Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
387/1194/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження № 0000405 про обвинувачення

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого електромонтером локомотивного депо станції Помічна, пільг не має, на даний час інвалідність відсутня, раніше судимого 29.01.2007року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю терміну покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.08.2014 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов у володіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , в якому в той час відпочивали господарка та її знайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , де діючи безпричинно та з хуліганських спонукань, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок в частині нормального відпочинку громадян, почав ображати присутніх нецензурними словами та вимагати припинити їх відпочинок, при цьому діючи з особливою зухвалістю, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень знайшов на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_5 сокиру, якою наніс удар лезом в область лівого плеча ОСОБА_4 , який намагався його вгамувати, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді: рани у ділянці плечового суглобу зліва, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №83 від 16.08.14, відноситься до категорії легких та утворились від дії предмету з вираженими ріжучими властивостями, на що вказують рівні краї рани (не виключено від дії леза сокири).

Обвинувачений ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні винним себе визнав частково і суду пояснив, що 15.08.2014 року він після роботи прийшов додому, ліг відпочивати та дивився телевізор до 21.30 години.

Через 10-15 хвилин після почув як голосно включилась музика і він зателефонував на 102, де йому відповіли, що музика припинитися.

Потім він пішов до ОСОБА_10 , де під навісом сиділа ОСОБА_11 , і він попросив ОСОБА_12 . В цей час неподалік він почув голос ОСОБА_13 , який сказав: «Кому тут виключити музику?».

Щоб уникнути конфлікту, він пішов до виходу із подвір`я і знову почув біля себе невнятну вимову ОСОБА_13 , між ними почалась сутичка, вибігла ОСОБА_10 , стала їх заспокоювати. Заспокоївшись, він пішов до себе додому і близько 3 години ночі його розбудила мати і повідомила про приїзд працівників міліції. Працівники міліції запитували його чому він розрубав руку ОСОБА_13 .

На запитання повідомив, що дійсно прийшов у тверезому стані до ОСОБА_14 без запрошення, щоб ОСОБА_14 прикрутила музику та попросити у неї сигарети, із потерпілим у нього була сутичка, під час якої він допускає, що міг мати в руках сокиру, яку побачив у дворі потерпілої та підняв. Однак вказану сокиру не приносив із собою і більш чітко події вже не пам`ятає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він 15 серпня 2014 року близько 22.00-23.00 години допомагав ОСОБА_15 робити грубу і ввечері до них прийшла його дружина ОСОБА_16 з дитиною і вони всі разом та ОСОБА_17 вечеряли у ОСОБА_14 , оскільки він ще мав намір доробити роботи.

Дитина заплакала і ОСОБА_16 разом із ОСОБА_14 пішли до будинку останньої, а ОСОБА_17 залишилась сидіти на тапчані на подвір`ї, а він залишився надворі колихати дитину у колисці. В цей час він почув, що ОСОБА_18 у нетверезому стані зайшов через калітку у двір і став кричати до ОСОБА_14 , що голосно грає музика, при цьому його ліва рука була у нього за спиною.

Підійшовши до ОСОБА_18 та привітавшись із ним, запитав у останнього, що він держить за спиною. Тільки запитав, відразу ж побачив, що сокира летить прямо йому в голову, він її невдало відбив, однак в результаті чого йому було розрубане ліве плече.

Потім ОСОБА_18 він знову висмикнув сокиру, замахнувся другий раз, але на цей раз він її зловив в повітрі.

На двір вибігли ОСОБА_14 із ОСОБА_19 , він з ОСОБА_14 забрали у нього сокиру, зателефонували до міліції та віддали сокиру.

В цей час ОСОБА_18 пішов, але відразу ж і повернувся та просив не викликати міліцію. По приїзду працівників міліції він останніх виганяв, не бажав із ним спілкуватись.

На запитання пояснив, що до вказаної події він із ОСОБА_18 не спілкувався, неприязних відносин не було, ніколи останньому не погрожував і тілесні ушкодження не наносив.

Коли ОСОБА_18 зайшов на подвір`я то відстань між ними була близько 6 метрів і в час коли він колихав дитину, то ОСОБА_18 сварився із ОСОБА_20 .

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 15.08.2014 року приблизно о 23 годині ОСОБА_21 робив у мене грубу, ввечері вона разом із ОСОБА_13 , його дружиною ОСОБА_22 та ОСОБА_20 сіли повечеряти, музика грала тихо, тому що була маленька дитина ОСОБА_23 .

