справа № 1п - 3 / 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір
Н.В.

при секретарі Данчук
Л.А.

з участю
прокурора Ідрісова
P.M.

потерпілих ОСОБА_11

ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_10

розглянувши у додатковому попередньому судовому засіданні
в залі суду у м.Рівному матеріали кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Козин Радивилівського району Рівненської
області, українки, громадянки України, одруженої, на утриманні одна
неповнолітня дитина, працюючої провізором в аптеці №121 в м.Рівному, не
судимої, проживаючої по АДРЕСА_1

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

06 липня 2003 року, приблизно в 21.30 год., ОСОБА_1, керуючи
автомобілем „NISSAN- SUNNY" н.з.НОМЕР_1, в
салоні якого в якості пасажира знаходився власник ОСОБА_1, рухалась із
швидкістю близько 90 км/год, по автодорозі Київ-Чоп зі сторони м.Острога у
напрямку м.Рівного.

Одночасно
ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ГАЗ-24" н.з.НОМЕР_1, в салоні якого в якості
пасажира знаходилася ОСОБА_3
рухався в зустрічному напрямку з швидкістю 60 км/год.

На 332
км + 300 м. вказаної автодороги, що поблизу смт.Квасилів Рівненського району
Рівненської області, ОСОБА_1 не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася
з керуванням транспортного засобу, виїхала на смугу зустрічного руху, де
допустила зіткнення з автомобілем „ГАЗ-24" д.н.НОМЕР_1, водій якого не мав
можливості уникнути зіткнення по незалежним від нього технічним причинам.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди отримали
тілесні ушкодження:

ОСОБА_3 - закрита черепно-мозкова травма, струс головного
мозку, множинні забійно-різані рани обличчя, забій лівого колінного та
кульшового суглобу, що ускладнились ілеофеморальним тромбозом, ушкодження
лівого ока з наявністю стороннього тіла, що ускладнилось післятравматичним
кератоепіскларитом лівого ока, післятравматичним ретинітом з крововиливом
лівого ока, які відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію
довготривалого розладу здоров'я;

2

ОСОБА_1
- поєднана травма: закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку,
закрита травма грудної клітки, перелом 6, 7 ребер зліва та 10, 11 ребер справа,
крововилив в поперековій ділянці, субкапсулярний розрив лівої нирки, крововилив
та забійні рани на обличчі, які відносяться до середнього ступеню тяжкості по
критерію тривалості розладу здоров'я,

а автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В прямому безпосередньому причинному зв'язку з
виникненням ДТП і
шкідливими наслідками, що настали, перебуває грубе порушення ОСОБА_1 таких
пунктів Правил дорожнього руху, які вимагають:

п.1.4.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники
виконують ці Правила.

п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або
здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху
водій зобов'язаний б) бути уважним,
стежити за дорожньою обстановкою,
відповідно реагувати на її зміну, ...;

п.11.2. Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до
правого краю проїзної частини.

п.11.4. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для
руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного
руху бік дороги.

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій
повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що
перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати
його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників
руху об'їзду перешкоди.

п.34. Лінію 1.1
(вузьку суцільну) перетинати забороняється.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 пред'явлено
обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України як
порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує
транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тілесні ушкодження середньої
тяжкості.

Допитана в якості обвинуваченої ОСОБА_1 від показів
відмовилась згідно ст.63 Конституції України.

