Справа № 11 -а-1466/2007р. Головуючий в 1 -й інстанції:
Категорія: ст. 115 ч. 1 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 серпня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого-судді Ноздрякова
В.М.

суддів Бартащук Л.В., Коваль С.М.

за участю
прокурора Карпука Ю.А.

потерпілого ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_2. на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18
травня 2007 року.

Зазначеним
вироком

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Бердичів Житомирської області, громадянин України,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимий: 1/ 30.09.1999 року Бердичівським міським судом Житомирської
області за ст.141 ч.2 КК України на З роки позбавлення волі, з застосуванням
ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2/ 21.04.2000 року
Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.ст.140 ч.2, 42, 43 КК
України на 4 роки позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі
умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дні, -
засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_2. визнано винним в тому, що він
03.11.2006 року перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, повертаючись з
магазину до підвального приміщення буд.АДРЕСА_3, де тимчасово проживав разом з
особами без певного місця проживання, наздогнав по дорозі раніше незнайомого
йому ОСОБА_3. і попросив в нього підкурити. Під час розмови, ОСОБА_2.
запропонував ОСОБА_3. випити разом з ним, на що той погодився. Після того, як
вони підійшли до входу в підвальне приміщення вказаного будинку між ними на
грунті особистих неприязних стосунків раптово виникла сварка, яка одразу
переросла в бійку. Приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_2. перебуваючи на
внутрішньому подвір»ї будинку АДРЕСА_3, поруч із входом у підвальне приміщення,
діючи умисно, обхватив зігнутою у лікті лівою рукою за шию ОСОБА_3. і притис
його до свого тулубу, а правою рукою наніс потерпілому декілька ударів по
обличчю. Усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та реальну можливість
настання наслідків у вигляді смерті, ОСОБА_2. здавив шию потерпілого і
утримував до того часу, поки потерпілий не перестав чинити опір та обм»як.

Внаслідок
зазначених дій ОСОБА_2. завдав потерпілому ОСОБА_3 наступні тілесні ушкодження:

а)
значний синець на верхньому віці правого ока з розлитим крововиливом під
кон»юнктиву біля зовнішнього кута; забиту рану на фоні синця на слизовій
нижньої губи, синець на слизовій верхньої губи;

б) велику кількість підшкірних
цяткових крововиливів на передній і передньобоковій

поверхнях шиї, вертикально орієнтовану дугоподібної форми садну розміром
1,2x0,2 см

на лівій передньобоковій поверхні шиї з крововиливом в підлеглу підшкірну

клітковину і м»які тканини шиї по серединній лінії в проекції верхнього
краю

щитовидного хряща, крововилив у підшкірну клітковину і м»які тканини шиї по

серединній лінії дещо донизу від краю тіла нижньої щелепи, перелом лівого
верхнього

ріжка щитовидного хряща, перелом лівого великого ріжка під»язикової кістки,

вогнищеву синцевість м»яких тканин у зоні переломів, крововиливи в товщу
кореня і

кінчика язика, крупноплямовий крововилив на задній стінці глотки,
дрібноплямові

крововиливи під кон»юктиву очей і вік;

в) відсутність голосової щілини
внаслідок набухання голосових складок з

крововиливами у слизову гортані, гостру альвеолярну емфізему легень з

внутрішньоальвеолярними крововиливами, екхімози (дрібноцяткові крововиливи)
під

епікардом, легеневою плеврою, кон»юктивою очей та вік і в слизових цебрах
нирок.

Закрита травма шиї (п.п.б),в)), що має ознаки тяжкого
тілесного ушкодження, як небезпечна для життя, призвела до розвитку асфіксії і
згідно висновку судово-медичної експертизи № 419/4367 від 23.01.07 року стала
причиною смерті ОСОБА_3.

В апеляції засуджений ОСОБА_2. просить вирок суду скасувати, а справу
повернути на додаткове розслідування, посилаючись на однобічність і неповноту
досудового слідства, невідповідність висновків суду викладених у вироку,
фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог
кримінально-процесуального законодавства.

Зокрема зазначає, що його дії за ч.1 ст.115 КК України кваліфіковані невірно,
оскільки умислу на вчинення вбивства потерпілого в нього не було, про що він
заявляв як під час досудового слідства так і в судовому засіданні. Свою вину у
вчиненні умисного вбивства він не визнавав, а визнавав лише те, що потерпілий ОСОБА_1 помер внаслідок
його дій. У зв»язку з чим вважає, що його дії слід кваліфікувати як заподіяння
тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого. Також посилається
на те, що він перебував у тверезому стані, а будь-які інші докази які б
підтверджували що він перебував у нетверезому стані у справі відсутні.

