Провадження № 1-кп/537/64/2015
Справа № 537/408/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0001602 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальної освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
09.12.2014 року ОСОБА_3 близько 00.30 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 6303», ІМЕІ НОМЕР_1 та грошові кошти у сумі 50 грн., що належать потерпілому ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріального збитку у розмірі 248 грн., та таємно незаконно заволодів особистими документами, які належать потерпілому ОСОБА_7 , а саме: паспортом громадянина України, карткою фізичної особи платника податків, а також пластиковою зарплатною карткою банку «Фінанси та Кредит», що знаходилася у володінні ОСОБА_7 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні встановлених судом злочинів таємному викраденні чужого майна і незаконному заволодінні паспортом та іншими особистими документами визнав повністю і пояснив про обставини і мотиви скоєного як вказано в описовій частині вироку. Вказав, що 09.12.2014 року він перебував разом з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 . Після того, як потерпілі заснули, близько 00.30 год. він таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 6303» і грошові кошти у сумі 50 грн., що належать ОСОБА_6 , та особисті документи ОСОБА_7 , а саме: паспорт громадянина України, картку фізичної особи платника податків, а також пластикову зарплатну картку банку «Фінанси та Кредит». У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 усвідомлює той факт, що він скоїв злочини таємно викрав чуже майно та незаконно заволодів паспортом громадянина України та іншими документами та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України є вірною, так як обвинувачений таємно викрав чуже майно та незаконно заволодів паспортом та іншими документами.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, перебуває під наглядом в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з листопада 2014 року, згідно акту судово-психіатричного експерта № 29 від 22.01.2015 року, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, та на даний час будь-якими хронічним психічним захворюванням не страждав та не страждає, не знаходився та не знаходиться в стані тимчасового розладу психічної діяльності і міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері не перебував, його вік, посередню характеристику, а також те, що підсудний щиро розкаюється у скоєному, при проведенні досудового та судового слідства сприяв встановленню істини по справі.

Під обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе виправлення та перевиховання обвинуваченого за умов, що не пов`язані з ізоляцією від суспільства та приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Nokia 6303», ІМЕІ НОМЕР_1 слід повернути власнику. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання :

за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень;

за ч.3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Nokia 6303», ІМЕІ НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Крюківський районний суд міста Кременчука, Полтавської області .

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1