Справа № 11
-115/2007 Головуючий
Категорія ч.1 ст. 122
КК України Бойко Л.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Карпія
В.М.

суддів: Салтовської
І.Б.

Тимошевського
В.П. за участю:

секретаря Хижняк
Л.С.

прокурора Багірової
В.А.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на вирок Баштанського
районного суду Миколаївської області від 25
грудня 2006 року,
яким

ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Баштанка
Миколаївської області, українець, громадянин України, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше
не судимий засуджений за ч. 1
ст. 122 5
України до обмеження волі строком на 1 рік.

На
підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік за умови,
якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину Постановлено стягнути
зі ОСОБА_4 на
користь потерпілого ОСОБА_1 576 грн. 69 грн. в рахунок
відшкодування

2

матеріальної шкоди та 3000 грн. в рахунок моральної шкоди, а всього стягнути 3576 (три тисячі
п'ятсот сімдесят шість) гривень 69
коп. Також постановлено стягнути зі ОСОБА_4 на користь Баштанської
центральної районної лікарні 1371
(одну тисячу триста сімдесят одну) гривню витрат, понесених на лікування
потерпілого ОСОБА_1

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним в тому, що 30 липня 2006 року близько 23 години в м.
Баштанка Миколаївської області в парку відпочинку "Казка" по вул..
Театральній, в ході сварки за його ініціативою на ґрунті неприязних відносин
навмисно наніс один удар рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_1 В цей час ОСОБА_5,
обхопивши потерпілого за тулуб, відтягував його від ОСОБА_4, який в цей момент
знову навмисно наніс йому два удари рукою в область обличчя, а потім лежачому
на землі потерпілому став знову наносити удари ногами в область обличчя, яке
потерпілий прикривав руками. При цьому ОСОБА_4 наніс йому близько 4-х ударів по кистях
рук. В результаті потерпілому ОСОБА_1 було заподіяно тілесні ушкодження у
вигляді вивиху кінцевої фаланги 1-го пальця правої кисті, що згідно висновку
експерта відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за
ознаками тривалості розладу здоров'я

В апеляції потерпілий ОСОБА_1 просить вирок суду
скасувати як необгрунтований, а кримінальну справу повернути прокурору на
додаткове розслідування. Висновки суду вважає такими, що в зв'язку з неповнотою
досудового та судового слідства, не відповідають фактичним обставинам справи,
на обґрунтування своєї позиції вказує на те, що сварки в парку відпочинку
"Сказка" в м. Баштанка не було, побиття його відбувалось не лише
ОСОБА_4, а ще й ОСОБА_5, про що він повідомляв дільничному інспектору міліції
Баштанского РВ УМВС України Леонову В., а також слідчому Баштанского РВ УМВС
України Брусову Д.

На підставі цього вважає, що підчас досудового, а також
судового слідства необхідно було з'ясувати ступінь участі ОСОБА_5 в нанесенні
йому тілесних ушкоджень. Однак судом не надано ніякої правової оцінки діям
ОСОБА_5, який був запрошений в судове засідання як свідок, але двічі не
з'явився, а тому і не був допитаний судом.

Також
потерпілий ОСОБА_1 вказує на те, що згідно Правил судово-медичного визначення
степеню тяжкості тілесних ушкоджень кваліфікуючою ознакою ушкоджень, які йому
були спричинені, є тривалість розладу здоров'я. На стаціонарному лікуванні він
знаходився 24 дні, що
було обумовлено не вивихом пальцю, а тим, що на протязі тривалого часу в нього
спостерігались негативні наслідки струсу головного мозку та тривалий час не
"закривалась" рана на губі. Зазначено, що експертом зовсім не надано
оцінки пошкодженню

3

його обличчя, яке, як він вважає, є невиправним, що в
свою чергу є кваліфікуючою ознакою тяжкого тілесного ушкодження. Однак судом не
з'ясовано правильність кваліфікації класифікації пошкоджень обличчя, що могло
значно вплинути на кваліфікацію обвинувачення, а також відмовив у повторному
виклику експерта, який на перший виклик в судове засідання не з'явився.

В апеляції потерпілий вказує на те, що при призначенні
покарання суддя, в якості пом'якшуючих обставин, вказав на позитивну
характеристику ОСОБА_4, що не відповідає характеристиці, наданої йому учбовим
закладом, а також його вік, однак ОСОБА_4 майже 20 років, також вказує на незгоду з частковим задоволенням
заявленого ним позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його
представника на підтримку апеляції, засудженого та його захисника, які
заперечували проти апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни,
вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що апеляція підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор, слідчий
зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження справи.

Ці
вимоги закону органом досудового слідства не виконані.

Так слідчий 27
жовтня 2006 року в
постанові про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_4 вказав, що в ході сварки на
ґрунті неприязних стосунків ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_1 умисні тілесні ушкодження
середньої тяжкості, залишивши без уваги послідовні покази потерпілого ОСОБА_1
на протязі всього досудового слідства, про те, що неприязних стосунків між ним
та ОСОБА_4 не було і сварки в парку відпочинку "Казка" в м. Баштанка
теж не було, побиття його відбувалось не лише ОСОБА_4, а ще й ОСОБА_5

Крім
того, відмовляючи в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5
(постанова від 27 жовтня 2006 року а.с.69)
слідчий належним чином не встановив всі фактичні обставини справи, в тому числі
спрямованість умислу, мотив, мету та характер дій кожного з учасників конфлікту.
Враховуючи місце події слідчий належним чином не з'ясував чи було порушено
громадський порядок, чи були вчинені дії винними особами з мотивів явної
неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю, оскільки
слідчим 27 жовтня 2006 року в постанові про притягнення як обвинуваченого
ОСОБА_4 вказано, що в результаті дій ОСОБА_4

4

потерпілому ОСОБА_1 спричинено кінцевої фаланги першого
пальця правої кисті та залишено поза увагою тілесні ушкодження у виді закритої
черепно-мозкової травми зі струсом мозку, рубленої рани тіменної області
справа, рваної рани нижньої губи зліва, множинних саден обличчя пошкодження
носа

Складаючи обвинувальний висновок слідчий послався як на
докази обвинувачення покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Разом з тим в
постанові про виділення матеріалів з кримінальної справи від 28 жовтня 2006 року слідчим
вказано, що є підстави вважати що вказані свідки, які підтримують дружні
стосунки зі ОСОБА_4, при допитах давали завідомо неправдиві покази і в діях
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 вбачається
склад злочину, передбаченого ст.385 КК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що вирок
підлягає скасуванню, а справа направленню на додаткове розслідування для
усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали неправильності та неповноти
досудового слідства.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію
потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок
Баштанського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2006 року відносно
ОСОБА_4 скасувати, а кримінальну справу направити прокурору Баштанського району
на додаткове розслідування.