АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1606/1175/2012
Номер провадження 11/786/506/2013
Категорія: ч.2 ст.286 КК України т.з.
Головуючий у 1-й інстанції Щабельська Ірина Володимирівна
Доповідач ап. інст. Лісіченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Лісіченко Л.М.

суддів: Кисіля А.М., Маліченка В.В.

з участю прокурора - Гринь О.В.

потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника потерпілих - ОСОБА_4

захисника - Козленка О.М.

засудженого - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за апеляціями прокурора прокуратури Диканського району Полтавської області, потерпілого ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката Козленка О.М. на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2013 року.

Цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, з середньою освітою, одружений, пенсіонер органів внутрішніх справ, уродженець с. Дейнеки Диканського району Полтавської області, зареєстрований в АДРЕСА_1, фактично проживаючий в АДРЕСА_2 раніше несудимий,-

засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 20 527 грн. 95 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. В рахунок відшкодування моральної шкоди звернути стягнення на належні засудженому ОСОБА_6 1/3 частину АДРЕСА_1, легковий автомобіль АЗЛК 2140, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, легковий автомобіль ВАЗ 21154, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

У задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, 07 серпня 2012 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем ВАЗ-2101, д.р.н. НОМЕР_3 та, рухався в смт Диканька Полтавської області по головній дорозі по вул. Леніна, яка переходить у вул. Пушкіна. Здійснюючи поворот ліворуч з вулиці Пушкіна на вул. Ціолковського, ОСОБА_6, в порушення вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, не переконався у безпечності даного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом "HONDA 954 RR" д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням потерпілого ОСОБА_7, який рухався в зустрічному напрямку по головній дорозі по вул. Пушкіна. Внаслідок дорожньо-транспорної пригоди потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у виді травми голови, кінцівок з множинними переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів, що потягли за собою смерть потерпілого на місці ДТП.

В апеляції потерпілий ОСОБА_3 просить вирок змінити в частині покарання ОСОБА_6, засудивши його на 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Зазначає, що ОСОБА_6 суд незаконно врахував обставину, яка пом'якшує покарання - щире каяття, оскільки останній неодноразово змінював свою позицію щодо визнання вини, а матеріальну і моральну шкоду відшкодував частково (2000 і 4000 грн. відповідно).

В апеляції потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_2 просить вирок змінити в частині покарання, засудивши ОСОБА_6 на 8 років позбавлення волі, а також змінити в частині стягнення з засудженого на її користь моральної шкоди в сумі 496 000 грн. Зазначає, що ОСОБА_6 суд незаконно врахував обставину, яка пом'якшує покарання - щире каяття, оскільки останній неодноразово змінював свою позицію щодо визнання вини, а матеріальну і моральну шкоду відшкодував частково (2000 і 4000 грн. відповідно).

В апеляції прокурор прокуратури Диканського району просить вирок скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме - м'якості покарання та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В апеляції захисник - адвокат Козленко О.М. в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить вирок змінити, пом'якшити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України і застосувати ст. 75 КК України.

В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити і призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням волі. Зазначає, що щиро розкаюється у скоєному і визнає свою вину. Вказує, що погоджується з рішенням суду щодо заявлених позовів потерпілих і готовий сплачувати по можливості. Також просить врахувати суд висновок авто-технічної експертизи №186 від 26.10.2012 року, де в діях водія ОСОБА_7 є порушення ПДР, які перебувають у причинному зв'язку з пригодою.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про необхідність скасування вироку суду та постановлення нового вироку з підстав, наведених у апеляції, доводи апелянтів - потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та міркування їх представника ОСОБА_4, які просили вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 8 років позбавлення волі, доводи апелянтів: засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника Козленка О.М., які підтримали подані ними апеляції та просили вирок суду змінити, обравши покарання, не пов'язане з реальним позбавленням волі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій колегія суддів вважає, що усі апеляції не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджені сукупністю доказів, зібраних у справі, правильно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку.

Кваліфікація його дій та фактичні обставини справи встановлені правильно, і в апеляціях не оскаржуються.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_6 суд виходив з вимог ст. 65 КК України, об'єктивно і повно врахувавши тяжкість скоєного злочину, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом'якшують покарання ОСОБА_6 суд обґрунтовано визнав щире каяття, часткове відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а обставиною, що обтяжує його покарання на підставі ст.67 КК України - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Твердження в апеляції потерпілих про неправильне врахування судом як обставини, що пом'якшує покарання - щирого каяття у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 на досудовому слідстві не визнавав себе винним, а на початку судового розгляду - лише частково та м'якість призначеного покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Крім цього, в апеляції потерпілих не ставиться питання про постановлення нового вироку, тому колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання збільшення покарання засудженому ОСОБА_6 шляхом винесення ухвали.

Необґрунтованими є і доводи апеляції прокурора щодо явно несправедливого внаслідок м'якості визначеного ОСОБА_6 покарання, оскільки призначене в межах санкції ч.2 ст.286 КК України реальне покарання є достатнім та справедливим і підстав для його пом'якшення чи посилення колегія суддів не убачає.

Засуджений ОСОБА_6 в ході апеляційного розгляду заявив, що погоджується з вироком суду у частині вирішення питання про стягнення на користь потерпілих моральної та матеріальної шкоди, тому апеляційним судом справа у цій частині не переглядається.

З огляду наведеного вирок суду слід залишити без зміни, а апеляції учасників - без задоволення.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), главою ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора прокуратури Диканського району Полтавської області, потерпілого ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката Козленка О.М. залишити без задоволення, а вирок Диканського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

СУДДІ:

Кисіль А.М. Лісіченко Л.М. Маліченко В.В.