Справа № 1
ВИРОК

Іменем
України

15 січня 2007 року Ржищівський
міський суд Київської області в складі :

головуючого: судді Закаблук О.В.

при секретарі: Головатюк І.Р.

з участю прокурора: Римара М.О.

Захисника: ОСОБА_1,

Законного представника

неповнолітнього підсудного: ОСОБА_2.

Законного представників неповнолітніх
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищеві Київської області

справу по обвинуваченню: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Обухів Київської області, українця, гр-на України,
освіта неповна середня, жителя м. Обухів АДРЕСА_1, учня Обухівської вечірньої
школи, не одруженого, раніше не судимого, - в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2006 року підсудний ОСОБА_5, приблизно о 15-й

годині 30 хвилин на вул. Толстого м. Ржищева Київської області, побачивши в
руках

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон "Sony -

Ericsson К 300і", що належав потерпілому
ОСОБА_7, котрий

йшов поряд з ним, з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до
потерпілого

ОСОБА_6, після чого погрожуючи застосуванням до нього насильства, яке не є

небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, демонструючи предмет, зовні
нагадуючий

пістолет та приставивши його до тіла потерпілому, почав вимагати, щоб той
передав йому

"Sony - Ericsson К 300і", вартістю 410 гривень,
споряджений стартовим пакетом

оператора "D-juice", вартістю 40 гривень, після чого
ОСОБА_6. намагаючись уникнути в

подальшому застосування до себе насильства, яке не є небезпечним для життя
та здоров"я

потерпілого передав йому мобільний телефон.

Відкрито заволодівши мобільним телефоном він залишив місце події і
розпорядився ним за

власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7. матеріальну шкоду в

розмірі 450 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5. свою вину у вчиненні злочину,

передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та показав, що в даний
час він

проживає за вказаною адресою разом з батьками, які виховують крім нього, ще
трьох дітей. В

цьому році він закінчив 9 класів Обухівської ЗОШ № 5 і в даний час
навчається в вечірній

школі.

На обліку у лікарів-нарколога, психіатра не перебуває, психічними

захворюваннями та розладами не страждає, травм голови, які йому шкодили
б-не було,

спиртними напоями не зловживає, наркотичних засобів не вживає взагалі. Свій
стан

здоров'я оцінюю в даний час, як задовільний. Раніше не притягувався до
кримінальної

відповідальності.

В м. Обухів він має багато знайомих та друзів, серед своїх однолітків та
старших

за віком хлопців з якими проводить свій вільний час. Також він знайомий з
ОСОБА_8, його він знає більше 8 років, той проживає в одному під'їзді, близьких

товариських стосунків він з ним не підтримує, а являється для нього просто
знайомим.

27.09.2006 року він зустрівся з ОСОБА_8 неподалік від будинку в

якому вони проживають і в розмові з ним він довідався, що той збирається
їхати в м.

2

Ржищів,
щоб придбати там у одного хлопця - ОСОБА_9 мобільний телефон і по

нього
має під'їхати автомобілем ще один знайомий ОСОБА_10. Він вирішив поїхати разом
з

ним.

Через деякий час, приблизно о 12-й годині до зупинки "Школа" на
автомобілі

"Тойота Камрі"світлого кольору під"їхав ОСОБА_10 і він та
ОСОБА_8 сіли в автомобіль та

поїхали в напрямку м.Ржищева. Перед самим в"їздом в м. Ржищів ОСОБА_10
зняв номерний знак з

автомобіля, сказавши, щоб знайомі не побачили і не повідомили батькам, де
той катається.

Автомобілем ОСОБА_10 заїхав на територію ліцею, в цей час на території
знаходилось

багато студентів. Він залишився в автомобілі, а ОСОБА_8 вийшов з нього і
пішов шукати

ОСОБА_9, але його не знайшов, про це він розповів, повернувшись до
автомобіля, а

також розповів, що він на "козацьких розвагах". Потім вони
виїхали з території ліцею і

поїхали туди, назустріч нам йшов натовп студентів, серед них був і ОСОБА_9.

ОСОБА_8 вийшов до нього і почав розмовляти про телефон, але в нього не
хватило

грошей, в розмові ОСОБА_9 розповів, що є подібний телефон у одного хлопця і
потім показав

ОСОБА_8 у цього хлопця в натовпі. До цього хлопця він підійшов разом з
ОСОБА_8. і

ОСОБА_8 запитав, чи не продає той мобільний телефон і хлопець відповів, що
телефона

немає і після цього ще декілька хвилин вони поспілкувались з ОСОБА_9 і на

автомобілі після цього вони поїхали з ліцею і зупинилися біля магазину, бо
ОСОБА_8

захотів пити. ОСОБА_8 пішов у магазин, а він вийшов з автомобіля і пішов у
туалет, а ОСОБА_10

залишився сидіти в автомобілі і з автомобіля не виходив.

В цей час, він побачив, що по тротуару йде група підлітків років 13-14 і
один з

них в руках тримає мобільний телефон, і він подумав, що можна забрати цей
мобільний

телефон, хлопці повільно йшли по тротуарній доріжці, побачивши їх він
сказав ОСОБА_8,

щоб йшов зі мною, а ОСОБА_10 щоб повільно їхав. Вони повільно пішли за цими
хлопцями. У

нього за поясом знаходилась іграшка-запальничка, яка зовні була схожою на
пістолет, її він

взяв з під заднього скла, не питаючи у ОСОБА_10 про нього. Чи бачив
ОСОБА_10, як він взяв

запальничку у вигляді-пістолета він сказати не може. Точно може сказати, що
ОСОБА_8 цього не бачив, бо вже вийшов з автомобіля.

Після цього ОСОБА_10 обігнав їх та проїхав вперед до автобусної станції та

зупинився напроти поштового відділення, а він та ОСОБА_8 продовжили
повільно

йти за ними він запитав у одного з них скільки годин, той щось відповів і
вони повільно

йшли далі. Біля самого автомобіля вони наздогнали цих хлопців і він
підійшов до хлопця,

котрий прослуховував мобільний телефон і дістав з-за пояса
іграшку-запальничку у вигляді

пістолета і приставив його до тіла цьому хлопцю і сказав йому "Давай
телефон" і після цього

той передав мобільний телефон йому. ОСОБА_8 стояв за декілька метрів від
нього і

в цьому участі не приймав, після цього вони з ОСОБА_8 сіли в автомобіль і
швидко

поїхали з м. Ржищева. Коли вони приїхали в м. Обухів то він запропонував
поїхати ОСОБА_8 разом з ним на радіоринок, бо він хотів продати телефона, той погодився,

також з ними поїхав і ОСОБА_10. Продавши телефона він
хлопців пригостив в «Макдональді».

Пограбування він скоїв самостійно. Ніякої домовленості між ним та ОСОБА_8 і
ОСОБА_10 не було, просто склалась така ситуація, що він не зміг

втриматись.

В скоєному злочині підсудний ОСОБА_5 щиро

розкаюється, просить суд суворо його не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що проживає

за вказаною адресою, разом з матір'ю, навчається в Ржищівській ЗОШ 1-3
ступенів у 8-А

класі.

27.09.2006 року він знаходився на навчанні в школі. Після закінчення уроків
він

разом з своїми товаришами пішли додому. Разом з ним додому йшли ОСОБА_7,

ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_13. Ще коли вони разом перебували на

території школи, то він взяв мобільний телефон "Sony Ericsson J 300 і" у ОСОБА_7, щоб на шляху додому
слухати музику.

Коли вони всі гуртом дійшли до магазину, який розташований біля гаража

3

підприємства СУПТР по вул. Леніна, то він звернув увагу на те, що на
проїжджій частині

вулиці стояв біля узбіччя
легковий автомобіль марки
"Тойота"золотистого кольору.

Коли вони перейшли місток через р. Леглич по вул. Леніна,
то цей самий автомобіль

їх обігнав, а потім почав розвертатись і зачепився
вихлопною трубою за бордюр, номерні

знаки на даному автомобілі були відсутні. Вони пройшли
повз цей автомобіль і пішли далі

по тротуару. Із автомобіля вийшли двоє хлопців на вигляд
їм було обом по 18-20 років,

тепер йому відомо, що це були хлопці з Обухова ОСОБА_5
та ОСОБА_8 та

пішли слідом за ними. Один з них звернувся до них з
запитанням, "котра година", хто саме

це був, він не звернув уваги і ОСОБА_12 їм
відповів-скільки годин. Автомобіль в цей час

помалу рухався за ними.

Вони пройшли автобусну станцію і ОСОБА_12 перейшов вулицю
і зайшов

всередину приміщення магазину "Моргуліс", а
вони пішли далі в напрямку почтового

відділення по вул. Толстого. Автомобіль "Тойота" проїхав
вперед і став на виїзді з вул.

Горького на
вул. Толстого. Ці двоє хлопців продовжували йти за ними.

Коли вони порівнялись з автомобілем, то обидва хлопці їх
наздогнали. Він,

ОСОБА_13 та ОСОБА_7 зупинились, а ОСОБА_11 обійшов цей

автомобіль і пішов вперед.

ОСОБА_5 підійшов до нього і сказав - "Давай
телефон" та приставив йому під

бік якийсь пістолет, що то було таке він точно сказати не
може і з чого він виготовлений

також було не зрозуміло, можливо це дійсно була
запальничка.

Після цього він передав цьому йому телефон і вони сіли в
салон автомобіля та

поїхали, а він з хлопцями пішли додому, там він розповів
матері про те, що сталось. ОСОБА_8 стояв від нього на відстані до двох метрів і
участі в розмові не приймав і ніяких

дій по відношенню до мене не здійснював.

Діями ОСОБА_5. йому завдано шкоди, бо він думав, що йому
прийдеться

віддавати мобільний телефон ОСОБА_7.

ОСОБА_5 він спочатку впізнав по фотознімку, а потім
на очній ставці,

яка проводилась, він впевнився в тому, що відібрав
мобільний телефон саме він.

Він зрозумів, що пістолет не зовсім справжній і передав
мобільний телефон

тому, що ОСОБА_5 старший і дужчий і міг його побити та
силоміць посадити в

автомобіль.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що

він проживає за вказаною адресою, разом з батьками,
навчається в Ржищівській ЗОШ 1-3

ступенів у 8-А класі.

27.09.2006 року він знаходився на навчанні в школі. Після
закінчення уроків він

разом з своїми товаришами пішли додому. Разом з ним
додому йшли ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_13. Ще коли вони разом перебували на території

школи то він передав свій мобільний телефон "Sony Ericsson J 300 і" ОСОБА_6, щоб той

слухав мелодії телефону йдучи додому.

Коли вони всі гуртом дійшли до магазину, який
розташований біля гаража

підприємства СУПТР по вул. Леніна, то звернули увагу на
те, що на проїжджій частині

вулиці стояв біля
узбіччя легковий автомобіль
марки "Тойота"
золотистого кольору.

Коли вони перейшли місток через р. Леглич по вул. Леніна,
то цей самий автомобіль

їх обігнав, а потім почав розвертатись і зачепився
вихлопною трубою за бордюр, номерні

знаки на даному автомобілі були відсутні. Вони пройшли
повз цей автомобіль і пішли далі

по тротуару. Із автомобіля вийшли двоє хлопців і пішли
слідом за ними, про що вони

розмовляли між собою він не чув. Коли вони дійшли до
приміщення автобусної станції, то

один з них звернувся до них з запитанням, "котра
година" і ОСОБА_12 щось відповів.

Хто саме з них говорив він не бачив Автомобіль в цей час
помалу рухався за ними

Обидва хлопці були приблизно однакового зросту, на вигляд
їм було 17-20 років, у

водія цього автомобіля було довге волосся.

