У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Кармазіна Ю.М., Федченка О.С.

за участю прокурора

Брянцева В.Л.

та потерпілого

ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 6 травня
2008 року справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1 та
інших.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 8 лютого 2008 року кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п. 6,12, 187 ч.4, 395 ч.1, 263 КК України,

ОСОБА_3, у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п. 6,12, 187 ч.4 КК України,

ОСОБА_4, у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 187 ч.4 КК України,

направлено
прокурору Черкаської області для проведення додаткового розслідування у зв'язку
з неповнотою та неправильністю досудового слідства, допущеними істотними
порушеннями кримінально-процесуального закону.

Органи досудового слідства обвинувачували ОСОБА_1.,
ОСОБА_3та ОСОБА_4 у тому, що 18 вересня 2006 року, близько 1 год. ночі,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою
вони вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_5, 1919 р. народження, мешканку
с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області. При цьому, згідно
попередньої домовленості, ОСОБА_4 залишився біля воріт будинку потерпілої для
забезпечення безпеки інших підсудних, а ОСОБА_1. та ОСОБА_3., зламавши вхідні
двері, проникли у її будинок, де під час вчинення на потерпілу розбійного
нападу, діючи за попередньою змовою на умисне позбавлення життя ОСОБА_5 з метою
заволодіння її майном, завдали їй численних ударів руками і ногами у різні
частини тіла, здавлювали їй шию руками, а також імітували застосування
електричного струму, торкаючись дротом до оголених частин тіла потерпілої. В
результаті цих дій ОСОБА_1 та ОСОБА_3 потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження
у виді синців, саден, крововиливів на голові та інших частинах тіла, переломів
ребер з обох боків і перелому грудини та інших ушкоджень. Смерть потерпілої
настала на місці події в результаті механічної асфіксії. Також підсудні
заволоділи майном потерпілої - псалтирем та 21 восковими свічками, а всього на
загальну суму 124 грн.

Крім того, ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення у
порушенні правил адміністративного нагляду і незаконному придбанні, носінні та
зберіганні бойових припасів - 10 патронів «Маузер», що були вилучені
працівниками міліції під час огляду його місця проживання.

У касаційному поданні прокурор просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись
на відсутність по справі істотних порушень кримінально-процесуального закону і
на те, що зазначені в ухвалі неповнота і неправильність досудового слідства
можуть бути усунуті під час судового слідства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який
підтримав подання, потерпілого ОСОБА_2, який також просив задовольнити подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у касаційному поданні
прокурора доводи, колегія суддів вважає, що це подання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове
розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може
мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута
в судовому засіданні.

Однією з підстав повернення даної справи на додаткове
розслідування, як зазначено у мотивувальній частині ухвали суду першої
інстанції, був висновок про те, що органи досудового слідства, порушуючи вимоги
ст. 132 КПК України, при формулюванні обвинувачення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по
умисному вбивству ОСОБА_5 не вказали, які конкретні дії вчинив кожен з
обвинувачених на виконання об'єктивної сторони цього злочину, спрямовані на
позбавлення життя потерпілої.

Колегія суддів вважає такий висновок безпідставним і
таким, що не відповідає матеріалам справи.

Відповідно вимогам, передбаченим ч.1 ст. 132 та ч.2 ст.
223 КПК України, у постанові про притягнення як обвинуваченого і в
обвинувальному висновку зазначаються обставини справи, як їх встановлено
слідчим на досудовому слідстві.

Із змісту указаних процесуальних документів видно, що по
даній справі органи досудового слідства, формулюючи обвинувачення ОСОБА_3 і
ОСОБА_1 за ст. 115 ч.2 п.п. 6,12 КК України, указали, що діючи за попередньою
змовою на позбавлення життя потерпілої, вони завдали їй численних ударів руками
і ногами у різні ділянки тіла, здавлювали їй шию руками, а також указали на те,
що в результаті цих дій настала смерть потерпілої та зазначили конкретну
причину смерті ОСОБА_5 відповідно висновку судово-медичної експертизи.

Таким чином, органи досудового слідства пред'явили
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 обвинувачення у зазначеній частині так, як це було
встановлено під час досудового слідства.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1. і ОСОБА_3. під час
досудового слідства та у ході судового розгляду давали неоднакові, суперечливі
показання, у яких як підтверджували, так і заперечували застосування насильства
до потерпілої, суду необхідно було, після повного і всебічного дослідження
доказів та розгляду всіх обставин справи, дати цим доказам, у тому числі
показанням підсудних, оцінку і прийняти відповідне рішення.

Інші, поставлені в ухвалі питання неповноти досудового
слідства, також можуть бути з'ясовані під час судового розгляду шляхом
дослідження необхідних доказів, надання органам досудового слідства окремих
доручень.

Колегія суддів не може визнати як підставу для
направлення справи на додаткове розслідування вказівки суду щодо необхідності
внесення змін у кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ст. 187 ч.4 КК України та
з'ясування обставин застосування фізичного насильства до потерпілої з
використанням електричного струму, оскільки клопотання про направлення справи
на додаткове розслідування було заявлено лише захисниками.

Також не відповідають матеріалам справи висновки суду
першої інстанції щодо допущеного під час досудового слідства порушення прав
ОСОБА_4 на захист.

Крім висновку судово-психіатричної експертизи про
виявлені у нього прояви легкої інтелектуальної недостатності по справі не було
встановлено будь-яких об'єктивних даних, які б свідчили про неможливість
ОСОБА_4 самому реалізовувати своє право на захист.

Посилання суду в ухвалі, як підтвердження указаного
висновку, на незвичайність пояснень та поведінки ОСОБА_4 у судовому засіданні,
не відповідають даним змісту протоколу судового засідання.

Таким чином, з урахуванням викладених в ухвалі суду
першої інстанції підстав для направлення справи на додаткове розслідування,
колегія суддів вважає обґрунтованими викладені у касаційному поданні доводи про
неправильність такого рішення, у зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню,
а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду необхідно,
повно та всебічно дослідивши необхідні докази та розглянувши обставини справи,
прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 лютого
2008 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд у той же апеляційний суд.

Судді:

Паневін В.О. Кармазін Ю.М. Федченко О.С.