Справа № 131/70/15-к
Провадження №11-кп/772/392/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

розглянув «22» квітня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000364 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2014 року, щодо
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Дібровинці Оратівського району
громадянина України, пенсіонера
раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
потерпілої: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2015 року,
В с т а н о в и в :
Вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень.
Згідно вироку суду, Мазур 03.12.2014 року, біля 20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в житловому будинку АДРЕСА_1 , під час сварки на побутовому грунті із власником будинку ОСОБА_8 умисно наніс їй декілька ударів кулаками рук в область голови, потім і ногами по різних частинах тіла, заподіявши середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий, понад 21 день, розлад здоров`я, у вигляді синців у правій області з поширенням на верх на нижнє повіко правого ока, в область грудної клітки справа, крововиливів та розривів на слизовій оболонці нижньої губи справа і закритого перелому восьмого ребра справа по середньо під пахвинній лінії.
14.01.2015 року між потерпілою ОСОБА_8 і підозрюваним ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення між потерпілим і підозрюваним, за умовами якої потерпіла і підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України, істотних для кримінального провадження обставин та покарання ОСОБА_6 у виді штрафу в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_9 не оспарюючи кваліфікацію дій засудженого та доведеність його вини, просить змінити вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.02.2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України, яким затверджено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілою. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 122 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, до штрафу в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень. В решті вирок суду залишити без змін.
Вважає вирок суду першої інстанції незаконним, винесеним з істотним порушення вимог кримінально процесуального закону та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. ст. 412, 413 КПК України.
Суд призначаючи покарання ОСОБА_6 , засудив його за ч.1 ст. 122 КК України до штрафу в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень, попри на те, що вказане не передбачене в санкції ч.1 ст. 122 КК України.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , міркування прокурора, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі заступника прокурора Вінницької області, , дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у умисному середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину є обґрунтованими.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України є правильною та не оспарюється в апеляційній скарзі.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, щодо укладення угоди про примирення відповідно до вимог ч.1 ст. 469 КПК України
Відповідно до положень ст. 475 КПК України суд першої інстанції під час здійснення судового провадження на підставі угоди переконався, що укладена між сторонами угода може бути затверджена та ухвалив вирок, яким затвердив угоду і призначив узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України визнав свою вину у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному . Ініціаторами укладення угоди про примирення були потерпіла та підозрюваний.
Потерпіла ОСОБА_8 ніяких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має.
Разом з тим, вирок суду першої інстанції підлягає зміні через істотні порушення вимог кримінально процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. ст. 412, 413 КПК України.
Відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам Кримінально процесуального кодексу України та відповідність вимогам Кримінального кодексу України.
Згідно п.1 ч.1 ст. 65 К України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Дані вимоги судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не виконані.
Як вбачається із змісту угоди від 14.01.2015 року про примирення потерпіла ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень ( а.с. 6-7).
Разом з тим, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді штрафу в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень, допустив істотне порушення вимог кримінального Закону про кримінальну відповідальність, оскільки санкція ст. 122 КК України даний вид покарання не передбачає.
Тобто судом неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосовано закон, який підлягає застосуванню - ст. 69 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413,419 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.02.2015 року щодо ОСОБА_6 - змінити.
Вважати ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до штрафу в розмірі в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень.
Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: