Справа №1806/1-38/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11/788/1/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, а також збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

представника цивільного позивача ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляціями засудженого ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 3 березня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , 1961 року народження, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

засуджений:

за ч. 1 ст. 358 КК України до обмеження волі на строку 1 рік 1 місяць;

за ч. 3 ст. 358 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Від покарання за ст. ст. 358 ч. 1 і 358 ч. 3 КК України звільнений на підставі ст. ст. 49, 74 ч. 5 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Виправданий за пред`явленим обвинуваченням за ст. ст. 15 ч. 2, 27 ч. 4, 369 ч. 1, 190 ч. 4 КК України за недоведеністю участі у вчиненні злочинів.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що 15 травня 2008 року, в період провадження відносно нього судового слідства по кримінальній справі, в офісі приватного підприємця ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 повідомив останній завідомо неправдиві відомості про виконане нею на його користь в жовтні 2007 року замовлення по тиражуванню бланків договорів на суму 3000 грн та висунув неправомірну вимогу видати йому документи на підтвердження зазначених обставин.

Введена в оману ОСОБА_10 , не усвідомлюючи протиправний характер своїх дій виготовила рахунок від 29 жовтня 2007 року та акт прийомки виконаних робіт від 30 жовтня 2007 року, а також завірила вказані документи власним підписом та відбитком печатки. Засуджений ОСОБА_9 завірив завідомо неправдивий документ акт прийомки виконаних робіт власним підписом, тим самим свідомо надавши йому офіційного статусу та підтвердивши неправдиві відомості про отримання зазначеної в акті продукції. Отримавши завідомо неправдиві документи, ОСОБА_9 надав їх суду для приєднання до матеріалів кримінальної справи, які судом були прийняті та долучені до справи.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у тому, що протягом жовтня-грудня 2007 року умисно шляхом обману та зловживання довірою схилив ОСОБА_8 до давання хабара службовим особам державної влади та місцевого самоврядування Середино-Будського району Сумської області на загальну суму 27 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 136 350 грн за надання в оренду земельної ділянки та оформлення документів на її отримання, проте злочин не довів до кінця та своїми діями підбурив до вчинення замаху на давання хабара з особистих корисливих мотивів.

Засуджений ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою також заволодів грошима потерпілої ОСОБА_8 на зазначену суму, чим вчинив шахрайство в особливо великих розмірах.

За результатами розгляду суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність участі ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за ст. ст. 15 ч. 2, 27 ч. 4, 369 ч. 1, 190 ч. 4 КК України з огляду на те, що отримані як на досудовому слідстві так і в суді фактичні дані викликають сумніви у винуватості засудженого, а сукупність зібраних та проаналізованих доказів не дозволяє їх спростувати.

В апеляції засуджений ОСОБА_9 просить скасувати вирок в частині обвинувачення його за ст. ст. 358 ч. 1 та ст. 358 ч. 3 КК України і закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу цих злочинів, оскільки підприємець ОСОБА_10 видала йому документи за результатами виконаного замовлення і вони не є підробленими.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить вирок скасувати у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої ОСОБА_9 апеляції, доводи представника потерпілої ОСОБА_7 та пояснення представника цивільного позивача ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляції засудженого ОСОБА_9 та просили скасувати вирок суду і постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів за інкримінованим обвинуваченням, задовольнивши інші вимоги апеляції, враховуючи думку прокурора ОСОБА_5 про залишення вироку суду без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_7 без задоволення, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово засудженого ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що подані апеляції підлягають задоволенню частково, вирок суду необхідно скасувати, а кримінальну справу повернути прокурору для додаткового розслідування.

Скасовуючи ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 6 травня 2014 року, якою був залишений без зміни вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 3 березня 2014 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму рішенні, зокрема зазначила, що апеляційний суд не перевірив відповідність висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, що могло вплинути на вирішення питання про винуватість засудженого та на правильність застосування кримінального закону.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, а згідно ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим.

Проте ці вимоги закону під час досудового слідства і розгляду справи в судовому засіданні не були виконані, обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо передачі ОСОБА_9 20 000 доларів США для давання хабарів відповідним службовим особам за сприяння в оформленні землі належно не з`ясовані.

