Справа № 152/20/15-к
В И Р О К
іменем України
05 червня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жданово Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.185 КК України,

Обвинувачений ОСОБА_4 в травні 2014 року, перебуваючи в с. Садківці Шаргородського району Вінницької області, зустрівши ОСОБА_6 , жителя с. Садківці, на запитання останнього про те, чи має він шифер, повідомив про наявність шиферу за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , та запропонував ОСОБА_6 проїхати у вказане домогосподарство. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 , знаючи, що він проживає в будинку АДРЕСА_1 , який належить не йому, а ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що майно, яке знаходиться на території домогосподарства, належить останньому, з метою крадіжки чужого майна, а саме шиферу, умисно, з корисливих мотивів, таємно, зокрема, не повідомляючи ОСОБА_6 про те, що шифер, який знаходиться в домогосподарстві ОСОБА_5 , належить не йому, а ОСОБА_5 , викрав п`ять листків шиферу, що знаходився складений біля літньої кухні, спільно з ОСОБА_6 повантажив на гужову повозку останнього, реалізувавши шифер за грошові кошти в сумі 100 грн. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв збитку ОСОБА_5 на суму 200 грн.
Продовжуючи скоювати злочини, обвинувачений ОСОБА_4 20.06.2014 року приблизно о 14 годині, перебуваючи в центрі с. Садківці Шаргородського району Вінницької області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз невідомих чоловіків, які запропонували придбати у нього металобрухт при наявності, запропонував останнім проїхати до домогосподарства, в якому він проживає, розміщеному в АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що майно в домогосподарстві належить останньому, вирішив викрасти запчастини до вантажного автомобіля ГАЗ-53 передній міст в зборі та задній міст з колісьми в зборі, видати викрадені запчастини за свої та здати на металобрухт. Розповівши невідомим чоловікам, як проїхати до домогосподарства, в якому він проживає, ОСОБА_4 пішов додому. Дочекавшись приїзду до домогосподарства за АДРЕСА_1 невідомих чоловіків, які збирали металобрухт, обвинувачений ОСОБА_4 провів їх на подвір`я показав на запчастини до вантажного автомобіля ГАЗ-53 передній міст в зборі вартістю 1150 грн. та задній міст з колісьми в зборі вартістю 2600 грн. як на металобрухт, який він хоче реалізувати, не повідомляючи невідомим особам про те, що ці речі йому не належать і ним викрадені, продав їх як металобрухт за 200 грн. Після цього невідомі чоловіки, розрахувавшись із ОСОБА_4 , повантажили запчастини до вантажного автомобіля ГАЗ-53 передній міст в зборі та задній міст з колісьми в зборі на не встановлений вантажний автомобіль і поїхали у невідомому напрямку. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв збитку ОСОБА_5 на суму 3750 грн.
Також, продовжуючи скоювати злочини, обвинувачений ОСОБА_4 06.10.2014 року приблизно о 09 годині, перебуваючи в домогосподарстві по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , і в якому він проживає, підійшов до підвалу, двері якого були закриті на навісний замок, демонтував навісний замок, проник в приміщення підвалу, де зберігалися речі ОСОБА_5 , звідки викрав чотири металеві труби діаметром 102 мм та довжиною 3,06 м кожна, які, видаючи за свої, запропонував придбати ОСОБА_6 . Погодившись придбати металеві труби, ОСОБА_6 того ж дня о 14 годині під`їхав гужовою повозкою до домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_4 , де останній реалізував йому за 100 грн. викрадені ним у ОСОБА_5 чотири металеві труби. Після цього, повантаживши труби на гужову повозку, ОСОБА_6 залишив домогосподарство ОСОБА_4 . При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв збитку ОСОБА_5 на суму 1285,20 грн.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 28.05.2015 року, визнав повністю, щиро покаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що в травні 2014 року приїхав проживати в с. Садківці Шаргородського району Вінницької області до своєї дружини ОСОБА_7 та дітей, оскільки останні проживають в АДРЕСА_1 , в будинку ОСОБА_5 . Будинок дружина придбала у ОСОБА_5 , але не переоформила. Крім того, в домогосподарстві зберігаються речі, які належать ОСОБА_5 і які останній ще не забрав з домогосподарства. Оскільки йому потрібні були кошти на придбання для дітей продуктів, то він в травні 2014 року, точної дати не пам`ятає, зустрівши ОСОБА_6 , запропонував останньому купити шифер, який знаходився біля будинку і належав ОСОБА_5 , на що ОСОБА_6 погодився. Через деякий час ОСОБА_6 приїхав гужовою повозкою в домогосподарство, він допоміг повантажити йому п`ять листків шиферу на повозку, за що отримав від ОСОБА_6 100 грн. Вказаний шифер належить ОСОБА_5 , проте, він не повідомив ОСОБА_6 про те, що шифер йому не належить і що він викрав його.