Будучи
допитаною в якості свідка, ОСОБА_1 показала, що 6 липня 2003 року біля 21.40 год. вона керувала
даним автомобілем та рухалася по а/д Київ-Чоп в напрямку м.Рівного зі швидкістю
приблизно 90 км/год. Біля неї на передньому сидінні пасажира знаходився її
чоловік ОСОБА_1, який під час поїздки та під час ДТП спав. Проїжджаючи
приблизно 332 км. даної автодороги
(поблизу смт.Квасилів Рівненського району), вона побачила автомобіль марки
„ГАЗ", що рухався в зустрічному напрямку. Помітила даний автомобіль
завчасно - метрів за тридцять. Після зближення автомобілів відбулося зіткнення.
Яким чином і по якій причині зіткнулися автомобілі, вона пояснити не може.
Наскільки вона пам'ятає, на зустрічну смугу не виїжджала. Більше автомобілів на
даному відрізку автодороги
в цей час не було, ніяких перешкод, а також ніяких маневрів по об'їзду та
обгону вона не виконувала. Після моменту зіткнення нічого не пам'ятала. Прийшла
до свідомості через три тижні в реанімації ЦМЛ м.Рівного.

Згодом дала додаткові пояснення, про те, що керований нею
транспортний засіб перебував у технічно справному стані, системи керування та
гальм працювали добре. Вантажу в автомобілі не було. На вулиці було ще видно,
транспортні засоби рухалися без освітлення, лише деякі водії ввімкнули габаритні
вогні. Дорожнє покриття

3

автодороги було сухим.
Проїжджаючи 332 км.
автодороги Київ-Чоп та наближаючись до АЗС „ТНК", розташованої
зліва по ходу її руху,
рухалася зі швидкістю біля 90 км/год, приблизно посередині смуги руху в сторону
м.Рівного. На одній з ділянок дороги вона, несподівано для себе, попереду на її
смузі руху побачила якийсь металевий предмет. Що це було пояснити не може. їй
нічого не залишалося, як виїхати на зустрічну смугу з метою об'їзду цієї
перешкоди, оскільки відстань до зустрічного легкового автомобіля „ГАЗ", на
її думку, дозволяла їй це зробити. Виїхавши на смугу зустрічного руху та
об'їхавши перешкоду, вона почала повертатися на її смугу руху. Через якусь мить
стався сильний удар. Подальший розвиток подій не пам'ятає. Де саме на проїзній
частині сталося зіткнення автомобілів, вона відповісти не може. Перед
зіткненням вона не гальмувала. Чи була вона та чоловік пристебнуті ременями
безпеки не пам'ятає. Має посвідчення водія категорії „В", яке отримала у
1998 році і з того часу керувала легковими автомобілями різних моделей. На
даному автомобілі до ДТП
їздила неодноразово і за кермом почувала себе впевнено / а.с.114, 118-119,
120 /.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнала, її вина в інкримінованому їй
діянні в повному обсязі доведена та підтверджується наступними зібраними по
справі доказами та матеріалами:

Будучи
допитаною в якості потерпілої ОСОБА_3показала, що 6 липня 2003 року біля 21.30 год. вона знаходилася
в якості пасажира на передньому сидінні автомобіля „ГАЗ-24" н.з.НОМЕР_2,
яким керував її чоловік ОСОБА_2. Рухались по автодорозі Київ-Чоп зі сторони
м.Рівного у напрямку м.Острога. Швидкість руху їх автомобіля була невеликою,
близько 60 км/год. Вона та чоловік були пристебнуті ременями безпеки. На вулиці
було ще видно, транспортні засоби рухалися без освітлення, лише деякі
автомобілі їхали з увімкненими габаритними вогнями. Дорожнє покриття
знаходилося у сухому стані. Проїжджаючи 332 км+300 м. вказаної автодороги,
навпроти АЗС „ТНК" побачила, що в безпосередній близькості на смугу руху
їх автомобіля виїхав легковий автомобіль іноземного виробництва синього
кольору, водій якого рухався в зустрічному напрямку. За мить сталося зіткнення
транспортних засобів, яке відбулося на смузі руху їх автомобіля. Що відбувалося
у подальшому не пам'ятає, а до свідомості прийшла у ЦМЛ м.Рівне, де тривалий
час лікувалась в зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями /а.с.116 /.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення та додатково показав, що в
даній ситуації він не встиг ні загальмувати, ні відвернути кермо вправо.
Автомобілі зіткнулися передніми часинами. Від зіткнення його автомобіль
розвернуло і він частково виїхав на зустрічну смугу руху, а автомобіль підсудної
зупинився частково на зустрічній смузі, а частково на узбіччі. Внаслідок ДТП
підсудна, її чоловік, він та його дружина отримали тілесні ушкодження / а.с.108
/.