За змістом ст. 374 КПК України апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на додаткове розслідування у випадку, якщо при апеляційному розгляді справи встановлено таку однобічність або неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 367, 368 КПК України 1960 року і роз`яснення п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» від 11 лютого 2005 року № 2 вказівки судді (суду) у разі повернення справи на додаткове розслідування є обов`язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора.

Як вбачається з матеріалів справи, 5 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ частково задовольнила касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , скасувала ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 8 листопада 2011 року та кримінальну справу щодо ОСОБА_9 за ст. ст. 15, 27, 369 ч. 1, 190 ч. 4, 358 ч. 1, 358 ч. 3, 70 КК України направила на новий апеляційний розгляд. При цьому колегія звернула увагу суду, що залишилося нез`ясованим питання, чому за одних і тих же обставин суд визнав гроші, передані потерпілою ОСОБА_11 як оплату за виконану роботу, а гроші, передані ОСОБА_9 , - як для передачі хабара, а також чому суд надав перевагу показанням свідка ОСОБА_10 та відкинув інші докази, у тому числі підтверджені документально, зокрема акти здачі-приймання виконаних робіт, рахунок про оплату послуг ПП ОСОБА_10 та інші.

19 липня 2012 року Апеляційний суд Сумської області частково задовольнив апеляції прокурора та адвоката ОСОБА_6 і вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 6 липня 2011 року відносно ОСОБА_9 скасував та у зв`язку з неповнотою та однобічністю досудового слідства повернув справу прокурору м. Суми для проведення додаткового розслідування.

У своєму рішенні апеляційний суд зазначив, що органом досудового слідства не перевірені обставини ввезення потерпілою ОСОБА_8 на територію України 20 000 доларів США, не встановлено, яка конкретно робота була проведена ОСОБА_11 та засудженим ОСОБА_9 по розробці статутних документів підприємства, засновником якого є ОСОБА_8 , його державній реєстрації та постановці на облік, які при цьому були понесені витрати, які дії вони вчинили по організації підприємницької діяльності для потерпілої ОСОБА_8 та якими коштами останньої шляхом обману та зловживання довірою заволодів ОСОБА_9 .

Крім того суд зобов`язав органи досудового слідства перевірити наявність у потерпілої ОСОБА_8 доларів США на час організації нею підприємницької діяльності та оренди землі через представництво та за допомогою ОСОБА_11 і засудженого ОСОБА_9 , зокрема шляхом з`ясування коли, де і яким чином вона ввозила, пересилала тощо із-за кордону на територію України долари США, які використовувалися для організації підприємницької діяльності.

Незважаючи на наведені рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Апеляційного суду Сумської області, обставини, за яких кримінальна справа була повернута на додаткове розслідування, належним чином досліджені не були, після прийняття 4 вересня 2012 року слідчим ОСОБА_12 справи до свого провадження, 27 вересня 2012 року обвинуваченому та його захиснику уже було оголошено про закінчення досудового слідства, при цьому крім додаткового допиту деяких свідків та здійснення запиту до Київської обласної митниці, жодних слідчих чи інших дій на виконання вказівок суду органом досудового слідства не було виконано. До того ж будь-якого процесуального чи іншого документа про неможливість чи інші причини невиконання вказівок суду у рішенні про повернення справи на додаткове розслідування до матеріалів справи не додано.

На неповноту досудового слідства звернув увагу і суд першої інстанції у вироку від 3 березня 2014 року, проте, не врахувавши того, що обставини, зазначені в ухвалі апеляційного суду, який повернув справу на додаткове розслідування, були досліджені поверхово, дійшов висновку про недоведеність участі ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Під час нового розслідування необхідно усунути зазначені недоліки, а саме, з`ясувати обставини на виконання ухвали Апеляційного суд Сумської області від 19 липня 2012 року, а також перевірити інші доводи, викладені в поданих апеляціях, та з урахуванням зібраних доказів прийняти законне й обгрунтоване рішення.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 374, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляції засудженого ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 3 березня 2014 року відносно ОСОБА_9 у зв`язку з неповнотою та однобічністю досудового слідства - скасувати.

Кримінальну справу направити прокурору м. Суми для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити підписку про невиїзд.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

головуючий ОСОБА_2