4

Вони пройшли автобусну станцію і ОСОБА_12 перейшов вулицю і зайшов

всередину приміщення магазину "Моргуліс", а вони пішли далі в
напрямку почтового

відділення по вул. Толстого. Автомобіль "Тойота" проїхав
вперед і став на повороті з вул.

Толстого на вул.
Горького. Ці двоє хлопців продовжували йти за ними.
Коли вони

порівнялись з автомобілем, то один з них підійшов до ОСОБА_6. і сказав так,
що і він почув

- "Давай телефон". та приставив ОСОБА_6 під бік якийсь пістолет,
що то було таке він точно

сказати не може і з чого він виготовлений також не зрозуміло, він був
досить великим на

вигляд. Інший хлопець з яким вони йшли разом нічого ОСОБА_6 не казав і до
нього не підходив, а

зупинився від нього на відстані 1-го - 2-х метрів. Після цього ОСОБА_6
передав цьому самому

хлопцю його телефон і вони сіли в салон автомобіля та поїхали, а вони піщли
додому, там

він розповів батькам про те, що сталось

Мобільний телефон, "Sony Ericsson J 300і"
імеі НОМЕР_1 прямокутної,

заокругленої форми, кольору голубий металік, споряджений сім-картою "D-juice", номер

НОМЕР_2, телефон йому придбала мати в лютому 2006 року за 540 гривень, а
стартовий

пакет-сім-карту за 50 гривень.

Даною крадіжкою йому завдано матеріальної та моральної шкоди, свої збитки він

оцінював в розмірі близько 500 гривень.

Свідок ОСОБА_13 дав покази, аналогічні показам

потерпілих ОСОБА_6. та ОСОБА_7.

ОСОБА_8ОСОБА_10 показав, що в даний час

проживає разом з своєю сім"єю за вказаною адресою, після закінчення
загальноосвітньої

школи навчається на 1-му курсі академії водного транспорту в другу зміну.

У місті Обухові він товаришує з ОСОБА_8, з ним вони разом

відпочивають. У його батьків в користуванні знаходиться декілька
автомобілів і вони йому

дозволяють їздити на їхніх автомобілях по м. Обухів за продуктами
харчування та забирати

меншого брата із школи на час, про який йде мова, він не мав посвідчення
водія, а тільки

проходив курс навчання в Київській автошколі "Сигнал". У
користуванні його матері

ОСОБА_14 на час подій про, які йдеться мова дійсно перебував у

користуванні автомобіль "Тойота-Камрі" жовто-золотистого кольору,
номерних знаків його

він не пам'ятає. Ним вона дозволяла йому користуватись для власних потреб.

27.09.2006 року приблизно о 12-й годині йому на мобільний телефон зателефонував
ОСОБА_8 і запропонував поїхати разом з ним по його справах. Вони домовились, що
він

того підбере на зупинці "Школа". Коли він під'їхав приблизно
через 15 хвилин до

зазначеного місця, то крімОСОБА_8 там знаходився ще і його знайомий ОСОБА_5, прізвище

його невідоме. Коли вони сіли в салон автомобіля, то від ОСОБА_8 він
довідався,

що необхідно проїхати в м. Ржищів по питанню придбання мобільного телефона у його

знайомого ОСОБА_9, він погодився, бо ОСОБА_8 сказав, що його заправить.

Перед самим в'їздом в м. Ржищів він зняв номерний знак з автомобіля, щоб
ніхто з

знайомих його не побачив.

Автомобілем він заїхав на територію ліцею, в цей час на території
знаходилось

багато студентів. Він залишився в автомобілі, а ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вийшли з нього і

знайшли ОСОБА_9 і про щось з ним розмовляли. Всього розмова тривала близько
3-

4-х хвилин, після цього вони сіли в автомобіль і він виїхав з
адміністративної території

ліцею.