Потерпілий ОСОБА_1показав про те, що під час ДТП він спав,
додатково показав, що на початку травня 2003 року він придбав даний автомобіль
н.3.НОМЕР_1 1995 року випуску синього кольору та зареєстрував його в МРЕВ ДАІ
м.Рівне. Протягом двох місяців ( з 14.05. до 06.07.2003 року) разом з дружиною
використовували вказаний транспортний засіб по власних потребах. Автомобіль
постійно зберігався за місцем їх проживання. Транспортний засіб перебував у
технічно справному стані, всі системи працювали добре, за вказаний період
потреб у проведенні ремонтних робіт не виникало. Його дружина посвідчення водія
категорії „В" отримала у 1998 році, з того часу керувала легковими
автомобілями різних моделей, за кермом почувала себе впевнено. На даному
автомобілі до аварії їздила неодноразово. 6 липня 2003 року біля 21.30 год. він разом з
дружиною на вказаному автомобілі поверталися з Радивилівського району додому в
с.Бармаки Рівненського району. Рухались автодорогою
Київ-Чоп. Він знаходився на передньому пасажирському сидінні, керувала
автомобілем його дружина. Чи були вони пристебнуті ременями безпеки не
пам'ятає. Дорогою він задрімав, а коли прокинувся, то йому стало відомо, що він
знаходиться у лікарні, так як вони потрапили в ДТП, про обставини якої повідомити нічого не може. Одночасно може
стверджувати, що

4

причиною ДТП не був технічний стан керованого
дружиною автомобіля, так як останній 1995 року випуску і перебував у відмінному
стані / а.с.109, 112, 117/.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4показав, що 6 липня 2003
року, перебуваючи на чергуванні, отримав повідомлення чергового ДАІ про те, що
на 332 км. а/д Київ-Чоп, що поблизу смт.Квасилів Рівненського району, сталася ДТП, а саме зіткнення
транспортних засобів. Прибувши на місце аварії побачив, що відбулося зіткнення
автомобілів „NISSAN- SUNNY" та „ГАЗ-24". В присутності понятих склав
протокол огляду місця ДТП
та схему до нього. При проведенні огляду місця ДТП він особисто здійснював
огляд і металевого предмету, який би створював перешкоду для руху автомобіля „NISSAN- SUNNY"
не виявив, інакше б даний металевий предмет був відображений на схемі до
протоколу огляду та в самому протоколі огляду місця ДТП / а.с.122 /.

Даний
факт підтвердили свідки ОСОБА_5/ а.с.123 /, ОСОБА_6/ а.с.124 /, ОСОБА_7/
а.с.125 /, ОСОБА_8- понятий при огляді місця події / а.с.126 /.

При
відтворенні обстановки і обставин події від 17.09.2003 року із свідком ОСОБА_9
та при відтворенні обстановки і обставин події від 04.08.2005 року із
обвинуваченою ОСОБА_1 було встановлено обставини зіткнення даних автомобілів,
що мало місце 06.07.2003 року на 332 км+300 м. а/д Київ-Чоп / а.с.129-130,
131-132 /.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1841 від 10 вересня 2003 року
встановлено, що ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження / а.с.32-33 /, № 1863
від 11 вересня 2003 року ОСОБА_1 - середнього ступеня тяжкості тілесні
ушкодження / а.с.37-38 /, № 1864 від 11 вересня 2003 року ОСОБА_3 - середнього
ступеня тяжкості тілесні ушкодження / а.с.42-43 /, № 1837 від 10 вересня 2003
року ОСОБА_2 -легкі тілесні ушкодження / а.с.47 /.

