Справа № 675/2062/14-к
Провадження № 1-кп/675/2/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000774, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2013 року, про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області, українець, громадянин України, освіта повна

загальна середня, одружений, інвалід ІІІ групи, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 за таких обставин.

08 грудня 2013 року близько 14 годиниОСОБА_5 перебував біля приміщення власної літньої кухні, розташованої неподалік будинку АДРЕСА_2 , де в цей час також перебувала ОСОБА_6 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_5 з причин особистої неприязні наніс в обличчя ОСОБА_6 удар кулаком, а коли потерпіла впала на коліна та вперлась руками в землю, наніс їй ще кілька ударів кулаками по плечах, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травматичного видалення четвертого зуба на нижній щелепі справа, крововиливів м`яких тканин верхньої губи справа, нижньої губи зліва, обох плечей, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні своєї вини не визнав, суду показав, що його сім`я проживає по сусідству з ОСОБА_6 протягом тривалого часу та в них склались неприязні стосунки. 08 грудня 2013 року вдень ОСОБА_5 , пересуваючись на милицях після отриманого переламу правої ноги, відкинув сніг і перебував у власній літній кухні, коли побачив, що ОСОБА_6 , відкидаючи сніг, кидає його під гараж. ОСОБА_5 вийшов з двома милицями і зробив ОСОБА_6 зауваження, у відповідь на що ОСОБА_6 нанесла удар лопатою по правій милиці і зломила її. ОСОБА_5 зазначив, що від цього втратив рівновагу, став падати і схопив ОСОБА_6 за одяг. При цьому ОСОБА_6 кричала та обзивалась. ОСОБА_5 категорично заперечив факт нанесення ударів ОСОБА_6 .

Хоча ОСОБА_5 своєї вину у заподіянні ОСОБА_6 умисних легких тілесних ушкоджень не визнав, його вина підтверджується іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що дійсно проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_5 і близько 20 років між ними існують неприязні стосунки. 08 грудня 2013 року приблизно о 14 годині вона відкидала сніг для можливості проходу до своїх господарських будівель. В цей час з приміщення власної літньої кухні вийшов, спираючись на одну милицю, ОСОБА_5 , котрий перебував в стані алкогольного сп`яніння, став сваритись, вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя і вибив потерпілій нижнього зуба справа. Від удару ОСОБА_6 впала на коліна і на руки, а ОСОБА_5 продовжував наносити їй удари кулаками по плечах і по спині. Свідками цієї події були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про обставини події не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Допитані за клопотанням сторони захисту в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 особисто і безпосередньо обставин події не бачили, про те, що відбувалось, їм стало відомо зі слів самого ОСОБА_5 , окрім того ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не допитувались в якості свідків в ході досудового розслідування. Проте всі свідки підтвердили наявність тривалих неприязних стосунків між ОСОБА_6 та сім`єю ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 відмовився від проведення слідчого експерименту, що унеможливлює перевірку спроможності показів ОСОБА_5 про можливий механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 при падінні на неї ОСОБА_5 , що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 1586 від 31 грудня 2014 року - 12 січня 2015 року.

Крім того, посилання ОСОБА_5 про неможливість нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 через пошкодження правої ноги спростовується показами допитаного в ході судового розгляду за клопотанням сторони захисту в якості свідка хірурга-травматолога ОСОБА_14 , котрий вказав, що станом на 08 грудня 2013 року у ОСОБА_5 була малоопорна лише права нога, він міг відкидати сніг, ходити, спираючись на палку чи костур, присісти і зігнутись.

Разом з тим покази потерпілої ОСОБА_6 знайшли підтвердження у досліджених в ході судового розгляду доказах.

Як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду потерпіла давала однакові послідовні, несуперечливі покази щодо обставин та способу заподіяння їй умисних легких тілесних ушкоджень, що підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 02 травня 2014 року з фототаблицями за участю ОСОБА_6 , під час якого вона добровільно, послідовно, несуперечливо, без будь-чиїх підказок та примусу розповідала та показувала послідовність дій обвинуваченого та власних дій. Покази, які давала ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, відповідають показам, які потерпіла давала в суді.

Крім того покази потерпілої підтверджуються показами допитаного в якості свідка ОСОБА_8 , котрий показав, що 08 грудня 2013 року перебував у гостях на святкуванні дня народження в будинку АДРЕСА_2 . В денний час свідок виходив на подвір`я покурити і бачив, як між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виникла сварка, потім ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_6 впала лицем донизу на коліна та вперлась руками в землю, а ОСОБА_5 наніс їй ще декілька ударів. Коли ОСОБА_6 піднялась уходити, свідок бачив на її обличчі кров. Свідок вказав, що ОСОБА_6 ніяких ударів ОСОБА_5 не наносила.

Покази свідка ОСОБА_8 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту за його участю від 02 травня 2014 року з фототаблицями, під час якого ОСОБА_8 добровільно, послідовно, несуперечливо, без будь-чиїх підказок та примусу розповідав та показував де, як та за яких обставин відбувалось заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Покази, які давав ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, відповідають показам, які свідок давав в суді.

