Справа № 1718/4-125/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2011 року Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - Товстики І.В.

при секретарі - Полупан Р.М.

з участю прокурора - Белелі Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за поданням слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, судимого, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області звернувся із поданням про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_1, який підозрюється в тому, що 19.09.2011 року о 01 годині 30 хвилин за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_2 через металеву хвіртку проникли в господарство ОСОБА_3 в смт.Степань по вул.Дорошенка,22 Сарненського району, звідки таємно викрали скутер марки «Вайпер» вартістю 2400 грн.

По даному факту 19.09.2011 року порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у ст.148 цього Кодексу, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоровя, сімейний, матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

При дослідженні матеріалів кримінальної справи судом зясовано, що при порушенні кримінальної справи були наявні передбачені ст.94 КПК України приводи і підстави до її порушення; кримінальна справа порушена із зазначенням кримінального закону, а саме ч.3 ст.185 КК України, однак слідчий при обґрунтуванні подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилається на суспільну небезпечність таємного викрадення чужого майна вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб без зазначення ознаки проникнення у сховище, за якою зокрема підозрюється ОСОБА_1, також зясовано, що підозра у вчиненні злочину ґрунтується на даних, які зібрані лише на основі показань ОСОБА_1 як підозрюваного, при цьому останній дав показання про вчинення крадіжки шляхом вільного доступу до господарства ОСОБА_3, а не шляхом проникнення у сховище, крім того дані показання не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як отримані з грубим порушенням прав підозрюваного, починаючи зі стадії затримання.

Так, судом із пояснень слідчого Сідельник О.Г. та підозрюваного, матеріалів кримінальної справи №18/261-11, встановлено, що ОСОБА_1 07.10.2011 року з»явився із зізнанням у вчиненні злочину, про що свідчить протокол явки з повинною від 07.10.2011 року, а тому був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, що суперечить положенням ст.ст.106,115 КПК України, яка визначає підстави для затримання особи, крім того ОСОБА_1 лише вранці 08.10.2011 року був ознайомлений із протоколом затримання перед допитом в якості підозрюваного, хоча в даному протоколі затримання від 08.10.2011 року зазначений час складання з 01 години до 02 години, тобто ОСОБА_1 незаконно був затриманий слідчим з 07.10.2011 року по 09 годину 08.10.2011 року, що є грубим порушенням конституційних прав особи та ст.5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства розяснено, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України, і, його належної поведінки.

Судом достовірно встановлено, що з моменту затримання підозрюваного та отримання ним копії постанови про порушення кримінальної справи ОСОБА_1 визнав факт вчинення крадіжки чужого майна, добровільно приймав участь у проведенні слідчих дій, а тому посилання слідчого і прокурора на обставину ухилення ОСОБА_1 від слідства та можливого продовження злочинної діяльності є лише припущенням і не підтверджується будь-якими доказами, так як підозрюваний не ухиляється в від проведення слідчих дій та сприяє своєю поведінкою розкриттю злочину, тобто жодних фактичних обставин, які б вказували на спроби підозрюваного ухилитись від слідства і суду, фактів про перешкоджання з його боку встановленню істини у кримінальній справі, судом не встановлено.

Згідно оглянутих матеріалів справи та пояснень підозрюваного, ОСОБА_1 має постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає з батьками.

Таким чином, суд з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 має намір ухилитись від слідства і суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обовязків і його належної поведінки, вважає, що подання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, який є найбільш суворим запобіжним заходом і не відповідає суспільній небезпечності підозрюваної особи, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 148, 149, 150, 155, 165-1, 165-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, судимого, відмовити.

На постанову протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області.

Суддя