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 20.06.2014 року приблизно о 14 годині він перебував у с. Садківці, при цьому знаходився в стані алкогольного сп`яніння, побачив невідомих чоловіків, котрі збирали металолом. На запитання невідомих чоловіків, чи є в нього металолом, повідомив, що є і розповів, як проїхати до нього в домогосподарство. Після цього він пішов в домогосподарство по АДРЕСА_1 , де проживає, виявив у домогосподарстві передній міст в зборі та задній міст в зборі з колісьми від вантажного автомобіля ГАЗ-53, що належать ОСОБА_5 , які вирішив викрасти і здати невідомим чоловікам на металолом. Коли невідомі чоловіки на їх автомобілі під`їхати до місця його проживання, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вказав на передній міст в зборі та задній міст в зборі з колісьми від вантажного автомобіля ГАЗ-53 як на металолом, який хоче здати. Невідомі чоловіки повантажили передній міст в зборі та задній міст в зборі з колісьми від вантажного автомобіля ГАЗ-53, що належать ОСОБА_5 , як металолом у свій автомобіль, за що дали йому 200 грн. На вказані гроші він придбав продукти.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 06.10.2014 року приблизно о 09 годині, перебуваючи в домогосподарстві, в якому проживає, а саме в АДРЕСА_1 , підійшов до підвального приміщення і вирішив подивитися, яке там є майно, належне ОСОБА_5 . Демонтувавши навісний замок, він проник в приміщення підвалу і виявив там чотири металеві труби, які вирішив викрасти і продати. Після цього він закрив двері в підвал так само на замок і пішов у центр села, де зустрів сусіда ОСОБА_6 , якому запропонував купити у нього труби, на що останній відповів згодою. Приблизно о 14 годині того ж дня ОСОБА_6 приїхав до нього гужовою повозкою. Він провів ОСОБА_6 до приміщення підвалу. Підійшовши до приміщення підвалу, він знову демонтував замок, проник в приміщення, виніс чотири металеві труби, допоміг ОСОБА_6 повантажити труби на гужову повозку, за що останній заплатив йому 100 грн.
До того ж, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що він знав, що речі, які знаходяться в домогосподарстві по АДРЕСА_1 , ні йому, ні його дружині ОСОБА_7 не належать, а належать ОСОБА_5 . Сестра ОСОБА_5 дозволила йому та його дружині користуватися тими речами, що є в домогосподарстві, проте, продавати їх йому ніхто не дозволяв.
Крім признання ОСОБА_4 вини, його винуватість у вчиненні злочинів підтверджується наступними доказами:
- по факту вчинення крадіжки шиферу в травні 2014 року, належного ОСОБА_5 :
- показаннями під час судового розгляду обвинуваченого ОСОБА_4 , який винуватим себе у вчиненні крадіжки п`яти листів шиферу визнав повністю, підтвердив факт вчинення злочину при обставинах, наведених в обвинувальному акті, його показання повністю узгоджуються з матеріалами справи, які ним не оспорюються;
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що в АДРЕСА_1 , в нього є будинок, в якому за домовленістю з ним проживає сім`я ОСОБА_7 . В домогосподарстві зберігається багато належних йому речей, які він поступово повинен був перевезти до себе додому. В червні 2014 року від жителів села він дізнався, що ОСОБА_4 викрав з належного йому домогосподарства і продав ОСОБА_6 п`ять листів шиферу. Цією крадіжкою йому заподіяно матеріальної шкоди на суму 200 грн., так як він мав намір використати шифер у власних цілях. До даного часу ОСОБА_4 заподіяні злочином збитки йому не відшкодував;
- показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду показав, що по сусідству із ним придбала будинок у ОСОБА_5 . ОСОБА_7 з сім`єю. Приблизно в травні 2014 року він купив у ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_7 , п`ять листів шиферу за 100 грн. Шифер він не використав, оскільки через певний проміжок часу до нього прийшли працівники міліції і повідомили, що шифер, який він придбав у ОСОБА_4 , крадений і належить не ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 . На теперішній час шифер знаходиться в нього на подвір`ї;
- витягом з кримінального провадження про внесення до ЄРДР 30.12.2014 року рапорту слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_8 про встановлення в ході досудового розслідування факту вчинення ОСОБА_4 крадіжки п`яти листів шиферу з території подвір`я домогосподарства, що знаходиться на АДРЕСА_1 (а.с.94);
- рапортом чергового Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області про надходження рапорту слідчого (а.с.95);
- рапортом слідчого ОСОБА_8 від 30.12.2014 року (а.с.96);
- довідкою вартості бувшого у використанні шиферу, з якої вбачається, що вартість одного листка шиферу становить 40 грн. (а.с.97);
- протоколом огляду шиферу від 04.11.2014 року з фототаблицею (а.с.98, 101-102), з якого вбачається, що шифер знаходиться на подвір`ї ОСОБА_6 ;
- постановою про визнання шиферу речовим доказом від 31.12.2014 року та про залишення його на зберігання в ОСОБА_6 (а.с.103);
- протоколом про проведення слідчого експерименту від 31.12.2014 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_4 в присутності понятих добровільно розповів, яким чином і коли вчинив крадіжку п`яти листів шиферу, які належать ОСОБА_5 , з подвір`я домогосподарства по АДРЕСА_1 , де він проживає, а також показав на місці, яким чином вчинив крадіжку (а.с.114-115);
- по факту крадіжки запчастин від автомобіля ГАЗ-53, що належать ОСОБА_5 , в червні 2014 року:
- показаннями під час судового розгляду обвинуваченого ОСОБА_4 , який винуватим себе у вчиненні крадіжки переднього мосту в зборі та заднього мосту в зборі з колісьми від вантажного автомобіля ГАЗ-53 визнав повністю, підтвердив факт вчинення злочину при обставинах, наведених в обвинувальному акті, його показання повністю узгоджуються з матеріалами справи, які ним не оспорюються.
