ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді - Шелестова
К.О.

при секретарі - Глонті М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
подання начальника Бабушкінського МВ
КВІ в Жовтневому районі УДПтСУ у
Дніпропетровській області про
скасування звільнення від відбування
покарання і направлення для відбування
покарання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, а також
ознайомившись з матеріалами особової
справи № 43/12, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Бабушкінського МВ КВІ в
Жовтневому районі УДПтСУ у
Дніпропетровській області звернувся
до Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з поданням про
скасування звільнення від відбування
покарання і направлення для відбування
покарання ОСОБА_1, у зв'язку з
невиконанням останнім покладених на
нього обов'язків.

В обґрунтування даного подання
посадовою особою КВІ зазначається, що
після звільнення засудженого ОСОБА_1
від відбування покарання з
випробуванням, останній на шлях
виправлення не став, без поважних
причин періодично не з'являвся до
кримінально-виконавчої інспекції для
реєстрації, за місцем проживання
характеризується негативно, двічі
притягався до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративних правопорушень,
пов'язаних із порушенням громадського
порядку, а також під час іспитового
строку вчинив новий злочин, що свідчить
про необхідність скасування ОСОБА_1
звільнення від відбування покарання з
випробуванням і направлення
останнього для відбування
призначеного йому покарання.

Суд, вивчивши подання начальника
кримінально-виконавчої інспекції,
матеріали особової справи ОСОБА_1,
вважає, що подання заступника
начальника Бабушкінського МВ КВІ в
Жовтневому районі УДПтСУ у
Дніпропетровській області задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з нормами ст. 78 КК України та ст.
166 КВК України, якщо засуджений не
виконує покладені на нього обов'язки,
що може свідчити про його небажання
стати на шлях виправлення, суд
направляє засудженого для відбування
призначеного йому покарання.
Відповідно зі ст. 166 ч. 3 КВК України,
невиконанням обов'язків засудженим
вважається таке, коли засуджений не
виконав хоча б один з обов'язків, які
поклав на нього суд. В тому числі, якщо
засуджений не буде періодично
з'являтися в органи
кримінально-виконавчої інспекції за
встановленими для нього днях
реєстрації, про що і стверджується в
поданні начальника Бабушкінського МВ
КВІ в Жовтневому районі УДПтСУ у
Дніпропетровській області.

Згідно матеріалів особової
справи засудженого ОСОБА_1, останній 21
грудня 2011 року був засуджений вироком
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська за ч. 2 ст. 296 КК
України до трьох років позбавлення
волі, звільненого від відбування
призначеного йому покарання на
підставі ст. 75 КК України з трирічним
іспитовим строком та покладенням на
нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України, зокрема повідомляти органи
КВІ про зміну місця свого проживання та
періодично з'являтися для реєстрації
(а.с. 3-4). Того ж дня, ОСОБА_1 надав
Жовтневому районному суду м.
Дніпропетровська підписку про невиїзд,
в якій зобов'язався після вступу вироку
суду в законну силу, з'явитися до
кримінально-виконавчої інспекції
Жовтневого району м. Дніпропетровська
для реєстрації, повідомляти зазначену
інспекцію про зміну свого місця
проживання, а також періодично
з'являтися на реєстрацію (а.с. 5).

30 грудня 2012 року ОСОБА_1 з'явився в
інспекцію, де засудженому було
письмово роз'яснено порядок відбування
покарання, відібрана підписка,
винесено постанову про встановлення
днів явки на реєстрацію, а також
останній був попереджений про
необхідність повідомляти інспекцію
про зміну свого місця проживання (а.с.
13-16).

Як судом встановлено із даних листка
реєстрації (а.с. 17, 58, 73,89,118), засуджений
ОСОБА_1 дійсно протягом встановлених
йому для реєстрації днів декілька
разів не з'являвся для реєстрації до
органу кримінально-виконавчої
інспекції, однак проаналізувавши
період неявки, суд не вбачає
періодичності вказаних дій, які б
свідчили про умисне та систематичне
невиконання засудженим покладених на
нього вироком суду обов'язків, оскільки
згідно пояснень ОСОБА_1, відібраних
після кожної неявки дільничним
інспектором міліції за вимогою
посадової особи КВІ, останній
повідомляв, що з'явитися не міг за
станом здоров'я, в підтвердження чого
надав копію витягу з історії
стаціонарного хворого № 12348 (а.с. 93),
згідно якої ОСОБА_1 встановлений
діагноз гостре отруєння етиловим
алкоголем, у зв'язку із чим, був
виписаний з лікарні тільки 16.07.2013 року.
Крім того, суд зазначає, що відповідно
до матеріалів особової справи
засудженого, останній місце свого
проживання не змінював та постійно
перебував за вказаною у матеріалах
справи адресою, про що свідчать рапорти
співробітників органів внутрішніх
справ (а.с. 55,80,98,107).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК
України систематичним вчиненням
адміністративних правопорушень, як
підстава для скасування звільнення від
відбування покарання з випробуванням,
вважається вчинення засудженим трьох і
більше правопорушень, за які його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

В той же час, посадовою особою органу
кримінально-виконавчої інспекції суду
надано тільки одну постанову про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 30 травня 2013 року
(а.с. 83), що з урахуванням вищезазначеної
норми закону, безумовно не може бути
підставою для скасування засудженому
звільнення від відбування покарання з
випробуванням.

Також, судом встановлено, що вироком
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року
ОСОБА_1 був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК
України до остаточного покарання у
виді трьох років та одного місяця
позбавлення волі, в тому числі із
застосуванням ст. 71 КК України, шляхом
приєднання до призначеного покарання
невідбуту частину покарання за вироком
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 грудня 2011 року,
про скасування звільнення від
відбування покарання за яким, клопоче
посадова особа кримінально-виконавчої
інспекції.

У зв'язку із чим, суд також враховує
вимоги п.п. 7.1.6 п. 7 «Інструкції про
порядок виконання покарань, не
пов'язаних з позбавленням волі, та
здійснення контролю щодо осіб,
засуджених до таких покарань»,
затвердженої спільним наказом ДДУПВП
та МВС України № 270/1560 від 19 грудня 2003
року, згідно якого контроль за
поведінкою засуджених осіб
припиняється, і вони знімаються з
обліку у зв'язку із засудженням за
вчинення нового злочину - за наявності
копії вироку, що набрав законної сили.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні подання посадової особи
КВІ про скасування звільнення від
відбування покарання і направлення для
відбування покарання ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України,
ст. 166 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника
Бабушкінського МВ КВІ в Жовтневому
районі УДПтСУ у Дніпропетровській
області про скасування звільнення від
відбування покарання і направлення для
відбування покарання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана учасниками
кримінального провадження до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом семи діб з
дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя:
К.О.
Шелестов