При цьому зазначає, що при судовому розгляді справи він не погоджувався
щодо недоцільності дослідження доказів по справі, згідно ст.299 КПК України і
це питання в судовому засіданні взагалі не ставилося.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_2., який підтримав свою
апеляцію, при цьому зазначив, що зміст ст.299 КПК України йому судом був
роз»яснений формально, в ході скороченого судового слідства він лише
підтвердив, що смерть потерпілого настала внаслідок його дій, проте умислу на
вчинення вбивства потерпілого в нього не було, прокурора, який вважав, що
апеляція засудженого задоволенню не підлягає, пояснення потерпілого ОСОБА_1.,
який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, викладені в апеляції, провівши судові дебати,
заслухавши останнє слово засудженого ОСОБА_2., колегія суддів вважає, що
апеляція підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.323 КПК України вирок суду повинен бути законним і
обгрунтованим.

Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому
засіданні. Суд не вправі покласти в обґрунтування вироку факти і обставини, які
хоч і були встановлені в ході досудового слідства, але не перевірені в судовому
розгляді.

Відповідно
до вимог закону, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в ході судового
слідства, визначається необхідністю всебічно, повно та об»єктивно дослідити
обставини справи. Для цього повинні бути встановлені час, місце, спосіб та інші
обставини вчинення злочину; форма вини, спрямованість умислу, мотиви злочину,
його

наслідки,
характер та розмір заподіяної шкоди; обставини, що впливають на ступінь і
характер відповідальності; інші обставини, що характеризують особу підсудного.

Як видно з вироку, висновки про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні
злочину суд зробив на підставі показань самого підсудного, який як наведено у
вироку, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному, а тому докази
відповідно до ч.3 ст.299 КПК України у судовому засіданні не досліджувалися.

Разом з тим, застосовуючи ч.3 ст.299 КПК України суд повинен впевнитися чи
немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, тобто чи
добровільно він визнає фактичні обставини справи і відмовляється від їх
дослідження, а також чи позиція підсудного відповідає фактичним обставинам
справи.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_2. повністю визнав себе винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України і дав показання про обставини вчинення
ним 03.11.2006 року злочину щодо ОСОБА_3., при цьому пояснював, що він
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння наздогнав раніше незнайомого
ОСОБА_3. і попросив в нього підкурити. Під час розмови між ними виникла сварка
на грунті особистих неприязних стосунків, яка переросла в бійку. Під час бійки
він обхватив рукою шию ОСОБА_3. і пригас його до свого тулуба, а також завдав
йому декілька ударів.

При цьому у вироку зазначено, що ОСОБА_2 тримав ОСОБА_1
до тих пір, поки той не обм»якне.

Проте такий висновок суду не узгоджується з показаннями ОСОБА_2. які були
дані ним під час досудового слідства та при розгляді справи в суді.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2. будучи
неодноразово допитаним під час досудового слідства в якості підозрюваного від 05.11.2006
р. (а.с.167-169), обвинуваченого від 08.11.2006р. і 25.01.2007р. (а.с.182-185;
200-201) пояснював, що він 03.11.2006 року перебуваючи в стані алкогольного
сп»яніння, повертаючись з магазину до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3,
наздогнав раніше незнайомого йому ОСОБА_3. і попросив у нього підкурити. Під
час розмови між ними на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка,
яка переросла в бійку. В ході бійки він лівою рукою обхватив шию ОСОБА_1 і
пригас його до свого тулуба, а правою рукою наніс декілька ударів в обличчя.
Після цих ударів ОСОБА_1
обмяк і він його відпустив. Вважав, що він лише оглушив потерпілого тому і
залишив його лежати у дворі.

При цьому ОСОБА_2заявляв, що він не мав жодного наміру убивати ОСОБА_1.

Аналогічні покази
були дані ОСОБА_2 і під час розгляду справи в суді. Це свідчить, що ОСОБА_2.
фактично оспорював обставини справи. Однак, незважаючи на це, суд не спростував
його доводів про відсутність у нього умислу на вбивство ОСОБА_1 і не дослідив
докази, якими органи досудового слідства обґрунтовували свої висновки про те,
що він діяв умисно та усвідомлював суспільну небезпеку свого діяння та реальну
можливість настання наслідків у вигляді смерті.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав розглядати дану
справу в порядку ст.299 КПК України, а необхідно було досліджувати всі зібрані
докази та давати їм належну оцінку.

У зв»язку з істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону вирок суду, як незаконний та необгрунтований,
підлягає скасуванню, а справа -поверненню на новий судовий розгляд в той же суд
в іншому складі суду.

Під час
нового судового розгляду справи необхідно усунути зазначені недоліки, всебічно,
повно і об»єктивно дослідити обставини справи, дати належну правову оцінку діям
ОСОБА_2. та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Інші доводи, які наведені в апеляції засудженого ОСОБА_2.
підлягають перевірці при новому судовому розгляді справи.

Підстав для повернення справи на додаткове розслідування,
як про це висловлюється прохання в апеляції засудженого, колегія суддів не
вбачає, у зв»язку з чим апеляція підлягає задоволенню частково.

Керуючись
ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2. задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м.Києва від 18 травня 2007 року
відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той
же суд в іншому складі суду.

Запобіжний
захід ОСОБА_2. залишити без зміни - тримання під вартою в Київському слідчому
ізоляторі №13 Державного Департаменту України з питань виконання покарань.