
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В
:

16 травня 2013р. приблизно о 20.00 годин
ОСОБА_2, знаходячись за місцем мешкання
знайомого ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1,
розпивав з останнім спиртні напої.
Після чого між останніми на грунті
раптово виниклих особистих неприязних
відносин відбувся словесний конфлікт,
в ході якого ОСОБА_2, діючи навмисно, з
метою заподіяння тілесних ушкоджень
ОСОБА_3, в ту мить коли останній лежав на
дивані в кімнаті, підійшов до нього, де
наніс декілька, не меньш трьох ударів
кулаком правої руки в область голови,
обличчя ОСОБА_3, чим заподіяв
останньому згідно висновку
судово-медичної експертизи № 879 від
26.06.2013р. - травму голови з підшкірною
гематомою правої лобно-тім'яної
області, гематомою на повіках правого
ока, та садном ніжньої губи зліва, що
супроводжувалось забієм головного
мозку середньої тяжкості, зі
здавленням його субдуральною
гематомою правої скронево-тім'яної
області, яка викликала оперативне
втручання, які за ступенем тяжкості
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що небезпечні для життя в
момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому
засіданні свою провину в пред'явленому
обвинуваченні у скоєнні кримінального
правопорушенря, передбаченого ст.121 ч. 1
КК України не визнав, та пояснив, що 16
травня 2013р. протягом дня з потерпілим
ОСОБА_4, ОСОБА_5, з якими був раніше
знайомий, та іншими особами на базарі
м-н «Солнечный» вживали алкогольні
напої, увечорі він попросився до ОСОБА_4
переночувати, оскільки свого місця
мешкання на має, на що останні
погодились, після чого приблизно о 20.00
годин він з ОСОБА_4, знаходячись за
місцем мешкання потерпілого ОСОБА_4, за
адресою: АДРЕСА_1, продовжили
розпивавати з останнім та його
дружиною ОСОБА_5спиртні напої. Після
того, як розпили приблизно біля двох
пляшок самогну, стали вкладатись спати.
Він ліг на одному дивані, а ОСОБА_4 на
іншому дивані в цій же кімнаті. Всі були
в стані алкогольного сп'яніння. Між
ОСОБА_4 відбувся словесний конфлікт, в
ході якого він зробив ОСОБА_4
зауваження, щоб на заважав спати, але
ОСОБА_4 продовжували сваритись, а в його
адресу потерпілий ОСОБА_4 висловився
нецензурно. Тоді він не витримав, встав
з дивану і наніс близько двох ударів
кулаком правої руки ОСОБА_4 в обличчя,
чи по голові, точно не пам`ятає. Удари
наносив ОСОБА_3 коли ОСОБА_4 стоячи
перед ним, замахнувся і він у такий
спосіб захищався. Дружина потерпілого
ОСОБА_5 відтягувала його, та вигнала
його, після чого він пішов. Не
заперечував, що саме він спричинив
потерпілому ОСОБА_4 травму голови та
обличчя, але не згоден з тим що ця
травма відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, оскільки він на другий день
справлявся на базарі про стан здоровья
ОСОБА_4, та від людей на базарі йому
стало відомо, що у ОСОБА_4 дуже побите
обличчя, синець на голові, але ОСОБА_4
прийшов на базарь, та ще вживав там
алкогольні напої.

