Справа №377/597/15-к
Провадження №1-кп/377/31/15
- по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.186 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_8 , відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за наступних обставин: 03 травня 2015 року близько 22 години, ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 , проходячи між будинком АДРЕСА_2 , зустріли раніше незнайомих їм ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 , які йшли назустріч. Порівнявшись з ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , раптово наніс останній одного удару рукою в область шиї. Від отриманого удару ОСОБА_10 , впала на асфальтні плити. ОСОБА_4 , бажаючи захистити ОСОБА_10 , почала бити ОСОБА_9 , сумкою. В цей час ОСОБА_5 , підбіг до ОСОБА_4 , та обхопивши рукою її шию, почав відтягувати потерпілу від ОСОБА_9 , і у нього виник умисел на відкрите заволодіння цінними речами останньої. Відтягнувши ОСОБА_4 , на декілька метрів від ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , реалізуючи свій намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повалив потерпілу на асфальтні плити та сівши зверху на неї, застосовуючи фізичну силу, зірвав з її лівого вуха золоту сережку, вартістю 1427 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Після вчинення злочину ОСОБА_5 , з місця злочину втік. В результаті дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 , були завдані тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій руці, забою м`яких тканин мочки лівого вуха, які згідно висновку судово-медичної експертизи №7 від 06.05.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину в інкримінованому кримінальному злочині визнав повністю. Суду показав, що 03.05.2015 року перебував у нетверезому стані, погано пам,ятає вчинене, але його дії вірно викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаюється, матеріальну шкоду потерпілій відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_11 , в судовому засіданні повідомила, що на даний час у неї немає претензій до обвинуваченого, матеріальна шкода відшкодована.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченого та перевіркою матеріалів щодо процедури досудового розслідування і даних, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.
Вислухавши показання обвинуваченого, в яких він визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, перевіривши надані матеріали досудового розслідування щодо процедури досудового розслідування, які не суперечать визнанню обвинуваченим своєї вини, врахувавши відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_12 , винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та достатність підстав для призначення йому передбаченого законом покарання.
Відповідальність за вчинений злочин обвинуваченого ОСОБА_12 , передбачена ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майно (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, оскільки його дії відповідають кваліфікуючим ознакам цього злочину.
Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обвинувачений вчинив кримінальний злочин, що згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. За місцем проживання обвинувачений характеризується формально позитивно, має постійне місце проживання, немає постійного місця роботи, є інвалідом 2 групи загального захворювання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ч.1 ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди, а також відповідно до ч.2 ст.66 КК України особа характеризується позитивно, потерпіла не має до нього матеріальних претензій, що знижує ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом відповідно до положень ст. 67 КК України не встановлено.
Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає кримінальне покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до семи років.
Враховуючи кілька обставин, що пом,якшують покарання обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді, позбавлення волі. Проте враховуючи, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, до нього можливо застосувати покарання з застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком.
Речові докази: золота сережка, що належить потерпілій, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , відповідно до ч.9 п.5 ст.100 КПК України повернути законному володільцю.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Арешт на майно не накладався. Судові витрати по справі відсутні. Підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у виді домашнього арешту немає.
Керуючись ст.ст. 369-371,373-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання: у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_12 , від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом випробувального строку двох років, не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; буде повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну проживання, роботи; буде з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речовий доказ золота сережка, що належить потерпілій ОСОБА_4 , яка передана на зберігання останній залишити у ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обраний до обвинуваченого ОСОБА_12 , у виді домашнього арешту скасувати.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1