Справа № 646/7544/15-к
№ провадження 1-в/646/309/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.07.2015 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представник ДВК №12 ОСОБА_4

розглянувши у дистанційному режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців,

про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі закону про амністію,

В С Т А Н О В И В:
03 червня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 наполягав на задоволенні клопотання і звільнення його від відбування покарання на підставі статті 4 цього Закону.

Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб (ч. 1 ст. 86 КК).

Пунктами „а і „б статті 4 Закону України від 08 квітня 2014 року № 1185-VІІ «Про амністію у 2014 році, який набрав законної сили 19 квітня 2014 року» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VІІ від 06.05.2014) передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1,2,3 цього Закону: засуджених вперше за умисні злочини, за які законом передбачено покарання на строк не більше восьми років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання; засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання на строк не більше шести років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше двох третин призначеного строку основного покарання.

Відповідно до статті 9 Закону № 1185-VІІ виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо, зокрема: в) засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.

Нормою статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» визначено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», в якій зазначено, що амністія не може бути застосована до, зокрема: в) осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії (в редакції Закону України від 27.02.2014 № 792-VІІ).

Перевіркою судом матеріалів особової справи засудженого та відомостей про його поведінку за час відбування покарання встановлено, що ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі: за вироками Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2009 року за ч. 2 ст. 289 КК України; Бобровицького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

Вказані вироки набрали законної сили, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 - з 16 лютого 2011 року.

За змістом судових рішень засуджений вчинив умисні кримінальні правопорушення, передбачені частиною 3 статті 185 та частиною 2 статті 289 КК України, які згідно до положень статті 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.

Крім того, приписами пункту «в» статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» визначено, що амністія не застосовується, в тому числі, до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як вбачається із зазначених вироків, ОСОБА_5 вчинив другий злочин саме за таких обставин.

Зазначені обставини у відповідності до пункту «в» статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та пункту «в» статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» перешкоджають застосуванню відносно ОСОБА_5 амністії.

Вислухавши думку прокурора, яка вважала, що у даному випадку на засудженого амністія не поширюється, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для застосування до ОСОБА_5 положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 85, 86 Кримінального кодексу України, статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» і «Про амністію у 2014 році», суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», відмовити.

Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1