Просив у потерпілого ОСОБА_4 в судовому
засіданні вибачення.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні
пояснив, що він працює різноманітним
робочим на базарі м-н «Солнечный», 16
травня 2013р. після робочого дня,
обвинувачений ОСОБА_2, з яким він раніше
був знайомий, попросився до нього
переночувати, оскільки у нього свого
житла немає. Вони протягом дня з ОСОБА_2
та іншими особами вживали алкогольні
напої, увечорі, близько о 20-00 годині
вони з дружиною ОСОБА_5 та ОСОБА_2 пішли
додому, за адресою: АДРЕСА_1, де ще
розпивали з дружиною та ОСОБА_2 самогон.
Після чого, стали вкладатись спати. Він
ліг на диван під стінку, а дружина
ОСОБА_5 біля краю дивана. ОСОБА_2 ліг на
другий диван в цій же кімнаті. Вони з
дружиною почали за щось сваритись,
причини він не пам`ятає, потім відчув
сильні удари по голові, приблизно три
або чотири удари, дружина вскочила з
дивана та почала вижинати ОСОБА_2, при
цому дала йому ще 12 грн. на дорогу, потім
витерла йому від крові голову, після
чого ОСОБА_2 пішов, а він заснув.Під час
нанесення йому ударів ОСОБА_2, він лежав
на дивані й не підводився з нього,
оскільки був у стані сильного сп'яніння
та ударів не очікував. Наступного дня
він відчував сильний біль, але на
роботу пішов, день пам`ятає погано,
увечорі, зі слов дружини йому відомо, що
його карета швидкої допомоги відвезла
до лікарні, де він тривалий час
лікувався. До того як його побив ОСОБА_2,
йому ніхто ударів ніяких не наносив,
ніяких ушкоджень, до побиття у нього не
було, за що його побив ОСОБА_2, він не
пам`ятає. Він ОСОБА_2 ударів не наносив,
оскільки лежав на лівому боці, та не
очікував, що ОСОБА_2 його буде бити,
супротиву також не чинив, бо був п'яний.
Крім того він ніколи не с ким не
споричається, бо є не конфліктною
людиною.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_2
раніше знала, і не заперечувала проти
того щоб він переночував у них вдома,
оскільки знає його як людину у якої
намає свого житла. 16 травня 2013р. після
того як її чоловік ОСОБА_4 відпрацював
на базарі, вони втрьох вона, чоловік
ОСОБА_4 і ОСОБА_2 пішли до них додому ,
близько о 20-00 годині , за адресою:
АДРЕСА_1, де ще розпивали втрьох
самогон, усі були в стані алкогольного
спяніння, оскільки чоловіки вже були
напідпитку, так як вони вживали
алкоголь і на базарі. Після чого, стали
вкладатись спати. Чоловік ОСОБА_4 ліг
на диван під стінку, а вона біля краю
дивана. ОСОБА_2 ліг на другий диван в цій
же кімнаті. Вони з чоловіком почали за
щось сваритись. ОСОБА_2 сказав її
чоловіку щоб він вгамонився, але ОСОБА_4
не реагував, вони з чоловіком
продовжували сваритись між собою.
ОСОБА_2 зробив чоловіку зауваження, щоб
не сварились, чоловік йому відповів,
щоб не вмішувався, після чого ОСОБА_2
вскочив з дивану та почав бити
чоловіка по голові кулаком правої руки
по обличчю та по голові, ніяких
предметів у нього в руках не було,
наніс близько трьох, чотирьох ударів,
при цьому чоловік лежав на дивані,
спочатку на лівому боці, а потім на
спині та затуляв лице руками. Вона
відтягувала та відштовхувала ОСОБА_2
від чоловіка, а потім дала йому гроші в
сумі 12 грн., щоб він пішов. Вона помила
чоловіку обличчя, оскільки він весь
був в крові, вона бачила розбиту верхню
губу та біля правого ока була гематома.
Наступуного дня чоловік скаржився на
головний біль, вони разом ходили на
ринок «Солнечний», де чоловік випив
приблитзно 150 г горілки, на роботі він
не залишився, так як був дуже побитий,
вони пішли додому, де він у ліжку
неодноразово непритомнював і вона
викликала швидку допомогу, після чого
чоловіка відвезли до лікарні, де його
оперували і лікували тривалий час.
Також пояснила, що ОСОБА_4, ОСОБА_2 не
бив, супротиву не чинив, бо був в стані
сильного алкогольного сп'яніння.
Взагалі чоловік є спокійною,
неконфліктною людиною.

Незважаючи, що обвинувачений
ОСОБА_2 не визнав себе винним у судовому
засіданні, суд вважає, що його вина в
вповному обсязі доведена, як
показаннями потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5,
які є послідовними, як на досудовому
слідстві так і в судовому засіданні, та
согласуються між собою та сукупністю
інших доказів, підтверджених
матеріалами кримінального провадження
наданими прокурором та дослідженними в
судовому засіданні.

Так, у судовому засіданні
досліджений протокол допиту
підозрюваного ОСОБА_2 від 28.05. 2013 року, (
а.с. 32-34), де він визнає себе винним у
скоєнні зазначеного злочину в повному
обсязі, наполягає що тілесні
ушкодження наніс потерпілому ОСОБА_4
саме він, не менш ніж двома ударами
кулаком правої руки в лице потерпілому
ОСОБА_4 Не заперечує, що у такий спосіб
хотів вгамувати конфлікт між подружжям
ОСОБА_4.

