Справа № 11-525/2008 р. Головуючий
у 1 інстанції Криворученко Д.П.
Категорія ст.305 КК Доповідач Трейтяк О.П.
У Х В А Л А

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2008
року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого ТРЕЙТЯК О.П.

Суддів ЗЕНЧЕНКО Т.С.,
АКУЛЕНКО С.О.

з участю прокурора НАДТОЧІЙ
О.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської
області від 27 червня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та
мешканець м. Городня Чернігівської області, українець, громадянин України, не
працюючий, раніше судимий 22.06.2007 року за ст.307 ч.2, 69 КК України до 4
років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за
ст.ст. 15 ч.2, 305 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією
прекурсорів, що були предметом контрабанди; за
ст.ст.15 ч.2, 305 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з
конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, та з конфіскацією
майна; за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; за ст.311 ч.1 КК
України до 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
ОСОБА_1 призначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів,
що були предметом контрабанди, та з конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України
ОСОБА_1 до призначеного покарання
частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 22.06.2007 року і остаточно
за сукупністю вироків призначено 5 років
3 місяці позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були
предметом контрабанди, та з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1302 грн. 75 коп. судових
витрат.

Доля речових доказів вирішена
відповідно до ст.81 КПК України.

Засуджений ОСОБА_1 визнаний винним в
тому, що восени 2007 року в м. Городня Чернігівської області за кінотеатром ім.
Т.Г. Шевченка біля гаражів назбирав та приніс до себе додому в квартиру
АДРЕСА_1 коноплю, яку висушив, подрібнив та зберігав для особистого вживання.

19 березня 2008 року ОСОБА_1 на
Центральному ринку м. Чернігова у невстановленої слідством особи придбав 70
штук таблеток „Зестра”, в яких міститься ефедрин (псевдоефедрин), що є
прекурсором. В подальшому придбані 70
таблеток „Зестра” ОСОБА_1 привіз до себе додому та з 20 таблеток виготовив
шляхом випарювання кристали псевдоефедрину.

20 березня 2008 року о 7 годині 45
хвилин, усвідомлюючи, що виготовлення, придбання, зберігання та перевезення
наркотичних засобів без мети збуту, виготовлення, придбання, зберігання та
перевезення прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних
речовин, а також переміщення особливо небезпечних наркотичних засобів та
прекурсорів через митний кордон України заборонено законом, ОСОБА_1 виїхав на потягу сполученням „Щорс-Гомель” з
м. Городні до м. Гомеля Республіки Білорусь, при цьому особливо небезпечний
наркотичний засіб - маріхуану, 50 таблеток „Зестра”, кристали псевдоефедрину
взяв з собою, приховавши їх від митного контролю у поліетиленовий пакет з
медикаментами, з метою власного вживання та виготовлення психотропної речовини
у м. Москві, куди він їхав на заробітки.

Того ж дня о 8 годині 30 хвилин
ОСОБА_1, знаходячись у зоні митного контролю відділу митного оформлення № 3
митного посту „Щорс” Чернігівської митниці, під час проходження митного
контролю навмисно не вніс до митної декларації та не заявив під час усного
опитування митним інспектором по пунктах митної декларації, про наявність у
нього особливо небезпечного наркотичного засобу та прекурсорів.

Проте, інспектором митної служби під
час проведення митного огляду особистих речей ОСОБА_1, який у потязі № 671 у
вагоні № 3 фактично слідував у купе № 3, було виявлено і вилучено у пакеті серед
медикаментів пакет з речовиною рослинного походження, 50 таблеток „Зестра”,
речовина жовтого кольору.

Згідно з висновками судово-хімічної
експертизи вилучена у ОСОБА_1 подрібнена речовина рослинного походження
зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабісом
(маріхуаною) вагою 0,6 грама, що згідно з „Переліком наркотичних засобів,
психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів”, затверджених постановою
Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесено до особливо
небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. В таблетках та
порошкоподібній речовині жовтого кольору виявлено ефедрин (псевдоефедрин) вагою 2,331 грама, що згідно з „Переліком наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів та прекурсорів”, затверджених постановою Кабінету
міністрів України № 770 від 06.05.2000 року
віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлено
заходи контролю.

ОСОБА_1 виконав усі дії, які вважав
необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з
причин, які не залежали від його волі, оскільки працівниками Чернігівської
митниці його було викрито у протиправній діяльності, а особливо небезпечний
наркотичний засіб та прекурсори у нього вилучено.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 вважає
вирок суду незаконним, оскільки призначене йому покарання за своїм видом є
занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним, зазначає, що
вживати наркотики став через тяжке матеріальне становище та жебрацьке
існування, наркотичні засоби зберігав лише для власних потреб, просить змінити
вирок звільнивши його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про залишення вироку без
зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за викладених у вироку обставин
підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів і в апеляції не
оспорюється.

Фактичні обставини справи, доведеність винності і
кваліфікація дій ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в
тому числі і підсудним, не оспорювались і згідно ст.299 КПК України не
досліджувались.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України у випадку розгляду
справи без дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та
розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, учасники судового розгляду
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в
апеляційному порядку.

Ці наслідки були роз'яснені всім учасникам судового
розгляду, в тому числі і підсудним, і вони добровільно погодились на скорочений
порядок судового слідства.

Таким чином дії засудженого ОСОБА_1 судом за ст.ст.15
ч.2, 305 ч.1; 15 ч.2, 305 ч.2; 309 ч.2, 311 ч.1 КК України кваліфіковані
правильно.

Що стосується міри покарання, призначеної ОСОБА_1, то вона призначена з дотриманням вимог ст.65
КК України, з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних
про особу засудженого та всіх обставин справи, що обтяжують та пом'якшують його
відповідальність. У даному випадку покарання є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Доводи про надмірну суворість покарання колегія суддів
вважає безпідставними.

Зазначені вище злочини ОСОБА_1 скоїв в період іспитового
строку за попереднім вироком, тому судом обґрунтовано і правильно призначене
йому покарання за сукупністю вироків.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на
правильність прийняття рішення у справі, не виявлено.

Разом з тим, колегія суддів відмічає, що судом при призначенні
додаткового покарання засудженому ОСОБА_1 не дотримані вимоги
кримінально-процесуального та кримінального закону.

Згідно ст.335 КПК України міра покарання у резолютивній
частині повинна бути визначена таким чином, щоб при виконанні вироку не виникло
ніяких сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом.

Відповідно до ст.59 КК України покарання у виді
конфіскації майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність
держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо
конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна
конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно роз'яснень, що містяться в п.19 постанови Пленуму
верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення
судами кримінального покарання” у вироку має бути зазначено, конфіскується все
майно чи його частина ( в останньому випадку треба уточнити, яка саме частина,
або перелічити відповідні предмети.

Судом же ОСОБА_1 призначено додаткове покарання у виді
конфіскації майна без зазначення
конфіскується все майно чи його частина, тому в порядку ст.ст.409, 411
КПК України суду першої інстанції необхідно прийняти рішення про уточнення
розміру конфіскації майна відповідно до ст.59 КК України.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

У
Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2008
року щодо ОСОБА_1- без зміни.

Суду першої інстанції в порядку ст.ст.409, 411 КПК
України визначити конфіскується все
майно, належне ОСОБА_1 чи його частина.

Судді:

АКУЛЕНКО С.О. ТРЕЙТЯК О.П. ЗЕНЧЕНКО Т.С.