Коли вони виїхали з адміністративної території ліцею і почали спускатись
вниз і

доїхали до містка через невеличку річку, він побачив, що по тротуару йде
група підлітків

років 13-14 і один з них в руках тримає мобільний телефон, вони повільно
йшли по

тротуарній доріжці, побачивши їх ОСОБА_5 сказав, що хочете
"поприколюватись", вони

відповіли, що так, але що той мав на увазі під цим словом він тоді не
зрозумів. Після цього

ОСОБА_5 сказав "ставай", а потім сказав, щоб він їхав потихеньку за ним,
а потім ОСОБА_5

запропонував вийти з автомобіля ОСОБА_8. Після цього ОСОБА_8 також вийшов

з автомобіля. Вони повільно пішли за цими хлопцями.

Після цього він проїхав вперед до автобусної станції та зупинився напроти

5

поштового
відділення, бо йому надоїло "тягнутися" на швидкісному автомобілі на
першій

передачі,
а в цей час ОСОБА_5 з ОСОБА_8 біля його автомобіля наздогнали цих хлопців і

ОСОБА_5
покликав до себе того хлопця, який йшов з мобільним телефоном, ОСОБА_8

в
цей час знаходився за декілька метрів від нього і нічого не говорив і ні в що
не втручався,

але
цей хлопець до нього не підійшов і тоді ОСОБА_5 підійшов до цього хлопця і
дістав з

кишені
запальничку-пістолета, ця запальничка знаходилась в автомобілі під час їхньої

поїздки
в м. Ржищів, вона знаходилась за сидінням, під заднім склом автомобіля, але він
не

бачив,
як ОСОБА_5 взяв цю запальничку і приставив його до тіла цьому хлопцю і після
цього

той
передав свій мобільний телефон ОСОБА_5. Він зрозумів, що щось не те
відбувається, але в

цей
час ОСОБА_5 та ОСОБА_8 сіли в автомобіль і ОСОБА_5 сказав щоб він швидко їхав з м.

Ржищева.
По дорозі він запитав у нього навіщо він це зробив. Це саме його запитав і
ОСОБА_8. ОСОБА_5
їм продемонстував мобільний телефон, який він відібрав.
Це виявився

мобільний
телефон "Sony Ericsson J 300і", весь час цей мобільний телефон
знаходився у

ОСОБА_5. Після
цього вони поїхали в м. Обухів і розійшлись по домівках

На наступний день йому зателефонував ОСОБА_8 і запропонував поїхати з ним

в м. Киів, коли він прийшов то він йому сказав, що поїдемо на
"Караваєві дачі", щоб продати

мобільний телефон, бо того в свою чергу просив про це ОСОБА_5. Він поїхав
не для

надання допомоги в цьому питанні, а для того, щоб подивитись, чи можна
придбати собі

дешевше мобільний телефон, моделі, яка його цікавила. ОСОБА_5 продав мобільний телефон і

після цього пригостив їх в "Макдональді", грошей від продажу
мобільного телефона
йому

ОСОБА_5 не давав, бо він сказав, що до його справ ніякого відношення не матиме. Ніяких

домовленостей про вчинення пограбування цього хлопця між ним, ОСОБА_8

та ОСОБА_5
не було.

ОСОБА_5 взяв запальничку без його дозволу. Ніяких домовленостей про

вчинення пограбування цього хлопця між ним, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не було.

Сам пістолет-запальничка був досить масивним, але якщо уважно придивиться,

то відразу було видно, що він не схожий на зброю. Де ділась ця запальничка
він не знає,

можливо залишилась в автомобілі, але на даний час цей автомобіль
знаходиться поза

межами України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він

проживає разом з своїми батьками та бабусею за вказаною адресою, після
закінчення

загальноосвітньої школи він не навчається, а хоче йти служити в ЗС України.

У місті Обухові він товаришував з ОСОБА_10, з ним вони разом

відпочивали та проводили свій вільний час. У його батьків в користуванні
знаходиться

декілька автомобілів і вони йому дозволяють їздити на їхніх автомобілях по
м. Обухів, один з

автомобілів, яким керував ОСОБА_10 був автомобіль "Тойота-Камрі"
жовто-золотистого кольору.

У м. Ржищеві навчається в професійному ліцеї № 28 його знайомий ОСОБА_9.