При цьому слід відзначити, що
показання, на досудовому, якими ОСОБА_2
визнав себе винним, були ним надані
добровільно, обставини скоєння
злочину, на які вказував ОСОБА_2 не
могли бути відомі а ні органам
дізнання, а ні органам слідства, були
відомі зокрема обвинуваченому ОСОБА_2,
де немає жодного посилання на
самозахист від потерпілого ОСОБА_4

Таким чином, суд приймає до уваги ,
показання ОСОБА_2,наданні ним під час
досудового слідства під час його
допиту у якості підозрюваного, які були
дослідженні в судовому засіданні,
оскільки саме ці показання послідовні
та согласуються з іншими матеріалами
кримінального провадження.

Крім того вина обвинуваченого
ОСОБА_2 у скоєнні кримінального
правопорушення за вказаними вище
обставинами, доведена зібраними по
справі матеріалами кримінального
провадження, що досліджені в судовому
засіданні, зокрема:

- протокол огляду місця події: АДРЕСА_1,
від 18.05. 2013 року, у присутності понятих
ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 7-8), під час якого
оглянута кімната за вказаною адресою, в
якій зафіксовано дві старих канапи, на
одній з яких оглянута й вилучена
подушка та постільна білизна з бурими
плямами, що підтверджує показання
потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
засвідчили, що після побиття обличчя
потерпілого було в крові;

- протокол допиту ОСОБА_5 від 18.05. 2013
року, з якого вбачається що її
показання на досудовому слідстві
аналогічні показанням в судовому
засіданні, якими вона засвідчила, що
потерпілий ОСОБА_4 під час побиття
лежав на дивані, закриваючи голову
руками, супротиву не чинив, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, а тому
не міг замахнутись на ОСОБА_2, ініціюючи
його напад;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 18.05.
2013 року ( а.с. 17-19), який не був допитаний
в судовому засіданні, працює лікарем,
підтвердив на досудовому слідстві, що
чергував 16 травня 2013 року, за викликом
на адресу: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 доставили до
лікарні в непритомному стані, на голові
у потерпілого була гематома, синець під
правим оком, зі слів родичів, ОСОБА_4
побили;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.05.
2013 року (а.с. 20-23), який не був допитаний в
судовому засіданні, працює аспірантом
кафедри нейрохірургії ДОКТМО, на
досудовому слідстві пояснив, що
ОСОБА_4поступив до 1 нейрохірургічного
відділення ДОКТМО 17.05. 2013 року у важкому
стані з закритою черепно-мозковою
травмою, 18.05.2013 року прооперований з
приводу видаленя гематоми;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.06.
2013 року ( а.с. 61), яка не була допитана в
судовому засіданні, під час досудового
слідства пояснила, що бачила
потерпілого ОСОБА_4 з синцем біля
правого ока та гематомою на голові,
губа розбита, з його слів та зі слів
його дружини ОСОБА_5 їй стало відомо, що
ОСОБА_4 побив ОСОБА_2;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 ( а.с. 62)
від 26. 06. 2013 року, яка не була допитана в
судовому засіданні, під час досудового
слідства пояснила, що бачила на базарі
м-н «Солнечній» ОСОБА_4 з гематомою на
голові та побитим обличчям, їй відомо
зі слів подружжя ОСОБА_4, що ОСОБА_4 16.05.
2013 року побив ОСОБА_2;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 (а.с. 63),
допитаної під час досудового слідства ,
яка також підтвердила, що їй відомо, що
ОСОБА_2 завдав тілесні ушкодження
ОСОБА_4 16.05. 2013 року;

-висновок судово- імунологічної
експертизи №2365 від 07.06. 2013 року (а.с. 69-71),
яким підтверджено, що кров громадянина
ОСОБА_4 відноситься до групи А з
ізогемаглютиніном анти-В. При
дослідженні плям на подушці та на
підодіяльнику, вилучених при огляді
місця події, знайдена кров людини,
виявлений антиген А. Таким чином кров
на цих плямах могла належати
громадянину ОСОБА_4;

- протокол проведення слідчого
експерименту за участю ОСОБА_2 у
присутності захисника ОСОБА_1, від 07.06.
2013 року (а.с.72-74), проведеного у
присутності понятих ОСОБА_14, ОСОБА_15, з
якого слідує, що під час нанесення
ударів ОСОБА_4, він супротивів не чинив,
ударів ОСОБА_2 не наносив. На фото
таблиці доданій до протоколу ОСОБА_2
особисто за допомогою статиста вказує
як і куди наносив удари ОСОБА_4, перший
удар наніс кулаком правої руки в голову
ОСОБА_4 коли він стояв біля дивану, від
чого останній упав на диван, другий
удар наніс, коли ОСОБА_4 лежав на дивані,
при цьому посилання на захист від
ОСОБА_4, який нібито ініціював конфлікт
з ОСОБА_2, відсутні;