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що в АДРЕСА_1 , в нього є будинок, в якому за домовленістю з ним проживає сім`я ОСОБА_7 . В домогосподарстві зберігаються належні йому речі, зокрема, до червня 2014 року зберігалися запчастини від автомобіля ГАЗ-53: передній та задній мости в зборі з колісьми, загальною вартістю 3750 грн. Ці запчастини він збирався продати, так як вони були в належному стані, за рахунок чого поправити своє матеріальне становище. Проте, в червні 2014 року від жителів села він дізнався, що ОСОБА_4 викрав належні йому запчастини і продав, в чому він дійсно пересвідчився, коли приїхав в АДРЕСА_1 , і перевірив факт крадіжки запчастин. Цією крадіжкою йому завдано матеріальної шкоди, оскільки до даного часу ОСОБА_4 заподіяні злочином збитки йому не відшкодував;
- витягом з кримінального провадження про внесення до ЄРДР 02.07.2014 року заяви ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_4 крадіжки запчастин до автомобіля з території подвір`я домогосподарства, що знаходиться на АДРЕСА_1 (а.с.86, 92);
- рапортами чергового Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області про надходження рапорту слідчого та заяви потерпілого ОСОБА_5 (а.с.87-88);
- протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_5 від 24.06.2014 року (а.с.89);
- довідкою вартості бувших у використанні запчастин до автомобіля ГАЗ-53, з якої вбачається, що вартість переднього мосту в зборі становить 1150 грн., а заднього мосту в зборі з колісьми становить 2600 грн. (а.с.92);
- рапортом о/у СКР Шаргородського РВ УМВС від 18.12.2014 року про те, що не вдалося встановити оперативно-розшуковими заходами викрадені ОСОБА_4 запчастини до автомобіля ГАЗ-53 (а.с.93);
- протоколом про проведення слідчого експерименту від 31.12.2014 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_4 в присутності понятих добровільно розповів, яким чином і коли вчинив крадіжку запчастин до автомобіля ГАЗ-53, які належать ОСОБА_5 , з подвір`я домогосподарства по АДРЕСА_1 , де він проживає, а також показав на місці, яким чином вчинив крадіжку (а.с.114-115);
- по факту крадіжки в жовтні 2014 року металевих труб, що належать ОСОБА_5 , з приміщення підвалу:
- показаннями під час судового розгляду обвинуваченого ОСОБА_4 , який винуватим себе у вчиненні крадіжки чотирьох металевих труб, що належать ОСОБА_5 , визнав повністю, підтвердив факт вчинення злочину при обставинах, наведених в обвинувальному акті, його показання повністю узгоджуються з матеріалами справи, які ним не оспорюються;
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що в АДРЕСА_1 , в нього є будинок, в якому за домовленістю з ним проживає сім`я ОСОБА_7 . В домогосподарстві зберігаються належні йому речі, зокрема, в підвалі нового будинку він зберігав металеві каналізаційні труби. Проте, ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_7 , в жовтні 2014 року, пошкодивши навісний замок на дверях підвалу, викрав і продав чотири труби приблизно по 3 метри довжиною кожна сусіду ОСОБА_6 . Цією крадіжкою йому завдано матеріальної шкоди, оскільки до даного часу ОСОБА_4 заподіяних злочином збитків не відшкодував;
- показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду показав, що по сусідству із ним придбала будинок у ОСОБА_5 . ОСОБА_7 з сім`єю, чоловіком ОСОБА_4 та дітьми. В жовтні 2014 року він купив у ОСОБА_4 чотири металеві каналізаційні труби за 100 грн. Труби він не використав, оскільки через певний проміжок часу до нього прийшли працівники міліції і повідомили, що труби, які він придбав у ОСОБА_4 , крадені і належить не ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 . На теперішній час труби знаходяться в нього на подвір`ї;
- витягом з кримінального провадження про внесення до ЄРДР 30.12.2014 року заяви ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_4 крадіжки металевих труб із домогосподарства, що знаходиться на АДРЕСА_1 (а.с.105);
- рапортом чергового Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області про надходження рапорту слідчого та заяви потерпілого ОСОБА_5 (а.с.106);
- рапортом слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_8 від 30.12.2014 року про крадіжку ОСОБА_4 труб з підвального приміщення будинку (а.с.107);
- довідкою вартості бувших у використанні металевих труб, з якої вбачається, що вартість одного метра металевої труби діаметром 102 мм становить 105 грн. (а.с.108);
- протоколом огляду труб від 04.11.2014 року з фототаблицею, з якого вбачається, що труби знаходяться на подвір`ї в ОСОБА_6 (а.с.98-100);
- постановою про визнання металевих труб речовим доказом від 31.12.2014 року та про залишення його на зберігання в ОСОБА_6 (а.с.103);
- розпискою ОСОБА_6 про отримання на зберігання чотирьох металевих труб до вирішення питання в суді (а.с.104);
