Справа №589/5036/13-к Головуючий у суді у 1
інстанції - Литовка М. І.Номер
провадження 11-кп/788/319/13 Суддя-доповідач
- Шунько Г. О. Категорія - Порушення
правил безпеки дорожнього руху або
експлуатації транспорту особами, які
керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року колегія суддів з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Шунька Г. О.,

суддів - Яременка Г. М., Олійника В. Б.,

з участю прокурора - Матвієнка О.В.,

при секретарі судового засідання -
Сокол О.В.,

захисника - ОСОБА_3,

обвинуваченого - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Суми
провадження за № 004547 за
апеляційною скаргою потерпілого
ОСОБА_5 на вирок Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 08 жовтня 2013 року, яким

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Миронівни,
Шосткінського району Сумської області
й мешканець АДРЕСА_1, раніше не судимий,

обвинувачується за ст. 286 ч. 2 КК України,
-

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області
надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5, в
якій ставить питання про зміну вироку
Шосткинського міськрайонного суду від
8 жовтня 2013 року.

За судовим рішенням ОСОБА_4, визнананий
винним за ст.. 286 ч. 2 КК України і
призначено покарання у виді 5-ти років
позбавлення волі з позбавленням на 1
рік права керування транспортними
засобами. На підставі ст.. 75 КК України
ОСОБА_4, звільнений від відбування
призначеного покарання, встановлений
іспитовий строк на 3 роки, і покладені
передбачені ст.. 76 КК України обов'язки.
Вирішено питання про речові докази та
судові витрати.

У поданій апеляційній скарзі
потерпілий ОСОБА_5 вказує на те, що
після дорожньої транспортної пригоди,
він став інвалідом 2 групи, втратив
повноцінну працездатність, заробіток,
і його життя погіршилося в гіршу
сторону. Лікування хвороб викликаних
дорожньою - транспортною пригодою
потребує операційних втручань і
реабілітації, проте обвинувачений
відмовився у наданні матеріальної
допомоги, а коштів від отриманої пенсії
не вистачає. Потерпілий звертає увагу
на те, що обвинувачений дорожньо
транспортну пригоду вчинив в стані
алкогольного сп'яніння. На думку
потерпілого, місцевий суд, прийняв не
вмотивоване рішення в частині
призначення покарання обвинуваченому
ОСОБА_4, з застосуванням ст. 75 і 76 КК
України. Просить обвинуваченому
призначити покарання пов'язане з
ізоляцією від суспільства.

Захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах
обвинуваченого ОСОБА_4, у запереченні
на апеляційну скаргу вказує на те, що
місцевий суд при призначенні покарання
урахував, що обвинувачений повністю
визнав свою провину у скоєнні
дорожньої транспортної пригоди, давав
правдиві свідчення, сприяв досудовому
і судовому слідству, добровільно
відшкодував матеріальні збитки і
моральну шкоду потерпілому на час
ухвалення вироку, має позитивні
характеристики, і визнав наведенні
обставинами, як обставини, що
пом'якшують його покарання, а тому
призначене місцевим судом ОСОБА_4 -
покарання, відповідає тяжкості
скоєного злочину і особі
обвинуваченого.

Інші учасники кримінального
провадження, законність і
обґрунтованість вирок суду не
оскаржували.

За рішенням суду ОСОБА_4 визнаний
винним в тому, що 20 квітня 2013 року біля 7
години, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння та керуючи
автомобілем «Opel Kadet», державний
номерний знак якого НОМЕР_1 рухаючись в
напрямку м. Шостка з села Івот,
Шосткинського району, порушив вимог п.
п. 12.1, 2.9 «а» Правил дорожнього руху
України, не впоравшись з управлінням
автомобіля, допустив виїзд на праве
узбіччя дороги, що призвело до наїзду
на дерево, внаслідок чого пасажир
автомобіля ОСОБА_5, отримав, згідно
висновку судової медичної експертизи
за № 143 від 22 травня 2013 року тяжкі
тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора який вважав, що апеляційна
скарга потерпілого не підлягає до
задоволення, обвинуваченого ОСОБА_4 і
його захисника ОСОБА_3, які
заперечували проти апеляційної скарги
потерпілого і просили вирок суду
залишити без зміни, перевіривши
матеріали кримінального провадження
та обговоривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга потерпілого не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновок місцевого суду щодо
доведеності винуватості ОСОБА_4, у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України за
обставин, викладених у вироку, та
кримінальна - правова оцінка діяння, в
апеляції потерпілого не оскаржується,
а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
тобто в даному випадку тільки в частині
призначення обвинуваченому покарання.

Доводи потерпілого про м'якість
призначеного покарання, на думку
колегії суддів, є безпідставними,
оскільки призначене покарання,
відповідає вимогам ст.. 65 КК України
вчиненому й особі обвинуваченому, є
справедливим, необхідним і достатнім
для виправлення ОСОБА_4, та
попередження нових злочинів. Колегія
суддів звертає увагу, що станом на день
ухвалення вироку суду, з записів
журналу судового засідання і з
долученої до справи розписки, (а.с. 25 )
видно, що потерпілий матеріальних
претензій до обвинуваченого не мав, і
отримав кошті за лікування в сумі 11 425
грн., у судових дебатах підтримував
позицію прокурора про призначення
ОСОБА_4, покарання з застосуванням ст.. 75
і 76 КК України.

При призначенні покарання, місцевий
суд урахував, ступінь тяжкості
вчиненого злочину, та особу ОСОБА_4,
який вину у скоєнні злочину з
необережності визнав повністю, щиро
розкаявся в скоєному і сприяв слідству,
його позитивні характеристики.
Визнання вини, активне сприяння
досудовому слідству, та добровільне
відшкодування шкоди, місцевий суд,
визнав як обставини, які пом'якшують
покарання обвинуваченого, а обставину,
що обтяжує покарання обвинуваченого,
так це вчинення ОСОБА_4, кримінального
правопорушення у стані алкогольного
сп'яніння.

Доводи потерпілого про те, що в
результаті дорожньої транспортної
пригоди, він став інвалідом 2 групи,
втратив повноцінну працездатність,
заробіток, і його життя погіршилося в
гіршу сторону, а лікування хвороб
викликаних дорожньою - транспортною
пригодою потребує додаткових
операційних втручань і реабілітації,
на думку колегії суддів, не є підставою
до висновку, що призначене місцевим
судом, обвинуваченому ОСОБА_4
покарання, не відповідає тяжкості
вчиненого злочину і особі
обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що питання
подальших додаткових витрат на
операційне втручання і реабілітацію
потерпілого, можливо вирішити шляхом
пред'явлення додаткових відповідних
позовів, в порядку цивільного
судочинства.

Тому, з врахуванням наведених обставин
і даних про особу обвинуваченого, на
думку колегії, немає підстав вважати
призначене покарання обвинуваченому -
м'яким, тому вирок суду першої
інстанції необхідно залишити без
зміни, а апеляційну скаргу потерпілого
ОСОБА_5 - без задоволення.

Керуючись ст..ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419, 420 КПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 08.10.2013 року
відносно ОСОБА_4 - залишити без зміни, а
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5
залишити без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути
подана касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня її
проголошення, а засудженим, який
тримається під вартою, - в той самий
строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Шунько Г. О. Яременко Г. М.
Олійник В. Б.