ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2014 року грудня 17 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3
у підготовчому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2014 04 , за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у місті Дніпропетровськ, українця за національністю, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який за трудовим наймом не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за зареєстрованою адресою в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:
13 листопада 2014 року близько 21 години 50 хвилин в АДРЕСА_2 , під час особистого огляду ОСОБА_4 в лівій внутрішній кишені його куртки виявлений мисливський ніж, що виготовлений саморобним способом по типу мисливського ножа США, тобто клинкову холодну зброю колюче-ріжучої дії, яку до вилучення міліцією з метою задоволення особистих потреб, тобто без мети збуту, ОСОБА_4 умисно без передбаченого законом дозволу носив вулицями міста, придбавши за обставин місця, часу, обстановки і в особи, які точно встановити видалося неможливим.

Під час досудового розслідування прокурором досягнуто угоди з підозрюваним про визнання винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті, погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, у виді штрафу. Угода не містить домовленості про обов`язки співпраці підозрюваного з правоохоронними органами з розкриття подібних злочинів. Суд не вбачає в угоді взятих на себе підозрюваним зобов`язань, які він, очевидно, не мав би можливості виконати.

Сторони обвинувачення і захисту скріпили своїми підписами угоду 29 листопада 2014 року в приміщенні прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України. Підозрюваний письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої йому за вину, про що власноруч розписався в цій угоді. Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Стверджував, що скарги на органи досудового розслідування та прокурора під час кримінального провадження не подавав і нині таких не має. Клопотань про виклик для допиту осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило його свободу від самовикриття, не заявив. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

Як вбачається з переданих до суду документів, на підставі яких укладена угода, фактичні дані особистого огляду 13.11.2014 під протокол (т. 1 а.с. 9-10) вказують на носіння пійманим "на гарячому" ОСОБА_4 в лівій внутрішній кишені його куртки ножа, який за висновками експерта №62/03-510 від 20.11.2014 (т. 1 а.с. 15-19) представляє собою виготовлену саморобним способом по типу мисливського ножа США клинкову холодну зброю колюче-ріжучої дії.

Суд, оцінивши джерела добутих відомостей про предмет злочину і про обстановку його виявлення, за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні в судовому засіданні в сукупності обставин, визнаних учасниками судового провадження істинними, дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання ОСОБА_4 винуватості у скоєному, яке згідно з ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України не викликає сумнівів у свободі самовикриття.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, правильно сторонами угоди кваліфіковані злочином середньої тяжкості за ч. 2 ст. 263 КК України, яким шкоди завдано лише суспільним інтересам, і щодо якого допускається укладення угоди згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченого з`ясовано, що ОСОБА_4 своїми щирими показаннями активно сприяв проведенню кримінального провадження стосовно нього та швидкому розслідуванню всіх обставин вчиненого ним злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Таким чином, прокурор при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахував характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.

Суд, перевіривши законність угоди, за стійким внутрішнім переконанням вважає за можливе її затвердити з ухваленням цього вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винного в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання, узгоджене сторонами угоди у виді штрафу, що буде достатнім для досягнення мети покарання за ст. 50 цього Кодексу.

Витрати на проведення експертизи згідно з ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 475 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену прокурором 29 листопада 2014 року угоду з ОСОБА_4 про визнання винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України під страхом скасування цього вироку протягом п`яти років давності притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням судового розгляду в загальному порядку на випадок невиконання умов угоди.

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчинені передбаченого за ч. 2 ст. 263 КК України незаконного поводження зі зброєю з призначенням узгодженого покарання у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Речові докази:

мисливський ніж, переданий до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за квитанцією № 000473, знищити.;

протоколи допиту свідків та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.

З віднесенням на рахунок обвинуваченого процесуальних витрат стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на розрахунковий рахунок 0004, УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області () в ГУДКС України у Дніпропетровській області (МФО 805012), 196 гривень 56 копійок з призначенням платежу: «за послуги НДЕКЦ, висновок експерта № 62/03-510 від 20.11.2014».

Вирок з підстав порушення порядку розгляду угоди і призначення неузгодженого покарання підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня. Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно.
Головуючий