- протоколом про проведення слідчого експерименту від 31.12.2014 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_4 в присутності понятих добровільно розповів, яким чином і коли вчинив крадіжку чотирьох металевих труб, які належать ОСОБА_5 , з підвалу будинку домогосподарства по АДРЕСА_1 , де він проживає, а також показав на місці, яким чином вчинив крадіжку (а.с.114-115).
Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, свідка та досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч.1, ч.2, ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку); крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену повторно; крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену повторно з проникненням у інше приміщення, а саме: в травні 2014 року вчинив крадіжку п`яти листів шиферу, належних ОСОБА_5 , з домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заподіявши потерпілому збитків на суму 200 грн.; 20.06.2014 року приблизно о 14 годині, повторно скоїв крадіжку, зокрема, запчастин до автомобіля ГАЗ-53 у ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заподіявши потерпілому збитків на суму 3750 грн.; 06.10.2014 року приблизно о 14 годині, проникнувши до приміщення підвалу домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , повторно вчинив крадіжку чотирьох металевих труб, заподіявши потерпілому збитків на суму 1285,20 грн.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є зазначені вище показання обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , та досліджені судом документи: рапорти слідчого, рапорти чергового Шаргородського РВ УМВС про надходження заяв потерпілого, протоколи заяв потерпілого, протокол огляду речей, протокол слідчого експерименту, довідки вартості. При цьому, обвинувачений та потерпілий погодилися із вартістю викраденого майна, як вона встановлена на досудовому слідстві, про що зазначили під час судового розгляду справи.
При таких обставинах ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за вказані вище вчинені ним злочини за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
При цьому, суд виходить також із того, що, відповідно до ч.1 ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, а відповідно до ч.1 ст.33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.
До того ж, суд враховує роз`яснення, що містяться в абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4.06.2010 року за №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», відповідно до яких, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК України повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана із проникненням у житло). А якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатися у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.
Така правова позиція висловлена і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №5-757км13.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, особу винного, який став на стійкий шлях вчинення злочинів, скоївши ряд крадіжок чужого майна в травні, червні та жовтні 2014 року, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Також, при призначенні покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст.66-67 КК України, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.120). Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину, будучи в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, з врахуванням думки потерпілого ОСОБА_5 , який має до обвинуваченого матеріальні претензії, так як не відшкодовано збитки, заподіяні злочином, проте, вважає, що ОСОБА_4 не слід позбавляти волі та надати останньому можливість відшкодувати заподіяні злочином збитки, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3 ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нового злочину.
При цьому, покарання ОСОБА_4 слід призначати на підставі ч.1 ст. 70 КК України.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
П`ять листів шиферу, чотири металеві труби, що визнані речовими доказами, приєднані до матеріалів кримінального провадження і знаходяться на зберіганні в ОСОБА_6 до вирішення кримінальної справи (а.с.103,104), слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_5 .
Цивільні позови у даній кримінальній справі не заявлялися.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і засудити його за цією статтею до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Його ж визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і засудити за цією статтею до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
Його ж визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і засудити за цією статтею до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік і шість місяців не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік і шість місяців обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання цим вироком суду законної сили не застосовувати.
Речові докази: п`ять листів шиферу та чотири металеві труби довжиною 3,06 метри кожна та діаметром 102 міліметри кожна повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1