Справа № 461/2424/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/365/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі.
Головуючого- ОСОБА_2 ;

суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

при секретарі - ОСОБА_6

та адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
начальник Львівського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області ОСОБА_9 звернувся в суд з поданням, погодженим начальником Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області, про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що засуджений з 16.12.2014 року перебуває на лікуванні у міжобласній багатопрофільній лікарні при Львівському слідчому ізоляторі, має тяжку хворобу, яка згідно п. 2 п.п. 2.1, п.п.2.1.10, п.п. 2.1.13, входить до переліку захворювань, які є підставою для представлення засудженого до звільнення від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572.

Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2013 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років і 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Засуджений в місцях позбавлення волі утримується з 26.04.2013 року; початок строку відбування покарання з 16.04.2013 року, кінець строку - 16.04.2019 року. Станом на день розгляду справи засуджений відбув 01 рік 08 місяці 25 днів призначеного покарання. В міжобласній багатопрофільній лікарні при Львівському слідчому ізоляторі на лікуванні перебуває з 16.12.2014 року.

Згідно з висновком спеціальної лікарської комісії, діагноз засудженого - В.20.0 (IV клінічна стадія). ЗЗТБ (2010р.) в/ч. обох легень. Туберкульоз лімфатичних вузлів. Орофаренгіальний кандидоз. Дуоденогастроезофагеальна рефлексна хвороба. Дискінезія жовчовивідних шляхів. Сечокислий діатез. Анемія середнього ступеня, що є підставою для звільнення його від подальшого відбування покарання, згідно Переліку захворювань, які є підставою для представлення засудженого до звільнення від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2015 року відмовлено у задоволенні подання начальника Львівського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області ОСОБА_9 про звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задоволити подання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

Зазначає, що вину у вчиненому злочині визнав повністю, від потерпілих претензій немає. За час перебування у виправній установі стягнень немає. Отримував подяку за хорошу роботу, вважає, що може продовжувати лікування за межами виправної установи.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 , адвоката та начальника міжобласної багатопрофільної лікарні при слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляцій скаргу, прокурора, який просить апеляційну скаргу відхилити, перевіривши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_8 , наведенні в апеляційній скарзі доводи, заслухавши думку інспектора відділу СПС Львівського слідчого ізолятора УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_11 та лікаря міжобласної багатопрофільної лікарні при Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_12 , дані в суді першої інстанції, які зафіксовані на технічному носії, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Дійсно, зазначена у висновку СЛК від 21.01.2015 р. хвороба засудженого : В.20.0. (клінічна стадія IV) відноситься до тяжких хвороб, передбачених Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

З висновку СЛК не убачається про те, яким саме чином хвороба засудженого, об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню ним покарання.

Разом із тим, лікар ОСОБА_12 допитана в суді першої інстанції зазначила, що засудженому ОСОБА_8 зроблено ряд обстежень, надається відповідне лікування, стан хворого стабільний. Хоча захворювання, на яке страждає ОСОБА_8 і підпадає до переліку захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, разом із тим, як допитаний лікар так і представлені матеріали щодо стану здоров`я ОСОБА_8 не стверджують, що хвороба засудженого за своєю тяжкістю й за характером перешкоджає відбуванню покарання, загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Інспектор відділу СПС Львівського слідчого ізолятора УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_11 зазначив, що стан здоров`я ОСОБА_8 є стабільним, отримує лікування і недоцільно застосовувати до останнього звільнення від покарання, останній схильний до правопорушення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_8 надається кваліфікована і спеціалізована медична допомога за всіма наявними у засудженого захворюваннями, чого не заперечив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_10 .

Засуджений є ізольований, внаслідок чого не становить небезпеки для інших осіб за межами установи.

Як було вказано вище, Закон вимагає від суду враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи (ч.2 ст.84 КК України). Такими обставинами можуть бути: поведінка засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, тривалість відбутого покарання, обставини, які при можливому звільненні від покарання або від його подальшого відбування можуть поставити засудженого у безвихідне становище (наприклад, відсутність постійного місця проживання, рідних чи близьких тощо), а також інші обставини.

Водночас з виявленою тяжкою хворобою, ОСОБА_8 засуджений за вчинення тяжкого умисного злочину, не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності. Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_8 , дана особа притягувалась до кримінальної відповідальності 5 разів, в останнє 25.06.2013 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України строком до 6 років позбавлення волі.

До нього раніше двічі застосовувались вимоги ст. 75 КК України, але це не зупинило його від вчинення нових злочинів, за які зараз відбуває покарання, і свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства.

На даного засудженого неодноразово застосовані судом заходи покарання, метою якого також є і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, не мають свого очікуваного та дієвого впливу.

Дані про особу засудженого, тяжкість та характер вчинених ним злочинів, характеристика за місцем відбування покарання, відношення та оцінка ним своєї злочинної діяльності, значний строк не відбутого покарання, відсутність переконливих даних про бажання та можливість продовжити ефективне лікування та безповоротно відмовитися від продовження злочинної діяльності, відсутність підтвердження об`єктивного перешкоджання захворюванням відбуванню покарання, інші доводи даної ухвали, не дають суду достатніх підстав для задоволення подання.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції безпідставно при розгляді подання застосовано вимоги спільного Наказу №3/6 ДДУ ПВП та МОЗ України від 18.01.2000 року, оскільки даний процесуальний документ втратив чинність.

При постановленні рішення, суд першої інстанції мав керуватися Наказом Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що з мотивувальної частини ухвали суду, слід виключити покликання на Наказ №3/6 ДДУ ПВП та МОЗ України від 18.01.2000 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 84 КК України, ст.ст. 376,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволити частково.

Виключити з мотивувальної частини ухвали суду від 10 березня 2015 року покликання на Наказ №3/6 ДДП ПВП та МОЗ України від 18.01.2000 року.

В решті ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Львівського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області ОСОБА_9 про звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/
З оригіналом вірно.
Суддя: ОСОБА_2
Виконав помічник судді: ОСОБА_13 .
Дата виготовлення 05.06.2015 р.
Ухвала набрала законної сили 02.06.2015 р.