У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Вус С.М.,

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 27 листопада 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого в силу ст. 89 КК України,

- за ч.2 ст.263
КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік з покладенням обов'язку періодично з'являтися на реєстрацію в
органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він на початку жовтня 2006 року, перебуваючи в
яру Ботанічного саду в м. Харкові, знайшов “нунчаки” та, достовірно знаючи, що
цей предмет є холодною зброєю багатоцільового призначення, носив його при собі
з метою самооборони до 27 жовтня 2006 року без передбаченого законом дозволу.

У апеляційному порядку справа не переглядалась.

У касаційному поданні прокурор зазначає, що
суд без застосування ст.69 КК України призначив ОСОБА_1 покарання нижче нижчої
межі санкції ч.2 ст.263 КК України. Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора на
підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені в касаційному поданні, колегія суддів вважає, що воно
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку злочину та правильність кваліфікації
його дій за ч.2 ст.263 КК України не
оскаржуються в касаційному поданні.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б давали
підстави для скасування вироку, по
справі не встановлено.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_1
покарання судом порушено вимоги ст.ст. 65, 69 КК України, відповідно до яких
суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті, що передбачає
відповідальність за вчинений злочин. При цьому за наявності декількох обставин,
що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може
призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією
кримінального закону.

Санкцією ч.2 ст.263 КК України передбачено покарання у виді штрафу до 50 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від 2 до 5 років, або
позбавлення волі на строк до трьох років.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд, не встановивши обтяжуючих покарання
обставин, урахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який є особою молодого віку,
характеризується задовільно, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, а також
пом'якшуючі покарання обставини - визнання ним
вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. З огляду на це,
суд призначив ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, тобто
нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст.263 КК України.

При цьому суд помилково не застосував ст. 69 КК України, хоча наведені у
вироку пом'якшуючі покарання обставини (визнання вини, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину) та дані про
ОСОБА_1, який в силу ст.89 КК України
має погашені судимості, істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину та давали підстави для застосування ст.69 КК України з призначенням покарання нижче від найнижчої
межі санкції ч.2 ст.263 КК України.

Ураховуючи викладене, а також те, що у касаційному поданні не ставиться
питання про м'якість призначеного засудженому покарання, колегія суддів вважає
необхідним вирок суду змінити, застосувавши щодо ОСОБА_1 ст. 69 КК України при
призначенні йому покарання.

Керуючись ст.ст.
394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити: вважати його засудженим за
ч.2 ст.263 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 1 (один) рік обмеження волі та на
підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов'язку періодично з'являтися на
реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді:

Міщенко С.М.
Кліменко М.Р.
Вус С.М.