АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/102/15 Справа № 706/123/15-к Категорія: ст.ст. 131, 170 КПК УкраїниГоловуючий по І інстанції: ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - суддіОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

представника скаржника ОСОБА_8

зацікавленої особи ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :
Згідно ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Христинівського районного суду з клопотанням про арешт майна. Просив накласти арешт на майновий комплекс по переробці зернопродуктів в с. Івангороді Христинівського району, куди входить нежитлова будівля вартістю 10800 грн., площею 202,5 кв.м., обладнання - млин вартістю 41000 грн. та олійня вартістю 13500 грн..

В обґрунтування клопотання посилався на те, що по факту незаконного заволодіння шляхом шахрайства майновим комплексом по переробці зернопродуктів в с. Івангороді Христинівського району ОСОБА_9 29.09.2014 р. відкрите кримінальне провадження. У зв`язку з чим для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили необхідно накласти арешт на майно - комплекс по переробці зернопродуктів, оскільки ОСОБА_9 прагне зробити відчуження цього майна, що може потягнути за собою неможливість віндикації майна. Вчиненим шахрайством ОСОБА_9 завдав йому матеріальної шкоди на суму 65300 грн., що підтверджується протоколами реалізації з аукціону майнового комплексу по переробці зернопродуктів в с. Івангороді Христинівського району 14.08.2014 р., а також актом прийому-передачі майна від 23.08.2006 р..

Ухвалою слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про арешт майна.

Відмовляючи в клопотанні ОСОБА_7 , слідчий суддя посилається на те, що з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_9 арешт не може бути накладений на майно іншої фізичної чи юридичної особи, у даному випадку - ПП «Боніт - сервіс», крім того на даний час у кримінальному провадженні відсутня особа, на майно якої може бути накладений арешт.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом грубо порушено вимоги КПК України та безпідставно відмовлено в накладенні арешту на майно. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Христинівського райсуду від 02.02.2015 р., та постановити нову ухвалу про накладення арешту на майновий комплекс в АДРЕСА_1 , заборонивши вчиняти будь-які дії на відчуження.

Він же разом із його представником ОСОБА_8 зазначає, що судом першої інстанції грубо порушені їх права, оскільки суд позбавив їх можливості ознайомитися з документами які подав до справи ОСОБА_9 в кількості 77 аркушів і не зважаючи на своєчасно подану ними заяву про перенесення розгляду справи, суд розглянув її за їх відсутності, порушивши їх головне право на доступ до правосуддя як ініціаторів звернення до суду.

Суд також позбавив їх можливості подати додаткові документи до матеріалів справи на підтвердження їх вимог про накладення арешту на майно.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_7 ОСОБА_9 вважає, що суд апеляційної інстанції не має підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , оскільки в даний час у кримінальному провадженні немає даних ні про підозрюваного ні про обвинуваченого, а вищезазначений майновий комплекс не перебуває у приватній власності, а є майном юридичної особи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а обставини на які посилається апелянт у своїй апеляції є необґрунтованими, думку скаржника ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, думку зацікавленої особи ОСОБА_9 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу, такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги КПК України судом першої інстанції при розгляді справи виконані не в повній мірі, а доводи зазначені в апеляції частково заслуговують на увагу та додаткову перевірку викладених в ній обставин з урахуванням того, що ОСОБА_7 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Христинівського РВВС, де 30.09.2014 року дані були внесені до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу за клопотанням ОСОБА_7 , як ініціатора звернення до суду, без його участі та участі його представника ОСОБА_8 за наявності своєчасно поданої заяви про перенесення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з документами, які подав до справи ОСОБА_9 в кількості 77 аркушів, грубо порушив права сторони по справі, а саме права ОСОБА_7 ..

Відповідно до ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна особа, в тому числі і ОСОБА_7 , повинен мати не тільки право на справедливий суд, але і доступ до всіх рівнів судового розгляду та всіх форм судового контролю, передбаченого національним законодавством.

Вищезазначені порушення в сукупності, колегія суддів відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, вважає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду першої інстанції та перешкоджають апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Такі порушення є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляцію ОСОБА_7 слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та направити матеріали за клопотанням скаржника в той же суд на новий судовий розгляд, в ході якого необхідно детально перевірити всі вимоги клопотання і апеляційної скарги та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172, 309, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про арешт майна скасувати.

Матеріали провадження за клопотанням ОСОБА_7 про арешт майна направити в той же суд на новий судовий розгляд в іншому складі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :