Справа № 748/1116/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/441/2015
Категорія - ч.2 ст. 307 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченої ОСОБА_6

її захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001251,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, непрацюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена:

- за ч. 1 ст. 307 КК України на чотири роки позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 307 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч. 1 ст. 311 КК України на 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів, остаточно призначено сім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 734 грн. 83 коп. та 2 941 грн. 33 коп. процесуальних витрат.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, ОСОБА_6 попередньо незаконно виготовивши та зберігаючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , психотропну речовину амфетамін, 24 грудня 2013 року близько 19 години, незаконно перевезла шприц з амфетаміном, маса якого становила 0, 00089 г., на територію Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, розташованого по проспекту Миру в м. Чернігові, де незаконно збула за 120 грн. особі під вигаданими особистими даними ОСОБА_9 .

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_6 , попередньо незаконно виготовивши та зберігаючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , психотропну речовину амфетамін, 15 січня 2014 року у вечірній час, повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, про незаконне перевезення та збут психотропної речовини, передала останній шприц з амфетаміном, маса якого становила 0, 0110 г., і який особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у цей же день, близько 21 години, незаконно перевезла на територію Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, розташованого по проспекту Миру в м. Чернігові, де незаконно збула за 120 грн. ОСОБА_9

15 січня 2014 року у вечірній час, працівниками міліції в ході проведення санкціонованого обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в одній з кімнат будинку було виявлено та вилучено пляшки з рідиною, яка згідно висновку експерта № 128 (х) від 27 лютого 2014 року являється соляною кислотою, загальним об`ємом 68, 0 мл. та яка згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, віднесена до списку 2 таблиці 4 Прекурсори, стосовно яких встановлюється заходи контролю, і яку ОСОБА_6 незаконно зберігала за вищевказаною адресою з метою використання для виготовлення психотропних речовин.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду в частині засудження її за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити, мотивуючи тим, що ніколи не займалася збутом психотропних речовин, хоча сама періодично їх вживає.

Інформація про реалізацію нею психотропних речовин протягом значного часу в м. Чернігові, не відповідає дійсності, оскільки вона з чоловіком проживала в Криму і повернулась в м. Чернігів лише в листопаді 2013 року. Вказаний в листі начальника СБНОН ЧРВ УМВС України в Чернігівській області від 13 грудня 2013 року номер мобільного телефону їй не належить і ніколи не належав.

На думку апелянта, її названа сестра ОСОБА_10 з метою свого захисту, обмовила її у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла. Доказів про наявність змови між нею та ОСОБА_10 на збут психотропних речовин, зібрано не було.

15 січня 2014 року працівники міліції прямо в маршрутному таксі затримали ОСОБА_10 , відразу ж після продажу психотропної речовини та вилучили помічені 120 грн., зробили змиви з рук.

В цей же день, під час обшуку, у неї вдома знайшли помічені 40 грн., що не відповідає дійсності та є штучним створення доказової бази обвинувачення. Змиви з її рук та рук ОСОБА_10 робилися одночасно, де в якості понятих виступали працівники бухгалтерії міліції, що не може розцінюватися як допустимий доказ її вини.

Як вважає апелянт, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачаться на його користь. Винуватість вона визнає тільки у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 311 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинувачену, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу, зазначаючи, що збуту психотропної речовини не вчиняла, її обмовила ОСОБА_10 , яка проживала в її квартирі; захисника обвинуваченої ОСОБА_7 , яка просила про повторне дослідження усіх зібраних доказів та зазначала про їх суперечливість та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, підбурювання з боку працівників міліції до вчинення злочину, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти апеляційної скарги, вказуючи на обґрунтованість та вмотивованість висновків суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, чого в даному випадку не було. Повторне дослідження обставин у зв`язку з неправильною їх юридичною оцінкою, кримінально-процесуальним законом не передбачене. У разі, якщо доводи апеляційної скарги в цій частині знайдуть своє підтвердження, апеляційна інстанція має право змінити чи скасувати рішення суду першої інстанції.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в поле зору співробітників СБНОН ЧРВ УМВС України обвинувачена ОСОБА_6 потрапила у зв`язку з відпрацюванням в Чернігівському районі операції „Генофонд, під час якої з бесід з особами, що вживають наркотичні засоби стало відомо про появу особи на імя ОСОБА_11 , що займається збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, у зв`язку з чим були здійснені оперативно розшукові заходи по встановленню такої особи та місця її перебування ( том 1 а. п . 16, 17, 18).

Лист начальника СБНОН ЧРВ УМВС України ОСОБА_12 від 13 грудня 2013 року № 16275( том 1 а.п. 22) не містить вказівки, що ОСОБА_6 займається незаконним збутом психотропних речовин тривалий час.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої, яка намагається переконати суд в необ`єктивності досудового розслідування, що вона тільки в листопаді 2013 року переїхала з Республіки Крим у м. Чернігів, а тому тривалий час не здійснювала збуту психотропних речовин, не виключають її відповідальності за збут протягом грудня місяця 2013 року психотропних речовин.

Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки була ухвалена заступником прокурора Чернігівського району 16 грудня 2013 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР від 10 грудня 2013 року за № 0001251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

В межах терміну дії постанови заступника прокурора району, особа під вигаданими особистими даними ОСОБА_9 , 24 грудня 2013 року близько 19 години, придбала у ОСОБА_6 за 120 грн. психотропну речовину „ВІНТ, в якій містився амфетамін, масою 0, 00089 грами, який остання привезла в шприці в обумовлене місце, на територію Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, розташованого по проспекту Миру в місті Чернігові та одержала помічені кошти в якості оплати за психотропну речовину.

З дозволу, наданого ухвалою голови апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_13 від 17 грудня 2013 року, за збутом психотропної речовини вівся негласний аудіо-, відео контроль місця ( за особою), відеозапис якого свідчить, що саме ОСОБА_6 , а не інша особа збула 24 грудня 2014 року психотропну речовину ОСОБА_9 , а останній передав їй помічені грошові купюри в сумі 120 грн.

Під час обшуку квартири обвинуваченої, 15 січня 2014 року були виявлені три купюри: одна номіналом 20 грн. та дві по 10 грн., всього 40 грн., з тих помічених купюр в сумі 120 грн., які передав їй ОСОБА_9 за психотропну речовину 24 грудня 2013 року.

По епізоду 15 січня 2014 року, на зустріч з ОСОБА_9 , замість себе ОСОБА_6 направила ОСОБА_10 , яка близько 21 години вечора перевезла психотропну речовину на територію Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, де збула за 120 гривень.

По цьому епізоду також вівся негласний аудіо-, відео контроль місця ( за особою), відеозапис якого свідчить, що збут здійснювала не ОСОБА_6 , а особа щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у зв`язку з розшуком.

Вироком Чернігівського району Чернігівської області від 09 січня 2015 року ОСОБА_10 була засуджена за збут психотропної речовини за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вчинений 15 січня 2014 року, за ч. 2 ст. 307 КК України. Вирок набрав законної сили. Пояснюючи про обставини збуту ОСОБА_10 вказувала, що наркотичний засіб відвезти та продати її попросила ОСОБА_6 , якій відмовити вона не могла, оскільки виховувалася в сім`ї ОСОБА_6 з семи років.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченої, що збутом психотропної речовини займалася інша особа, а не вона, не відповідають дійсності.

Під час обшуку квартири обвинуваченої, проведеного 15 січня 2014 року, з дозволу наданого ухвалою слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2014 року, за адресою м. Чернігів вул. Героїв Чорнобиля 4/5, на підлозі під диваном були знайдені пристрій з двох обрізаних пластикових пляшок, з нашаруванням екстракту каннабісу 0,005 грами, велика кількість полімерних медичних шприців, полімерних футлярів, ложки, дроти, гумові рукавчики, каннабіс 1,017 грами, соляна кислота, мурашиний спирт, фрагменти скляних трубок , на яких під час експертного дослідження були виявлені залишки наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що вказує на те, що виявлені предмети використовувалися для виготовлення наркотичних та психотропних речовин, а їх кількість вказує на те, що обвинувачена не могла за короткий проміжок часу перебування в м. Чернігові, вживати їх сама, мала на меті збут ( том 1 а. п.72, 73-81, 85-87, 107-119).

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на те, що номер мобільного телефону, зазначений працівниками міліції, їй не належав, не заслуговують на довіру. Номери мобільних телефонів не реєструються за паспортом особи.

Допитаний під час судового засідання ОСОБА_9 пояснив, що 24 грудня 2013 року та 15 січня 2014року він саме з ОСОБА_6 домовлявся по телефону про купівлю психотропної речовини „вінт, перший раз йому привезла психотропну речовину ОСОБА_6 , за що він заплатив 120 грн., вдруге замість неї приїхала інша дівчина, яка передала йому психотропну речовину також за 120 грн.

Переплутати ОСОБА_6 з іншою дівчиною свідок не міг. Згідно показань ОСОБА_9 вдруге йому продала психотропну речовину ОСОБА_14 , яка назвала своє імя та повідомила, що діє за дорученням ОСОБА_11 .

При цьому, відразу після купівлі психотропної речовини, ОСОБА_9 в обох випадках видавав шприц з психотропною речовиною. Експертне дослідження купленої ним рідини, показало, що до її складу входить амфетамін, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року „ Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, списку №2, таблиці № 2 віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежений.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на те, що в змивах з її рук, не могло бути фарби, якою позначалися грошові купюри, використані в якості оплати за психотропну речовину, адже ОСОБА_10 була затримана, відразу після збуту психотропної речовини, також не відповідають дійсності.

У ОСОБА_10 були вилучені помічені грошові купюри, передані їй 15 січня 2014 року, тоді як у ОСОБА_6 , вилучили залишок помічених грошових купюр, які вона одержала в якості оплати за психотропну речовину 24 грудня 2013 року.

Висновки експерта № 129 від 17 лютого 2014 року вказують на те, що виявлені люмінесцентні хімічні речовини, на купюрах, вилучених у ОСОБА_10 та у ОСОБА_6 мають спільну родову належність з речовиною контрольних зразків помітки грошових купюр від 24.12.2013 та від 14.01.2014 року. При цьому, нашарування на купюрах у сумі 40 грн., вилучених з квартири обвинуваченої, було незначної концентрації, що пояснюється часом, який минув з дня нанесення хімічної речовини, тоді як на грошових купюрах, вилучених у ОСОБА_10 , концентрація такого нашарування була високою ( том 1 а. п.126-139). Ніяких суперечностей, про які наголошував захисник, у названому висновку експерта не має.

Щодо участі понятих, зацікавлених в результатах, запрошених з бухгалтерії в приміщенні міліції, то таке твердження обвинуваченої нічим не підтверджене. Навпаки, сама обвинувачена пояснювала, що і в неї, і в Поплавської, ватою бралися зразки з рук, які були опечатані та скріплені підписами та печатками, в тому числі і самої обвинуваченої, що добре видно з фотографій доданих до експертного висновку, які зробив експерт доводячи цілісність пакету наданого йому на дослідження.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті психотропної речовини, у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті психотропної речовини, вчиненими повторно за попередньою змовою з особою, щодо якої на час ухвалення вироку матеріали були виділені в окреме кримінальне провадження, а також у незаконному зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, відповідають фактичним обставинам цих правопорушень, ґрунтуються за зібраних та перевірених під час судового засідання доказах є правильними та аргументованими.

Доводи захисту про підбурювання працівниками міліції ОСОБА_6 до вчинення злочину, а відповідно недопустимість доказів зібраних таким чином, є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 11 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність, дозволяється реалізація моделі стимулювання протиправної поведінки. Особа, яка свідомо обирає кримінальний спосіб поведінки, несе відповідальність на загальних підставах.

У даному випадку втручання працівників міліції проводилося у межах операції ведення боротьби з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а заходи безпеки, які вживав розповсюджувач, щоб запобігти викриттю, вимагали втручання.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчинених злочинів, обставини справи, особу винної, яка раніше несудима, формально позитивно характеризується, вживає наркотичні засоби, не засуджує своїх дій та не визнає провини, і за сукупністю злочинів обрав покарання у виді семи років позбавлення волі, призначене в межах санкції статті, наближене до мінімальної межі ( санкція ч.2 ст. 307 КК України від 6 до 10 років позбавлення волі).

Оскільки кримінальний закон застосований правильно і покарання призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після проголошення. На неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженої, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17