27.09.2006 року приблизно о 12-й годині він зателефонував ОСОБА_10 і
запропонував йому

поїхати разом з ним в ліцей до ОСОБА_9 він домовився з ним, що той допоможе

йому придбати мобільний телефон "Сіменс СХ-1", який продає один з
його знайомих. Вони

домовились, що він його підбере на зупинці "Школа". Коли він
вийшов з під'їзду, то на

вулиці зустрів свого знайомого хлопця ОСОБА_5, який проживає в квартирі
НОМЕР_3

їхнього під'їзду, у нього з ним зав'язалась розмова, в ході якої він йому
розповів, що

збирається їхати з своїм товаришем в м. Ржищев, ще до одного свого товариша
ОСОБА_9,

щоб той допоміг домовитись про придбання вищезгаданого мобільного телефона.
ОСОБА_5

"напросився" їхати разом з ними. Через деякий час автомобілем
"Тойота-камрі" під'їхав

ОСОБА_10, вони сіли в салон автомобіля і поїхали в м. Ржищів. Під час
поїздки вони вели тривалу

розмову і ніяких намірів, що мене насторожували б ОСОБА_5 не виказував, а коли вони почали

під'їжджати до м. Ржищева то ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_10 зняти номерний знак з
автомобіля,

сказавши, щоб знайомі їх не побачили і не повідомили батькам, де вони
катаються. На цю

пропозицію ОСОБА_10 погодився і зняв номерний знак з автомобіля.

Автомобілем ОСОБА_10 заїхав на територію ліцею, в цей час на території
знаходилось

6

багато
студентів. ОСОБА_10 залишився в автомобілі, а ОСОБА_5 та він вийшли з нього,
побачивши

наглядно
знайомого йому хлопця, який також являється мешканцем м. Обухова він запитав,

де
йому знайти ОСОБА_9 і той розповів, що в училищі проходили "Козацькі
розваги" і він

повинен
повернутись до гуртожитку. Після цього ОСОБА_10 виїхав автомобілем з території

училища,
в цей час вони побачили, що по вулиці йде великий гурт молоді. Він вирішив

подивитись,
чи не має серед них ОСОБА_9 і сказав, щоб ОСОБА_10 зупинив автомобіль, той

зупинив
автомобіль і він побачивши ОСОБА_9 пішов до нього і почав з ним розмовляти,
також

за
ним з автомобіля вийшов і ОСОБА_5 і пішов в напрямку гурту молоді, після цього
він

побачив,
як від нього в сторону побігли дівчата, що там відбулось йому невідомо.

Через
декілька хвилин він закінчив розмову з ОСОБА_9, той йому розповів, що хлопця
котрий

продавав
модель мобільного телефону, яка його цікавила, в даний час відсутній, а також

розповів,
що ще в одного бачив таку саму модель, але чи продає той його, він не знає.
Після

цього
він сів до салону автомобіля, ОСОБА_5 вже сидів і його чекав.

Після цього автомобілем вони почали зпускатись вниз від ліцею і він
запропонував ОСОБА_10,

щоб той став біля магазину, бо він хотів придбати води, щоб попити. Біля
цього магазину він

побачив, що по тротуару йде група підлітків років 13-14 і один з них в
руках тримає

мобільний телефон, вони повільно йшли по тротуарній доріжці, побачивши їх
ОСОБА_5 сказав,

що хочете "поприколюватись", вони відповіли, що так, але що він
мав на увазі під цим

словом ні він, ні ОСОБА_10 тоді не зрозуміли. Після цього ОСОБА_5 сказав "ставай", а потім сказав,

щоб ОСОБА_10 їхав потихеньку за ним, а сам запропонував вийти з автомобіля
також і йому. Вони

повільно пішли за цими хлопцями.

