Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тучин, Гощанського району, Рівненської області, проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, раніше не судимого

- засуджений за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Судом вирішено питання щодо речових доказів по справі.
За вироком суду, 23 квітня 2011 року о 16 год. 30 хв. працівники патрульної служби Рівненського міського відділу УМВС України в Рівненській області, старший сержант міліції ОСОБА_7 та прапорщик міліції ОСОБА_8 , перебуваючи на службі по охороні громадського порядку вулиць міста Рівного помітили на вул. Гагаріна в м. Рівне поблизу автостанції «Чайка», ОСОБА_6 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, чим ображав людську гідність та порушував громадський порядок.

Споряджені у формений одяг працівників міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли і пред`явили ОСОБА_6 службові посвідчення, після чого роз`яснивши ОСОБА_6 його права та обов`язки, попросили його сісти в службовий автомобіль та проїхати до Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення, для проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 відмовився виконати законну вимогу працівників міліції, безпричинно почав виражатись нецензурними словами на їх адресу та погрожував. Після чого був затриманий та поміщений до патрульної машини. Під час руху автомобіля намагався вибити в ньому бокове скло та пошкодити двері. Працівники міліції, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагались припинити протиправні дії ОСОБА_6 , однак, він чинив їм опір, намагався втекти та порвав формений одяг ОСОБА_7 . В наслідок таких дій ОСОБА_6 до нього було застосовано спец засоби та прийоми рукопашного бою.

В поданих на вирок суду апеляціях:

- прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій засудженого, вважає вирок незаконним у зв`язку невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого в наслідок м`якості.

Просить вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання за інкримінованою статтею у виді 6 місяців арешту;

Засуджений ОСОБА_6 вважає вирок незаконним та не обґрунтованим. Просить вирок скасувати а кримінальну справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.6 КПК України (в ред.1960року).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали подану ОСОБА_6 апеляцію щодо закриття справи за відсутністю події злочину, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції та не підтримав інших, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню частково, а засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при наведених у вироку обставинах, ґрунтується на сукупності зібраних по справі доказах, яким судом дано належну оцінку.

Як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_7 він та ОСОБА_8 , 23 квітня 2011 року заступили в наряд по охороні громадського порядку і на службовому автомобілі патрулювали вулиці Рівного. О 16 год.30хв. на території автостанції «Чайка», що по вул. Гагаріна в м. Рівне побачили ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, мали неохайний вигляд хитались. Підійшовши до останніх, він з ОСОБА_8 представились та попросили показати свої документи для встановлення особи, про те ОСОБА_6 та ОСОБА_9 сказали, що документів не мають. Після чого їм було запропоновано сісти до патрульної машини та проїхати в наркодиспансер для медичного освідчення. ОСОБА_9 сів в автомобіль, а ОСОБА_6 відмовився сідати, почавши виражатись до них нецензурною мовою, про те сів до машини. Під час руху автомобіля ОСОБА_6 намагався вибити задні бокові двері в службовому авто. Для припинення таких протиправних дій, ОСОБА_8 зупинив автомобіль, а ОСОБА_7 вийшов щоб заспокоїти ОСОБА_6 про те останній спочатку симулював стан непритомності, а потім відштовхнув потерпілого, намагався втекти та почав його шарпати в наслідок цих дій до ОСОБА_6 було застосовано спец засоби. Прибувши до наркодиспансеру ОСОБА_6 вдавав, що йому погано, відмовлявся говорити свої дані, падав на підлогу.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_8 , який з потерпілим заступив на патрулювання.

Свідок ОСОБА_10 , який освідчував ОСОБА_6 показав, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово падав, був збуджений.

Свідок ОСОБА_11 , який виїжджав для надання медичної допомоги ОСОБА_6 підтвердив свої покази, дані під час досудового слідства, що останній симулював непритомний стан, під час руху карети швидкої допомоги вів себе агресивно, висловлювався нецензурними словами, погрожував їм, бив ногами стіни салону швидкої та додав, що вони правдиві і записані з його слів.

Покази свідків та потерпілого є послідовними та узгоджуються між собою, а тому в їх правдивості сумнівів не виникає.

Суд вірно не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_9 , оскільки він, на досудовому слідстві неодноразово давав суперечливі покази, про те покази зазначені в т.1 а.с.67-70, дані ним 09.06.2011 року старшому слідчому прокуратури м. Рівне підтримав.

Доводи ОСОБА_6 щодо не визнання себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів, як і суд першої інстанції розцінює їх як намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.

Доводи прокурора щодо призначення більш суворого покарання є безпідставними, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, злочин вчинив вперше та невеликої тяжкості.

Однак, суд першої інстанції не врахував, що з моменту вчинення злочину ОСОБА_6 минуло більше трьох років, а тому доводи апеляції прокурора щодо строків давності є обґрунтованими.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_6 вчинив злочин, в квітні 2011 року, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

За таких обставин, враховуючи, що на час постановлення вироку минуло більше трьох років з дня вчинення злочину, засуджений підлягає звільненню від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Кваліфікація злочинних дій засудженого ОСОБА_6 за ч.2 ст.342 КК України є вірною.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд в повній мірі врахував всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини які обтяжують та пом`якшують покарання і призначив йому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.373 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища засудженого.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що вирок в частині призначення покарання підлягає зміні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в ред. 1960 року), колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора задовольнити частково.
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок суду - залишити без змін.

Доповідач : ОСОБА_1 (підпис)

Судді : ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1