справі: ДЯЧУК С.І.
№ 11а-67-2007
УХВАЛА

Іменем України

13
серпня 2007 року м. Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону України в складі:

головуючого
- генерал-майора юстиції КУЗЬМІНА А.С.,

суддів:
полковника юстиції НОВОВА С.О. і підполковника юстиції ПОЛОСЕНКА B.C.,

при
секретарі ГРАБОВІЙ А.В.,

за
участю старшого помічника військового прокурора - начальника слідчої частини
військової прокуратури Київського гарнізону капітана юстиції КОЗАКА А.Т.,

розглянувши
в судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову
військового місцевого суду Київського гарнізону від 20 липня 2007 року, винесену за скаргами заявника на постанови
помічника військового прокурора Київського гарнізону 01 червня 2007 року про
відмову в порушенні кримінальної справи щодо громадянина ОСОБА_2. та від 15
січня і 01 червня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо
громадянина ОСОБА_3.,

встановив:

У липні
2007 року засуджений ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргами на постанови
помічника військового прокурора Київського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_4.
від 15 січня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
громадянина ОСОБА_3. за ознаками злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 366 КК
України, а також на постанову від 1
червня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо громадянина
ОСОБА_2. за ознаками в його діях злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 365 і ч.
1 ст. 371 КК України та ОСОБА_3. за
ознаками злочину, передбаченого ч.
1 ст. 384 КК України.

Згідно з
постановою судді від 20 липня 2007 року вказані скарги були об'єднані в одне
провадження, а постановою від цього ж
числа суд залишив скарги ОСОБА_1. без задоволення, у зв'язку з відсутністю законних підстав для
скасування оскаржуваних останнім постанов.

Не
погоджуючись з постановою суду від 20 липня 2007 року, скаржник подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову
та повернути матеріали на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

2

В
обґрунтування цього апелянт посилається на те,
що постанова суду від 20 липня 2007 року є незаконною, оскільки,
на думку останнього, судове
слідство проведено однобічно і неповно, а
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема,
як зазначається в апеляції, судом
однобічно і неповно досліджені обставини,
що дають підстави для притягнення до кримінальної відповідальності
громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3., залишилися нез'ясованими причини істотних протиріч у
доказах, на яких заснована постанова
суду.

Суд
взагалі не взяв до уваги показів свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
які вони давали в ході досудового слідства та в ході судового процесу по
кримінальній справі № 1-5/07, а також
висновків, які були викладені у вироку
військового місцевого суду Київського гарнізону від 12 лютого 2007 року.

Також, незважаючи на наявність суперечливих
доказів, які мають істотне значення для
справи, в тому числі щодо дій слідчого
по справі ОСОБА_3., як зазначається далі
в апеляції, суд не зазначив у своїй
постанові, чому він взяв до уваги одні
докази і відкинув інші.

Крім
цього, в апеляції звертається увага на
неправильне застосування судом окремих норм Закону України „Про СБУ", а
також Статуту внутрішньої служби та Дисциплінарного статуту ЗС України, при визначенні правомірності дій ОСОБА_2 під
час його, ОСОБА_1, затримання 02.03.06 р.

Заслухавши
доповідача, виступ прокурора, який вважав необхідним постанову суду залишити
без змін, а подану апеляцію - без
задоволення, а також розглянувши
представлені матеріали і обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1,
військовий апеляційний суд дійшов висновку,
що постанова суду повинна бути залишена без змін, виходячи з наступного.

По-перше, незважаючи на обставини наведені в
апеляції, вона не містить в собі
переконливих доводів того, що при
розгляді скарг ОСОБА_1 на постанови помічника військового прокурора Київського
гарнізону про відмову в порушенні кримінальних справ відносно громадян ОСОБА_2.
та ОСОБА_3., суддею були допущені порушення вимог процесуального
законодавства, в тому числі вимог ст. 236-2 КПК України, які можуть потягти за собою скасування або
зміну судового рішення.

