В И Р О К
іменем України
05 травня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

та потерпілої ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.04.2015 року за №0001061 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.11.2003 року за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі; вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02.04.2012 року за вчинення злочину передбаченого ст.395 КК України до 2 місяців арешту; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_4 , 10.04.2015 року приблизно о 15.45 год., перебуваючи на території ЛКП «Музей «Личаківський цвинтар», що знаходиться по вул. Мечникова, 33 в м. Львові, із корисливих мотивів, зневажаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходилися на могилах, таємно демонтував та викрав із могили ОСОБА_7 вазу зі сплаву міді та бронзи, чим заподіяв збитків потерпілій ОСОБА_6 на суму 450 доларів США, що згідно офіційного курсу НБ України станом на 09.08.2014 року становило 5670 грн. Таким чином скоїв злочин передбачений ч.3 ст.297 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав, суду показав, що оскільки був наркозалежний і не працював, користувався будь-якими тимчасовими заробітками для придбання наркотичних засобів. 10.04.2015 року він зайшов на територію Личаківського цвинтаря з метою відшукати та викрасти якісь металеві предмети щоб згодом їх продати. Проходячи мимо поховання ОСОБА_7 він побачив на плиті вазу із кольорового металу і вирішив її викрасти. На вказану вазу він накинув куртку, вперся ногою у пам`ятник і відкрутивши вазу заховав її у сумку та пішов здати на пункт прийому металобрухту. Перед цим соняшники із вази заніс до сміттєвих баків і викинув їх разом з іншими квітами. Оскільки у пункті прийому металобрухту відмовилися взяти вазу, він її викинув. Через декілька днів він прийшов на Личаківський цвинтар, щоб викрасти лампу, яку там бачив, але був затриманий охороною і зізнався у крадіжці вази. У скоєному розкаюється.

Крім показів обвинуваченого, його винуватість у скоєному злочині доведена наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду показала, що після смерті її чоловіка ОСОБА_7 на могилі, яка знаходиться на Личаківському цвинтарі, з родиною встановили йому пам`ятник. Крім цього, перебуваючи за кордоном вона придбала вазу із бронзи, яку облаштувала для квітів на могилі. 11.04.2015 року її дочка прийшла помити пам`ятник і виявила, що з могили викрадено вазу у якій знаходилися пластмасові соняшники та інші квіти. Прибувши на місце події вона викликала працівників міліції, які провели перші слідчі дії і зафіксували цей злочин. Переглянувши камери відеоспостереження було встановлено, хто саме вчинив цей злочин. Неподалік могили вона виявила соняшники, які викинув обвинувачений. Пояснила, що вартість вази становить 450 доларів США,що згідно з курсом НБУ становить 5670 грн. Шкода їй не відшкодована.

З копії свідоцтва № НОМЕР_1 про поховання від 18.09.2012 року вбачається, що потерпілою збудовано родинний гробівець, в якому в 2012 році поховано ОСОБА_7 .

З протоколу огляду місця події від 11.04.2015 року вбачається, що в результаті огляду місця поховання ОСОБА_7 виявлено пошкодження у надгробній плиті, зокрема отвір у який вставлялася ваза, яка була відсутня.

Таким чином винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 297 КК України, оскільки він, 10.04.2015 року приблизно о 15.45 год., перебуваючи на території ЛКП «Музей «Личаківський цвинтар», що знаходиться по вул. Мечникова, 33 в м. Львові, із корисливих мотивів, зневажаючи на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходилися на могилах, таємно демонтував та викрав майно потерпілої ОСОБА_6 на суму 5670 грн.

При цьому суд вважає, що органами досудового слідства безпідставно вмінено заподіяння шкоди окрім потерпілої ОСОБА_6 , ще й ЛКП «Музей «Личаківський цвинтар», оскільки судом встановлено, що викрадене майно належало потерпілій, яке вона придбала за кордоном та встановила на могилі свого чоловіка.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, які пом`якшує покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він по місцю проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому злочині визнав, в той же час вчинив тяжкий злочин, раніше судимий за корисливий особливо тяжкий злочин, завдану злочином матеріальну шкоду не відшкодував.

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправленню і перевихованню сприятиме покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття підсудного під варту з 15.04.2015 року.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1