Відповідно
до висновку автотоварознавчої експертизи № 480 від 11 вересня 2003 року матеріальний
збиток, завданий власнику автомобіля „ГАЗ-24" н.з. НОМЕР_1 в результаті
його пошкодження під час ДТП,
становить 4 383, 26 грн. / а.с.52-60 /.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 60 від 10 червня 2004
року встановлено, що автомобіль „NISSAN-SUNNY" н.з. НОМЕР_1
перед ДТП перебував
у технічно справному стані / а.с.64-69 /.

Висновком транспортно-трасологічної експертизи № 685 від 25 грудня 2003
року встановлено, що місце зіткнення даних автомобілів знаходиться на смузі
руху автомобіля „ГАЗ-24" н.з.НОМЕР_1 між місцем закінчення слідів
гальмування та подряпинами на проїзній частині дороги / а.с.74-82 /.

Згідно
висновку судової автотехнічної експертизи дослідження механізму ДТП № 469 від 24
вересня 2003 року встановлено, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1
повинна була діяти у відповідності з вимогами пунктів № 11.2., 11.4., 12.1.,
12.3., 34 Правил дорожнього руху України / а.с.88-91 /.

Дані
обставини підтверджені у висновку судової автотехнічної експертизи № 322 від 31
жовтня 2006 року / а.с. 100-103 / та висновку повторної автотехнічної
експертизи № 37 від 31 січня 2007 року / а.с.233-237 /.

Даними
протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до нього, в яких
зафіксовано положення автомобілів після пригоди/ а.с. 12-14/. Даними протоколу
огляду і перевірки технічного стану автомобілів доводиться наявність на них
механічних пошкоджень / а.с. 17-18 /.

Постановою слідчого СВ УМВС України в Рівненській області
справа була направлена до суду для звільнення обвинуваченого від кримінальної
відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності того, що з моменту
вчинення злочину пройшло більше трьох років.

Суд вважає
постанову слідчого обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до п.2 ст.12 КК України злочин, який
інкримінується ОСОБА_1, передбачений
ч.1 ст.286 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Санкція
даної статті передбачає покарання менш суворе ніж позбавлення волі.

5

У
відповідності до вимог ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком
законної сили минули такі строки:

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який
передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

На підставі доказів встановлено, що злочин, в якому
обвинувачується ОСОБА_1, мав місце 06 липня 2003 року.

Умовою
звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного
умисного злочину, а підставою такого звільнення настання певної події, у даному
випадку закінчення строків давності.

Звільнення
від кримінальної відповідальності не є виправданням особи, а є відмовою держави
від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї
кримінально-правових засобів примусового характеру. Закриття справ щодо таких
осіб є законодавчим втіленням державного гуманізму, наданням державою людині,
яка оступилася, можливості виправитися.

Суд
переконався, що діяння, яке поставлене особі за провину, дійсно мало місце,
воно містить склад злочину і дана особа винна у його вчиненні, умови і підстави
її звільнення передбачені КК. Дана особа погоджується на закриття справи з
даних підстав.

За таких
умов суд вважає, що обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної
відповідальності згідно ст.49 КК України, а справа закриттю на підставі ст.11-1
КПК України.

Згідно ст.28 КПК України та п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 "Про практику
застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", в разі
закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги
потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

З обвинуваченої підлягає до стягнення вартість проведеної
автотехнічної експертизи в розмірі 117 грн. 30 коп.

На підставі
наведеного, ст.49 КК України, керуючись ст.11-1, 81, 282 КПК України,

суд

постановив:

ОСОБА_1від
кримінальної відповідальності звільнити. Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, провадженням закрити.

Запобіжний захід
відносно обвинуваченої у вигляді підписки про невиїзд скасувати. Стягнути з
ОСОБА_1 в прибуток держави 117 грн. 30 коп. за проведену автотехнічну експертизу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 7 діб з моменту її
проголошення.