Коли вони трохи пройшли за ними, то ОСОБА_5 запитав у одного з них
"Котра

година" і той йому щось відповів, ОСОБА_5 йому нічого не пояснював і
вони пішли за ними

далі, в цей час ОСОБА_10 на автомобілі їх обігнав і після цього став на
якійсь розвилці вулиці за

автобусною станцією, а ОСОБА_5 та він біля самого автомобіля наздогнали цих
хлопців і в цей

час несподівано для нього ОСОБА_5 покликав до себе того хлопця, який йшов з
мобільним

телефоном, він в цей час знаходився за декілька метрів від нього і ні в що
не втручався, але

цей хлопець до нього не підійшов і тоді ОСОБА_5 сам підійшов до цього
хлопця і дістав з

кишені пістолета, але це як виявилось була іграшка типу
"запальничка", звідки він у нього

з'явився він сказати не може, він дістав його із-за пояса і приставив його
до тіла цьому

хлопцю і після цього той передав свій мобільний телефон ОСОБА_5. Він
зрозумів, що щось не

те відбувається, але в цей час ОСОБА_5 сказав "бистріше сідай в
автомобіль" і він швидко сів в

салон автомобіля, а потім ОСОБА_5 сказав щоб ОСОБА_10 швидко їхав з м.
Ржищева. По дорозі ОСОБА_10

запитав у нього навіщо він це зробив. Це саме його запитав і він, бо
спочатку подумав, що

ОСОБА_5 А. жартує і віддасть мобільний телефон тому хлопцю, але той нічого
їм не

відповівши, продемонстрував мобільний телефон, який він відібрав. Це
виявився мобільний

телефон "Sony Ericsson J 300 і", весь час цей мобільний телефон
знаходився у ОСОБА_5.

Після цього вони поїхали в м. Обухів, там вони розійшлися по домівках. На
наступний день

йому зателефонував ОСОБА_5 запропонував поїхати з ним в м. Киів на
"Караваєві дачі", щоб

продати мобільний телефон, він спочатку відмовлявся, сказавши що не хоче

неприємностей, але ОСОБА_5 його вмовив і вони поїхали. ОСОБА_5 продав
мобільний

телефон і після цього пригостив їх в "Макдональді", грошей від
продажу мобільного

телефона йому ОСОБА_5 не давав, бо він відразу його попередив, що той буде
за те, що вчинив

відповідати самостійно, бо він їх "підставив".

Ніяких домовленостей про вчинення пограбування цього хлопця між ним,

ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не було.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_5. своєї вини, його вина в

скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, крім показів
потерпілих та свідків

доведена дослідженими матеріалами справи:

Заявою гр-ки ОСОБА_4 від 02.10.2006 року, в якої видно факт скоєння

крадіжки мобільного телефону її сина невідомою особою.

(а.с-5)

- Протоколом огляду місця події від 02.10.2006 року на вул. Толстого м. Ржищева

7

та план - схемою до нього, з якого видно обставини вчинення
злочину.

(а.с..-6,7)

Протоколом пред'явлення
фотознімків для впізнання ОСОБА_7. від

09.11.2006
року, з якого видно, що на фотознімку під №1 ( ОСОБА_5) він опізнав гр-

на,
який відібрав мобільний телефон у ОСОБА_6.

(а.с-49-51)

Протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_6. від 07.11.2006

року з якого видно, що на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_5) він опізнав гр-на,
який

відібрав у нього мобільний телефон.

(а.с-40-42)

Протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_13. від 09.11.2006

року з якого видно, що на фотознімку під №1 ( ОСОБА_5) він опізнав гр-на,
який

відібрав мобільний телефон у ОСОБА_6.

(а.с.-46-48)

Протоколом очної ставки
від 30.11.2006 року
між ОСОБА_5. та

ОСОБА_6, з якого видно, що між вказаними особами було проведено очну
ставку.

(а.с-86-88)

Протоколом очної ставки від 02.12.2006 року між ОСОБА_5. та

ОСОБА_13, з якого видно, що між вказаними особами було проведено очну ставку.

(а.с-91)

Протоколом очної ставки від 24.11.2006 року між ОСОБА_5. та ОСОБА_8, з
якого видно, що між вказаними особами було проведено очну ставку.

