АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/148/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2014 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого прокурора 1-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під домашнім арештом до 15 січня 2015 року включно, із забороною залишати з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365; ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365; ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, та наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і які на момент розгляду клопотання старшого прокурора не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зокрема, як зазначає апелянт, посилання в оскаржуваній ухвалі на кримінальне провадження № 0000228 від 21 січня 2014 року є незрозумілим, оскільки старшим прокурором було подано до Печерського районного суду міста Києва клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під домашнім арештом в кримінальному провадженні № 0001256, яке 12 листопада 2014 року було виділено із кримінального провадження № 000835, внесеного в ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України.
На думку захисника, прокурором не наведено жодної обставини стосовно недостатності застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі слідчий суддя теж не зазначив ці обставини. Крім того, апелянт вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не було враховано ту обставину, що за період перебування підозрюваного під домашнім арештом, а також у період з 26 листопада 2014 року по 07 грудня 2014 року, коли ОСОБА_8 знаходився без будь-якого запобіжного заходу, він жодного разу не порушував своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому автор апеляції звертає увагу, що слідчий суддя, продовживши ОСОБА_8 строк тримання під домашнім арештом до 15 січня 2015 року, тим самим порушив вимоги ч. 6 ст. 181 КПК України, в якій визначено, що строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців. Зокрема, як зазначено в апеляційній скарзі, ОСОБА_8 03 липня 2014 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому сукупний строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом закінчився 03 січня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГСУ Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256 від 12 листопада 2014 року, які того ж числа були виділені із кримінального провадження № 0000835, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України. В свою чергу, кримінальне провадження № 0000835 ще раніше було виділено із кримінального провадження № 0000228, яке було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 січня 2014 року.

Таким чином, ствердження захисника про незрозумілість посилання в ухвалі слідчого судді на кримінальне провадження № 0000228 від 21 січня 2014 року є безпідставним, оскільки саме з цього кримінального провадження розпочалося досудове розслідування і у даній справі.

12 червня 2014 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України.

03 липня 2014 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
29 жовтня 2014 року у ході розслідування кримінального провадження ОСОБА_8 було змінено повідомлення про підозру та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365; ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме про підозру в тому, що він під час перебування на посаді заступника Міністра внутрішніх справ України керівника апарату, тобто будучи службовою особою, перевищив свої службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків, і, крім того, виступив пособником у розтраті майна Міністерства внутрішніх справ України в особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб.
08 грудня 2014 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом було продовжено до 25 грудня 2014 року.
19 грудня 2014 року заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування було продовжено до 25 січня 2015 року.

22 грудня 2014 року старший прокурор 1-го відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 до 16 січня 2015 року строку тримання під домашнім арештом на певний період доби. Це клопотання мотивоване тим, що досудове слідство не може бути завершено, оскільки необхідно ознайомити підозрюваного та його захисників з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, а ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду існує до теперішнього часу.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2014 року дане клопотання було задоволено частково та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк домашнього арешту до 15 січня 2015 року включно.
Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку домашнього арешту слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365; ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих старшим прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Такими даними є долучені до матеріалів судового провадження докази, з огляду на які у колегії суддів сумнівів стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри не виникає. При цьому слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішував ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінював докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу як продовження строку тримання під домашнім. Одночасно слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчинених злочинах, а також на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто заявлений у клопотанні ризик з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшився та існує на даний час, незважаючи навіть на те, що ОСОБА_8 , не перебуваючи з 26 листопада 2014 року по 07 грудня 2014 року під будь-яким запобіжним заходом, не порушував своїх обов`язків.
Тому слідчий суддя обґрунтовано визначив, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаному ризику, а у провадженні необхідно ознайомити підозрюваного та його захисників з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Правильно визначено слідчим суддею і сукупний строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом, який в цілому не перевищує шести місяців з огляду на період часу з 26 листопада 2014 року по 07 грудня 2014 року, коли ОСОБА_8 не перебував під будь-яким запобіжним заходом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку тримання особи під домашнім арештом, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого прокурора 1-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під домашнім арештом до 15 січня 2015 року включно, із забороною залишати з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4