Як видно
з представлених на апеляцію матеріалів,
суд першої інстанції, вивчивши
матеріали на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальних справ
відносно вказаних вище громадян, дійшов
правильного висновку про те, що
відповідні постанови помічника прокурора були винесені з дотриманням
вимог, передбачених главою 8 КПК
України, в тому числі ст. 99 цього ж Кодексу, а тому обґрунтовано залишив скарги ОСОБА_1
без задоволення.

По-друге,
доводи апеляції щодо незаконності постанови суду першої інстанції через
однобічність і неповноту проведеного судового слідства, а також через невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, взагалі є
безпідставними, оскільки відповідно до
вимог, передбачених ст. 236-2 КПК України, предметом розгляду судді є лише матеріали на
підставі

3

яких було
відмовлено в порушенні справи, а не
матеріали кримінальної справи.

При
цьому, процесуальний закон не містить
норми, яка б покладала на суд
обов'язок, під час розгляду скарги на
постанову про відмову в порушенні справи,
проводити судове слідство або будь-які дії, направлені на встановлення фактичних обставин
справи.

У статті
236-2 КПК України прямо зазначено, що
суддя витребує та знайомиться з матеріалами на підставі яких було відмовлено в
порушенні справи та в разі необхідності заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу, після чого приймає відповідне рішення в
залежності від того, чи були при відмові
у порушенні справи виконані вимоги ст.
99 цього ж Кодексу.

У
зв'язку з цим, суд не повинен і не
вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді
кримінальної справи по суті, в тому
числі давати правову оцінку фактичним обставинам справи, які до того ж, відповідно до вимог ст. 97 КПК України, не встановлювались, а лише перевірялись шляхом відібрання
пояснень або витребуванням необхідних документів..

По-третє, аналіз в апеляції показів окремих осіб, які допитувались під час досудового та
судового слідства по кримінальній справі відносно ОСОБА_1., по якій останнього було засуджено на підставі
вироку від 12 лютого 2007 року,
незважаючи на огляд судом деяких матеріалів цієї справи, а також посилання на неправильне застосування
судом деяких норм матеріального права,
також не дає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду, оскільки,
як зазначалось вище, суд приймає
остаточне рішення за результатами вивчення матеріалів на підставі яких було
відмовлено в порушенні кримінальної справи,
а не на підставі будь-яких інших матеріалів.

Крім
того, у будь-якому випадку, розглядаючи скарги ОСОБА_1, суд не мав повноважень давати правову оцінку
тим чи іншим доказам, в тому числі
показам свідків, з точки зору наявності
в діях тієї чи іншої особи складу будь-якого злочину, оскільки предметом розгляду суду була не
кримінальна справа, а лише процесуальні
рішення відповідної посадової особи про відмову в порушенні справи.

При
цьому, перевіряючи законність постанови про відмову в порушенні справи, суддя
зобов'язаний перевіряти не докази, а
виконання прокурором вимог ст. 99 КПК
України, з точки зору наявності чи
відсутності підстав до порушення кримінальної справи, якими,
відповідно до вимог ст. 94 цього
ж Кодексу, є достатність даних, які вказують на наявність ознак злочину, прямо передбаченого кримінальним законом.

Таким
чином, доводи наведені в апеляції ОСОБА_1, не можуть бути визнані
обґрунтованими і достатніми для скасування постанови суду від 20 липня 2007
року, оскільки вказану постанову було
винесено у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365, 366,
377 і 382 КПК України, військовий
апеляційний суд Центрального регіону,

ухвалив:

4

Постанову
військового місцевого суду Київського гарнізону від 20 липня 2007 року про
залишення без задоволення скарг ОСОБА_1на постанови помічника військового
прокурора Київського гарнізону про відмову в порушенні кримінальних справ
відносно громадян ОСОБА_2. і ОСОБА_3. залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1. - без
задоволення.