(а.с.-61-63)

Протоколом очної ставки від 24.11.2006 року між ОСОБА_5. та ОСОБА_10, з
якого видно, що між вказаними особами було проведено очну ставку.

(а.с-64-66)

Протоколом очної ставки
від 25.11.2006 року
між ОСОБА_5 та

ОСОБА_7 ,з якого видно, що між вказаними особами було проведено очну
ставку.

(а.с-70-72)

Довідкою про вартість мобільного телефона «Sony-Ericsson К 300 і», з якої

видно, що станом на 27.09.2006 року вартість бувшого в користуванні
мобільного телефона

відповідної моделі становила 410 гривень.

(а.с-92)

Довідкою про вартість стартового пакета «D-juice», з
якої видно, що станом на

27.09.2006 року його вартість становила 40 гривень.

(а.с-20)

- Згідно свідоцтва про народження. Серії НОМЕР_4,

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

(а.с.103)

- Згідно запиту на судимість № 5530 від 19.10.2006 року, підсудний ОСОБА_5
раніше не судимий .

(а.с.104)

По місцю проживання підсудний ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони.

(а.с-105)

- Згідно довідки № 7063 від 19.10.2006 року, виданої
Обухівським РВ ГУ МВС

України в Київській області, підсудний ОСОБА_5. на профілактичному обліку в
КМСН

Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області не перебуває.

(а.с.106)

- Згідно грамоти, виданої Обухівською ЗОШ 1-3 ступеню, підсудний ОСОБА_5.
Був нагороджений грамотою за перше місце по футболу серед 7 класів.

(а.с.108)

- Згідно грамоти, виданої Обухівською районною федерацією футболу,
підсудний

8

(a.c.109)

- Згідно диплому, виданої Київською обласною федерацією футболу, підсудний

ОСОБА_5. був нагороджений дипломом за перше місце по міні - футболу в
обласних

змаганнях.
(а.с.110)

-
Згідно довідки, виданої поліклінічним відділенням Обухівської ЦРЛ № 803 від

14.11.2006
року, підсудний ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

(a.c.111)

- Згідно довідки, виданої поліклінічним відділенням
Обухівської ЦРЛ № 803 від

14.11.2006 року, підсудний ОСОБА_5 на обліку у
лікаря-психіатра не перебуває.

(а.с112)

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина підсудного

ОСОБА_5 у вчиненому злочині доведена повністю і його дії органами

досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як
відкрите викрадення

чужого майна (крадіжка),
поєднане з погрозою
застосування насильства, яке
не є

небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд

враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину,
особу підсудного,

його характеристики.

Обставинами, що згідно ст. 67 КК України пом'якшують вину підсудного

ОСОБА_5 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,

добровільне відшкодування збитків потерпілим, а також те, що потерпілі до
підсудного

претензій не мають, цивільний позов не заявлений.

Обставин, що згідно 66 КК України обтяжують вину підсудного ОСОБА_5 судом
не виявлено.

Суд вважає, оскільки підсудний ОСОБА_5 раніше не

притягувався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, позитивно

характеризується по місцю проживання, щиро розкаявся у вчиненому злочині,
активно

сприяв розкриттю злочину, потерпілі претензій не мають, то його подальше
виправлення та

перевиховання можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства,
призначивши йому

покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України з застосування положення
ст. 104 КК

України.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним :

- за ч.2 ст. ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді 5 (п'яти)
років

позбавлення волі.

Відповідно до ст.104 КК України засудженого ОСОБА_5

звільнити від відбування покарання, призначивши йому випробування з
іспитовим строком

на 2 (два) роки.

В порядку ст. 76 п.3,4 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5

Валерійовича обов'язок:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця

проживання, роботи або навчання.;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5до

вступу вироку в законну силу, залишити без зміни, - підписку про не виїзд з
постійного місця

проживання.

Вирок може бути оскаржено на протязі 15 діб з часу проголошення учасниками

9

процесу,
а осудженим в той же строк з часу вручення копії вироку до Апеляційного суду

Київської області через Ржищівський міський суд.