АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/156/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.296 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 19 січня 2015 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, проживаючий АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24 вересня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. (штраф сплачено 21 жовтня 2013 року), -

засуджений за ч.3 ст.296 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому 3 (три) роки іспитового строку.

На підставі ст. 76 КК України його зобов`язано, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 27 вересня 2014 року близько 04 год.00 хв., перебуваючи в громадському місці в приміщенні нічного клубу Бомба, що по вул. Бр.Гжицьких, 3 в м.Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитися у очах сторонніх відвідувачів закладу, що на той момент перебували поблизу, безпричинно розпочав конфлікт із потерпілим ОСОБА_10 , в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у застосуванні фізичного насильства, безпричинно наніс потерпілому удари кулаками рук у ділянку обличчя, внаслідок чого спричинив потерпілому синець верхньої та середньої третин спинки носа з поширенням на нижні повіки очей, садно на тлі цього синця в середній третині спинки носа та синець на правій підщелепній ділянці, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, а також рану в ділянці лівої брови, яка за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, які суд визнав доведеними і кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати в частині призначеного судом першої інстанції покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, просить ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ним хуліганства.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та призначити обвинуваченому покарання у виді двох років позбавлення волі, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 та в судових дебатах і в останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнав вину, щиро розкаявся, вказав, що повністю відшкодував збитки та потерпілий претензій немає, зазначили, що відсутні обтяжуючі обставини та потерпілий просив не позбавляти волі обвинуваченого, просять вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, досліджувалися судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України та в апеляції не оспорюються.

Призначене ОСОБА_11 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо твердження прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання у зв`язку із застосуванням ст. 75 КК України, воно є непереконливим.

Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до злочинів середньої тяжкості, особу ОСОБА_7 який визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв органам розслідування у розкритті злочину та встановленні істини, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував спричинену шкоду та потерпілий претензій до нього немає, думку потерпілого ОСОБА_10 , який просить не позбавляти обвинуваченого волі, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і обрав ОСОБА_7 покарання в межах закону вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, який раніше судимий за такий вид злочину, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення покарання без застосування ст. 75 КК України.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим.

Колегія суддів визнає, що обрані ОСОБА_7 вид та міра покарання є справедливими, необхідними і достатніми для його виправлення, повністю відповідають ст. 65 КК України, тому підстав для призначення більш суворого покарання, як про це просить прокурор, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 19 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді - три підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2