- протокол проведення слідчого
експерименту за участю потерпілого
ОСОБА_4 у присутності понятих ОСОБА_14,
ОСОБА_15, від 07.06. 2013 року ( а.с. 75-76), з
доданою фото таблицею, Де потерпілий
ОСОБА_4 чітко вказує місце події, вказує
на якому дивані він лежав на лівомі
боці, потім на спині, закривався руками
від ударів, які йому наносив ОСОБА_2
Загальною кількістю наніс не менш
трьох-чотирьох ударів в лице та по
голові;

-протокол проведення слідчого
експерименту з ОСОБА_5 у присутності
понятих ОСОБА_14, ОСОБА_15, від 07.06. 2013 року
(а.с. 77-79), де на доданій фото таблиці,
вона чітко вказує, що ОСОБА_4 під час
нанесення ударів лежав на дивані,
закриваючи голову руками, тоді як
ОСОБА_2 наносив удари кулаком правої
руки згори вниз, всього три, чотири
удари. ОСОБА_4 на ОСОБА_2 не замахувався,
під час побиття ОСОБА_2, потерпілий
ОСОБА_4 лежав на дивані, супротиву не
чинив, оскільки не очікував нападу з
боку ОСОБА_2;

- висновок судово-медичної експертизи
№ 879 від 07.06. 2013 року, яким зазначено, що
при звертанні за медичною допомогою у
потерпілого ОСОБА_4була виявлена
травма голови з підшкірною гематомою
правої лобно-тімяної області,
гематомою на повіках правого ока, та
садном нижньої губи зліва,що
супроводжувалась забієм головного
мозку середньої тяжкості, зі
здавленням його субдуральною
гематомою правої скронево-тім,яної
області, яка викликала оперативне
втручання, виникла від не менш ніж
трьох дій (додатків сили) тупими
предметами,що могло мати місце в строк
та при обставинах, зазначених
потерпілим і за ступенем тяжкості
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, що небезпечні для життя в
момент заподіяння. Слід сказати, що всі
ушкодження на голові, обличчі
потерпілого знаходяться в прямому
причинному зв'язку з внутрічерепними
змінами і за ступенем тяжкості повинні
розцінюватись тільки в сукупності.
Враховуючи характер травми та її
локалізації, в категоричній формі не
виключена можливість її заподіяння при
нанесенні ударів кулаками рук людини
при обставинах та умовах, на які
посилаються потерпілий ОСОБА_4,
підозрюваний ОСОБА_2 і ОСОБА_5,
зазначених ними в протоколах допитів
та в ході проведення слідчих
експериментів за їх участю. У момент
заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілий міг розташовуватись як у
вертикальному так і в горизонтальному
положенні, вірогідніше за все обличчям
до нападника. Зазначені вище тілесні
ушкодження були спричинені
вірогідніше за усе в один і той же час у
відносно короткий термін. У зв'язку з
чим достовірно установити
послідовність їх нанесення не
являється можливим. Локалізація
вищезазначених ушкоджень доступна для
спричинення власною рукою, однак, їх
характер практично повністю виключає
таку можливість;

- протокол одночасного допиту осіб за
участю ОСОБА_4 та ОСОБА_2, від 07.06. 2013 року
(а.с. 91-96), з матеріалів якого вбачається,
що факт нанесення тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 визнав, не визнав обставини за
якими спричинив тілесні ушкодження в
частині, що наносив удари ОСОБА_4 під
час, коли ОСОБА_4 стояв перед ним, а не
лежав на дивані, крім того ОСОБА_4
зробив йому шаг на зустріч, який він
розцінив як напад;

- акт амбулаторной
судово-психіатричної експертизи № 477/519
від 13.06. 2013 року, висновками якої
встановлено, що ОСОБА_2 ні на які
хронічні, психічні захворювання не
страждає. В період інкриміную чого йому
правопорушення ОСОБА_2 в стані
тимчасового розладу психічної
діяльності не знаходився, за психічним
станом міг усвідомлювати свої дії та
керувати ними. На теперішній час ОСОБА_2
ні на які хронічні, психічні
захворювання не страждає, за психічним
станом може усвідомлювати свої дії та
керувати ними. Не потребує
застосування примусових дій медичного
характеру.

