Провадження 1-кс/127/4243/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 , про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії щодо фіксації судового процесу технічними засобами -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що 29 березня 2013 року між кредитною спілкою «Метроном», в особі Голови правління ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № К27/13 про надання останньому кредиту в розмірі 110 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 6 місяців, тобто до 30.09.2013 року, із сплатою 36% річних за користування кредитними коштами.
З метою забезпечення виконання умов даного кредитного договору 29 березня 2013 року в офісі приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , розташованого у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 уклав договір застави рухомого майна № 27/13-з, відповідно до якого надав в заставу власний автомобіль марки LEXUS LS 430, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно умов договору застави рухомого майна предмет застави, тобто автомобіль марки LEXUS LS 430, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишився у ОСОБА_4 з правом володіння, користування, без права розпорядження.
Також, ОСОБА_4 , підписавши договір застави рухомого майна, зобов`язався вчиняти будь-які правочини з предметом застави лише після попереднього письмового дозволу кредитної спілки «Метроном», вживати заходів для його збереження.
Відповідно до укладеного кредитного договору 29 березня 2013 року в офісі кредитної спілки «Метроном», розташованого у м. Вінниці по вул. Пирогова, 2, ОСОБА_4 отримав готівкові кошти в розмірі 110 000 грн.
В грудні 2013 року з метою погашення боргів ОСОБА_4 вирішив продати власний автомобіль марки LEXUS LS 430, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував в заставі, не повідомивши про це кредитну спілку «Метроном» та не отримавши відповідного попереднього дозволу.
Реалізуючи свій намір, 08.01.2014 року ОСОБА_4 в офісі приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , розташованого у АДРЕСА_2 , підписав довіреність, відповідно до якої уповноважив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпоряджатися, у т.ч. продати, належним йому автомобілем марки LEXUS LS 430, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Використовуючи довіреність, ОСОБА_8 продав даний автомобіль ОСОБА_10 і 10 січня 2014 року зняв його з обліку в Центрі надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ УМВС України у Вінницькій області.
Отримані від продажу автомобіля кошти ОСОБА_4 використав на власний розсуд, зокрема, для погашення боргів, але не перед кредитною спілкою «Метроном».
Відповідно до графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору, ОСОБА_4 був зобов`язаний щомісячно сплачувати кредитній спілці «Метроном» кошти в розмірі 21 660, 46 грн. і у вересні 2013 року повністю погасити отриманий кредит. Однак, в порушення умов договору, протягом квітня-червня 2013 року було здійснено декілька платежів на загальну суму 38 500 грн.
Станом на 01.04.2014 року заборгованість ОСОБА_4 перед кредитною спілкою «Метроном» становить 121 406,85 грн., з яких 78 443,56 грн. «тіло» кредиту, 42 963,29 грн. плата за користування кредитом.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бійськ Алтайського краю, Росія, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований у АДРЕСА_3 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.388 КК України, тобто незаконні дії щодо заставленого майна.
Під час досудового розслідування виконані всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і на даний час його місцезнаходження невідоме. Слідчий просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 .
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Надав суду докази в підтвердження наявності ризиків передбачених ст. 177 ч.1 п.1,5 КПК України.
Слідчий суддя вислухавши прокурора, слідчого дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання слідчого, дійшов висновку, про необхідність надання дозволу на затримання з метою приводу відносно ОСОБА_4 з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 п.1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Згідно ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Статтею 140 КПК України визначено, що привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначеній в ухвалі час.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 ч.1 п.1,5 КПК України та те що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, тому слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132,140-143,187-189 КПК України, слідчий суддя, -.

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на затримання з метою приводу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , для здійснення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського,17.
Про затримання ОСОБА_4 негайно повідомити старшого слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 за телефоном , службова адреса: м. Вінниця. вул. Пирогова,4.
Ухвала діє на протязі шести місяців.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду та з моменту закінчення її дії.
Виконання ухвали про здійснення затримання з метою приводу доручити начальнику УКР ВМВ УМВС України у Вінницькій області.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: