У х в а л а

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Кривенди О.В., Кузьменко О.Т.,

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 25 вересня
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь
у розгляді справи апеляційним судом по першій інстанції, на вирок апеляційного суду
Донецької області від 23 червня 2008 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, уродженця
м. Шумиха Курганської області Російської Федерації, мешканця м. Красноармійська
Донецької області, раніше судимого 28 вересня 2006 року за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю два роки,

засуджено:

- за
п. п. 4, 7 ч.2 ст. 115 КК України на п'ятнадцять років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 296
КК України на п'ять років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 194
КК України на сім років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 визначено
покарання - п'ятнадцять років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до
призначеного за цим вироком покарання приєднано невідбуте покарання за
попереднім вироком від 28 вересня 2006 року та призначено ОСОБА_1 остаточне
покарання - вісімнадцять років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь закладу
охорони здоров'я 2 115, 08 гривень на відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілої ОСОБА_2

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої
ОСОБА_3. 3 786,81 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 100 000
гривень - моральної шкоди; на користь потерпілої ОСОБА_4 100 000 гривень на
відшкодування моральної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_5 300 гривень на
відшкодування матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів за таких
обставин.

21 квітня 2007 року, приблизно о 22-й годині, ОСОБА_1,
перебуваючи в своїй квартирі АДРЕСА_1, розпивав спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 вирішив виявити
явну неповагу до сусідів, порушити їх спокій, підпаливши вхідні двері їх
квартир.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1, приблизно о
23-й годині 40 хвилин, взявши із собою каністру, придбав на автозаправній
станції, розташованій по вулиці Шмідта в місті Красноармійську, два літри
бензину.

Повернувшись до будинку, в якому він мешкає, ОСОБА_1
умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з метою порушити
нормальний відпочинок мешканців будинку і пошкодити чуже майно, почав обливати
бензином двері квартир №№ 9, 10, 11 та 12, які розташовані на першому поверсі
будинку.

У цей момент з квартири № 16, розташованої на другому
поверсі, вийшла ОСОБА_2, яка спустившись на східці між першим та другим поверхами
під'їзду, намагалася словесно припинити хуліганські дії ОСОБА_1

У відповідь на це,
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою вбивства, діючи з
хуліганських мотивів, з особливою жорстокістю, облив ОСОБА_2 бензином, запалив сірник і кинув його в ноги
потерпілій, внаслідок чого виникла пожежа та загорілася одежа ОСОБА_2 Вогонь розповсюдився по першому
поверху, внаслідок чого загорілися квартири №№ 9, 10, 11 та 12.

Злочинними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 були заподіяні
такі тілесні ушкодження: опік полум'ям 2-3 ступеня голови, тулуба, рук, ніг,
сідниць, біля 60 % поверхні тіла, опік дихальних шляхів, отруєння продуктами
горіння, від яких, а також внаслідок розвитку ускладнень та сепсису, набряку
головного мозку і легенів 3 травня 2007 року потерпіла померла.

Крім того, було пошкоджено майно мешканців квартир № 9,
10, 11, а також комунальне майно КП “Красноармійський центр єдиного замовника”
на суму 4 926 гривень.

У касаційному поданні та доповненні до нього
прокурор посилається на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним
обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону та призначення
засудженому ОСОБА_1 надмірно м'якого покарання.

Зокрема, в поданні йдеться про те, що апеляційний
суд необґрунтовано виключив з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку як вчинення
ОСОБА_2 умисного вбивства способом, небезпечним для життя багатьох
осіб. Прокурор зазначає і про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад злочину,
передбачений ч. 2 ст. 194 КК України. Просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу - направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора,
який просив частково задовольнити
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у
поданні доводи, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні хуліганства та
умисному вбивстві ОСОБА_2 з хуліганських мотивів і з особливою жорстокістю
відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, за показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка була допитана у той час, коли знаходилась на
лікуванні в опіковому відділенні лікарні, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, почав обливати
бензином двері квартир, а на її зауваження про припинення цих дій, обілляв
бензином і її та, підпаливши сірника, кинув їй під ноги. Вона миттєво вся
запалала, ледве дійшла до квартири бабусі, звідки її забрала бригада швидкої
допомоги (т.1 а.с. 60-62).

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зазначали, що вночі вони почули дзвін
розбитого скла. Відчинивши двері квартири, вони побачили в під'їзді будинку пожежу, яку гасили пожежники.

Потерпіла ОСОБА_7 вказувала, що вночі почула крики про пожежу, потім
побачила, що палають вхідні двері її квартири, та почала обливати їх водою.
Потім приїхали пожежники і загасили пожежу у під'їзді.

Свідок ОСОБА_4 стверджувала, що її онука ОСОБА_2, дізнавшись від ОСОБА_8
про те, що ОСОБА_1 обливає бензином під'їзд будинку, вибігла з квартири, а
через деякий час повернулась обгорілою. Вона дуже кричала від болю і
повідомила, що її підпалив ОСОБА_1

Як видно з показань свідка ОСОБА_8, вона побачила, як ОСОБА_1 з каністри обливає бензином двері
квартир, про що зразу повідомила ОСОБА_2, а сама забігла у свою квартиру. Через
декілька хвилин побачила обгорілу ОСОБА_2, яка кричала від болю, повідомивши,
що її підпалив ОСОБА_1

За даними протоколу огляду місця події у другому під'їзді будинку АДРЕСА_2 виявлені сліди пожежі. Стіни,
перила та вхідні двері квартир №№ 9-12 обгоріли. Біля під'їзду також виявлена
пластмасова каністра із залишками горючої суміші (т.1 а.с. 30-32, 39-52,
54-57).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи смерть
ОСОБА_2 настала від опіку полум'ям 2-3 ступеня голови,
тулубу, рук, ніг, сідниць, біля 60 % поверхні тіла, опіку дихальних шляхів,
отруєння продуктами горіння, розвинених
внаслідок цього ускладнень та сепсису, набряку головного мозку і легенів (т.1
а.с. 175-179).

Виходячи з сукупності цих та інших досліджених у судовому засіданні
доказів, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, суд обґрунтовано
кваліфікував дії винного за п.п. 4,7 ч.2 ст. 115 КК України як вбивство,
вчинене з особливою жорстокістю, з хуліганських мотивів та за ч.1 ст. 296 КК
України як хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Виключаючи з обвинувачення кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину,
способом, небезпечним для життя багатьох осіб, апеляційний суд обґрунтовано
зазначив, що в судовому засіданні не добуто доказів про те, що винний,
підпаливши ОСОБА_2, усвідомлював, що застосовує такий спосіб убивства, який є
небезпечним не тільки для потерпілої, а й для інших людей. Не добуто доказів і
того, що дії ОСОБА_1 щодо підпалу потерпілої, створювали реальну небезпеку для
інших осіб.

Отже, доводи касаційного подання щодо безпідставності виключення судом з
обвинувачення засудженого вказаної кваліфікуючої ознаки колегія суддів вважає
необґрунтованими.

Призначене ОСОБА_1 апеляційним судом
покарання у виді позбавлення волі на строк вісімнадцять років відповідає
вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів, а тому доводи касаційного подання про надмірну
м'якість цього покарання колегія суддів також вважає необґрунтованими.

Разом із тим, доводи касаційного подання щодо безпідставності засудження
ОСОБА_1 за ч.2 ст. 194 КК України заслуговують на увагу.

За своєю конструкцією склад злочину, передбаченого ст. 194 КК України, є
матеріальним.

Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 194 КК України настає у випадку
умисного знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих
розмірах.

Згідно з ч.2 ст. 194 КК України кримінально караним є вчинене шляхом
підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом діяння, передбачене ч.1
ст. 194 КК України, тобто умисне знищення або пошкодження чужого майна, що
заподіяло шкоду у великих розмірах.

Оскільки шкода, яку заподіяв засуджений, умисно пошкодивши шляхом підпалу
чуже майно, не є шкодою у великих розмірах, ОСОБА_1 не підлягає кримінальній
відповідальності за ст. 194 КК України, у зв'язку з чим вирок у цій частині
підлягає скасуванню , а справа - закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст.
395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного
Суду України, -

у х в а л и
л а :

касаційне
подання прокурора задовольнити частково.

Вирок апеляційного суду Донецької
області від 23 червня 2008 року в частині засудження ОСОБА_1 за ч.2 ст. 194 КК
України скасувати, а справу в цій частині закрити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за
сукупністю злочинів, передбачених п.п. 4,7 ч.2 ст. 115 та ч.1 ст. 296 КК
України, згідно зі ст. 70 КК України на п'ятнадцять років позбавлення волі, а
на підставі ст. 71 КК України - на вісімнадцять років позбавлення волі.

У решті зазначений вирок залишити без
зміни.

Судді:

Коновалов В.М. Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.