Покази потерпілої та свідка ОСОБА_8 щодо механізму утворення у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичного експерта № 1586 від 31 грудня 2014 року - 12 січня 2015 року.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_10 підтвердив покази ОСОБА_8 , суду показав, що проживає в будинку АДРЕСА_2 . 08 грудня 2013 року у них були гості, оскільки святкувався день народження його дочки. В денний час під час застілля гості виходили на подвір`я. Коли на подвір`я вийшов свідок, там вже перебував ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_6 стояла на колінах, впершись руками в землю. Біля неї, спираючись на лопату, стояв ОСОБА_5 . Було видно, що між ними відбувся конфлікт. ОСОБА_8 розповів, що ОСОБА_5 бив ОСОБА_6 , однак особисто свідок не бачив як ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_6 , оскільки бачив подію не з самого початку.

Покази свідка ОСОБА_10 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту за його участю від 23 липня 2014 року з фототаблицями, під час якого ОСОБА_10 добровільно, послідовно, несуперечливо, без будь-чиїх підказок та примусу розповідав та показував відомі йому обставини події. Покази, які давав ОСОБА_10 під час слідчого експерименту, відповідають показам, які свідок давав в суді.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 підтвердила покази свідка ОСОБА_8 , суду показала, що проживає в будинку АДРЕСА_2 . 08 грудня 2013 року у неї вдома були гості, оскільки святкувався день народження онуки. В денний час під час застілля гості виходили на подвір`я. Коли свідок вийшла кликати гостей до столу, на подвір`ї перебував ОСОБА_5 , який сказав: «Так буде з кожним!» Самої події свідок не бачила, а лише чула цю фразу. Зі слів ОСОБА_8 , котрий того дня був у неї у гостях, їй відомо, що ОСОБА_5 бив ОСОБА_6 . Наступного дня свідок бачила наявні у ОСОБА_6 на губі синці, а також, що у потерпілої був вибитий зуб.

Покази свідка ОСОБА_9 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту за її участю від 02 травня 2014 року з фототаблицями, під час якого ОСОБА_9 добровільно, послідовно, несуперечливо, без будь-чиїх підказок та примусу розповідала та показувала відомі їй обставини події. Покази, які давала ОСОБА_9 під час слідчого експерименту, відповідають показам, які свідок давала в суді.

Згідно висновку № 688 завідувача Шепетівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_15 від 12 грудня 2013 року у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: синець на шкірі нижньої губи, синець на шкірі верхньої губи, травматична ампутація четвертого зуба на нижній щелепі зліва, синець на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча, синець на зовнішній поверхні правого плеча, які належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка лікар-стоматолог ОСОБА_16 суду показав, що у ОСОБА_6 дійсно був відсутній четвертий зуб на нижній щелепі справа і вона робила відповідне протезування, вартість якого становить 236 грн. 42 коп.

Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_15 суду показав, що у його висновку має місце механічна описка, оскільки дійсно у ОСОБА_6 мала місце травматична ампутація четвертого зуба на нижній щелепі справа. Експерт категорично ствердив, що всі виявлені ним у ОСОБА_6 тілесні ушкодження були чотирьохденної давності, тілесні ушкодження на обличчі могли виникнути виключно від дії тупих твердих предметів з обмеженими травмуючи ми поверхнями, враховуючи обставини конкретної події тільки від ударів кулаків, оскільки синці утворились на місці дотикання поверхні обличчя та п`ясно-фаланогових виступів кулака. Експерт зазначив, що отримання наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при падінні неможливе, при ударі об якусь поверхню малоймовірне.

Оскільки у висновку № 688 завідувача Шепетівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_15 від 12 грудня 2013 року виявлені невідповідності іншим дослідженим в ході судового розгляду доказам, за клопотанням сторони захисту судом була призначена повторна судово-медична експертиза потерпілої.

Враховуючи наявність невідповідностей у висновку № 688 завідувача Шепетівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_15 від 12 грудня 2013 року, суд вважає, що для визначення характеру, локалізації, механізму утворення та тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 після події 08 грудня 2013 року слід брати до уваги висновок судово-медичного експерта № 1586 від 31 грудня 2014 року - 12 січня 2015 року, висновки якого узгоджуються з іншими дослідженими доказами в кримінальному провадженні. Суд приймає до уваги, що згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тобто відсутня така кваліфікуюча ознака, як «короткочасний розлад здоров`я або незначна втрата працездатності», що міститься у диспозиції ч. 2 ст. 125 КК України.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого відповідно до встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин.

Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень доведена. Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 1 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, в ході судового розгляду встановлено не було.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, злочин скоїв вперше, являється інвалідом ІІІ групи, однак своєї вини не визнав, у скоєному не розкаявся, відсутність у ОСОБА_5 роботи, стабільного заробітку та обставин справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому для виправлення та перевиховання підсудного доцільно накласти на нього грошове стягнення. При визначенні розміру штрафу, який є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, суд враховує майновий стан підсудного, наявність у нього інвалідності ІІІ групи.

Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_5 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робив, інше кримінальне правопорушення не вчинив, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав. Потерпілою було надано суду належні та допустимі докази, які підтвердили факт використання нею на протезування зуба 236 грн. 42 коп. За таких обставин суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути суму матеріальної шкоди в повному обсязі. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної незаконними діями підсудного, суд бере до уваги характер та обсяг заподіяних потерпілій моральних та фізичних страждань, їх тривалість, тяжкість завданої моральної травми, її наслідки та істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, вимоги розумності і справедливості, а також думку самої потерпілої щодо розміру завданої їй моральної шкоди.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 124 КПК України, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, які складаються з витрат на правову допомогу і становлять згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 061302 від 01 квітня 2014 року 2000 грн.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання за ст. 125 ч. 1 КК України - штраф в сумі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 236 грн. 42 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1

Секретар