Аналізуючи досліджені докази у
сукупності, суд критично ставиться до
позиції обвинуваченого ОСОБА_2,
стосовно спричинення тілесних
ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 під час
захисту від нього, оскільки крок
потерпілого йому на зустріч, він
розцінив як напад. Вказана обставина не
знайшла свого підтвердження в судовому
засіданні, сукупністю досліджених
доказів, а навпаки спростовується
показаннями учасників події, які
послідовно вказують, що потерпілий
ОСОБА_4 був в стані сильного
алкогольного сп'яніння, супротиву не
чинив, в момент нанесення йому ударів
обвинуваченим ОСОБА_2 лежав. Крім того,
висновком судово-медичної експертизи
№ 879 від 07.06. 2013 року, зазначено, що в
момент заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілий міг розташовуватись як у
вертикальному так і в горизонтальному
положенні, вірогідніше за все обличчям
до нападника. Зазначені вище тілесні
ушкодження були спричинені
вірогідніше за усе в один і той же час у
відносно короткий термін. Локалізація
вищезазначених ушкоджень доступна для
спричинення власною рукою, однак, їх
характер практично повністю виключає
таку можливість. Таким чином, висновки
проведених по справі експертих,
дозволяють суду вважати, що тяжкі
тілесні ушкодження отримані
потерпілим ОСОБА_4 утворились саме від
ударів завданих йому обвинуваченим
ОСОБА_2

Разом з тим, суд бере до уваги, що
факт нанесення тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_4 обвинувачений
ОСОБА_2 - визнає. Обрану ним позицію,
стосовно обставин спричинення
тілесних ушкоджень, суд розцінює, як
спосіб уникнути відповідальності за
вчинення кримінального
правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що
вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1
КК України доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2
органом досудового слідства
кваліфіковані за ст. 121 ч. 1 КК України
вірно, які виразились в умисному
тяжкому тілесному ушкодженні, тобто
умисне тілесне ушкодження, небезпечне
для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що згідно зі ст. 67 КК
України обтяжують покарання ОСОБА_2,
суд визнає скоєння ним злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Таким чином, суд при призначенні
покарання обвинуваченому ОСОБА_2,
враховуючи характер та ступінь
тяжкості скоєного ним правопорушення,
те що скоєне ним кримінальне
правопорушення відноситься відповідно
до вимог ст. 12 КК України до категорії
тяжкого злочину, обставини вчинення
кримінального правопорушення,
обтяжуючи обставини, особу
обвинуваченого, який раніше в силу ст.
89 КК України, не судимий, за місцем
мешкання характеризується негативно,
перебуває на обліку в наркологічному
диспансері з діагнозом F10.24- синдром
залежності від алкоголя (алкоголік),
також перебуває на обліку в
психоневрологічному диспансері з
приводу зеведеної медичної
документації з діагнозом змішаного
тревожно-депресивного розладу.

З урахуванням усіх обставин по справі,
суд вважає, що обвинуваченому
необхідно призначити покарання у
вигляді позбавлення волі, вважаючи, що
саме таке покарання буде найбільш
відповідати принципам та цілям його
призначення, і буде необхідним та
достатнім для його виправлення та
попередження нових кримінальних
правопорушень.

Цивільний позов по праві не
заявлено.

Речові докази по справі: подушку,
підковдру, зразок крові ОСОБА_4,
вилучені в ході одгляду місця події від
18. 05. 2013 року, які зберігаються в камері
схову Ленінського РВ ДМУ УМВС України
в Донецькій області, необхідно знищити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 7
(сім) років 6 (шість) місяців позбавлення
волі з відбуванням покарання в
кримінально-виконавчому закладі
закритого типу.

Строк відбуття покарання рахуватии з
моменту затримання з 29 травня 2013 року.

Обраний запобіжний захід у відношенні
засудженого ОСОБА_2 тримання під вартою
в СІЗО №5 м. Донецька до набрання
вироком законної сили, залишити без
змін.

Речові докази по справі: подушку,
підковдру, зразок крові ОСОБА_4,
вилучені в ході одгляду місця події від
18. 05. 2013 року, які зберігаються в камері
схову Ленінського РВ ДМУ УМВС України
в Донецькій області - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок
суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Вирок може бути оскаржений в
Апеляційний суд Донецької області
через Ленінський районний суд м.
Донецька шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 30 діб з дня його
проголошення

Копію вироку вручити обвинуваченому та
прокурору.

Учасникам судового провадження, які не
були присутніми в судовому засіданні,
не пізніше наступного дня після
ухвалення судового рішення, надіслати
копію вироку.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька
Л.Р. Трофименко