Справа № 738/293/15-к
№ провадження 1-кп/738/40/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року місто Мена
Менський районний суд Чернігівської області в складі :
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2014 року за №0000437, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мена Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого трактористом-машиністом у ТОВ «Мена-Авангард», раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 з 28 червня 1994 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, де здобув військову спеціальність «командир самохідних гармат від 76 мм до 130 мм». Звільнившись 17 березня 1996 року у запас із званням «старший солдат» перебував на військовому обліку, як військовозобов`язаний у запасі в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_3 , являючись військовозобов`язаним, що знаходиться в запасі, на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21 липня 2014 року підлягав призову на військову службу, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією за ст. 336 КК України, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та належним чином повідомленим про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військової частини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 08 серпня 2014 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації.
13 травня 2015 року під час судового розгляду між прокурором прокуратури Менського району Чернігівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння, а також сторони угоди погодились на призначення покарання за ст. 336 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В угоді зазначено, що сторони обізнані з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідками невиконання угоди.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник зазначили, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно та без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, просили її затвердити та ухвалити вирок, відповідно до умов угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Під час розгляду справи з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд перед прийняттям рішення про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також узгоджене сторонами угоди покарання.

Узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі визначене у межах, передбачених санкцією ст.336 КК України із звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання та є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Таким чином, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують права, свободи та інтереси сторін.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжні заходи до підозрюваного ОСОБА_3 не застосовувалися, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 473 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 травня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Менського району Чернігівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1