Дитина заплакала і дружина ОСОБА_13 попросила її піти до будинку погодувати дитину. Вона із ОСОБА_22 пішла до будинку і пробули вони там близько 20 хвилин.

Почувши крик на вулиці, вона із ОСОБА_22 вийшли надвір і вона не бачила сокиру, бачила, що ОСОБА_18 вийшов із подвір`я та пішов додому, на ОСОБА_18 ран та крові не бачила, нецензурних слів від останнього вона не чула і ОСОБА_13 їй жалівся, що його ОСОБА_18 вдарив сокирою.

Себе потерпілою не вважає, тому що ОСОБА_13 їй постійно телефонує та погрожує внаслідок того, що вона має перед ним борг, проживає одиноко, боїться останнього.

Крім того,потерпіла пояснила, що ОСОБА_13 їй погрожує, примушує давати неправдиві пояснення про те, що сокира була наявна.

Претензій до обвинуваченого вона немає ніяких, ОСОБА_18 характеризує як спокійного сусіда.

Знає про конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, внаслідок якого ОСОБА_13 ініціює сварки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона доводиться співмешканкою потерпілому ОСОБА_4 і у серпні 2014 року, точної дати вона не пам`ятає, близько 22.00 години вона прийшла зі своєю дитиною до ОСОБА_10 . У останньої в цей час були крім неї, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

Відпочивавши надворі, у неї заплакала дитина, і вона разом із ОСОБА_10 пішли до будинку. Через деякий час почули крик надворі, вибігли із ОСОБА_14 , побачили у дворі ОСОБА_13 та ОСОБА_18 із сокирою в руках, який наніс сокирою удар по лівому плечі ОСОБА_13 . Вона разом із ОСОБА_14 вихопили у ОСОБА_18 сокиру, замотали її в рушника, потім віддали працівникам міліції.

На запитання пояснила, що ніяких шумів у дворі ОСОБА_24 не було, музика не грала, ОСОБА_18 побачила вже у подвір`ї із сокирою в руках, останній нічого не говорив, ОСОБА_10 просила його вийти, однак він лише лаявся в її сторону.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що знає про конфліктну ситуацію, яка виникла на свято Пасхи 20 травня 2014 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , внаслідок якої потерпілий та обвинувачений бігали один за одним.

ОСОБА_13 характеризує як неврівноважену людину, у якого були часті конфлікти із іншими мешканцями села.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він є сусідом потерпілої ОСОБА_24 і бачив у дворі ОСОБА_14 сокиру, яка була із набитими цвяхами, дуже тупою і схожою на сокиру, яка зафіксована на фотографії.

Крім того свідок пояснив, що характеризує ОСОБА_13 з негативної сторони, так як останній побив його сина та погрожував йому.

Також пояснив, що ОСОБА_13 постійно погрожував листоноші про небажання отримувати повідомлення.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона 15.08.2014 року близько 21.00 години прийшла до ОСОБА_15 попити кави, а потім за нею до ОСОБА_14 прийшли ОСОБА_13 із своєю дружиною ОСОБА_22 , музика не грала. Прийшов ОСОБА_18 до ОСОБА_14 про щось із нею поговорити.

Повідомила, що ніяку сокиру вона не бачила, ніхто нікому тілесних ушкоджень не наносив і ОСОБА_18 , поспілкувавшись із господаркою, пішов додому.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-рапортом оперативного чергового про факт звернення ОСОБА_4 із заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень;

-заявою потерпілого ОСОБА_4 про вчинений відносно нього злочин;

- протоколом огляду місця події від 16.08.2014 року та фототаблицями до нього, згідно якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , господарка володіння видала добровільно сокиру довжиною 57 см., деревко виготовлене з бруска дерева світло-коричневого кольору кустарного виробництва, металева частина сокири темного кольору, гостра частина заточена наждаком та справа має тріщину по всій ширині, деревяна частина сокири закріплена до металевої за допомогою «вшплінтованого» цвяха;
- висновком судово-медичної експертизи № 83 від 16 серпня 2014 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани у ділянці плечевого суглобу зліва, що відносяться до категорії легких. Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії предмету з вираженими ріжучими властивостями, на що вказують рівні краї рани (не виключено від дії леза сокири) та могло утворитись у термін вказаний у постанові, на що вказує рана, дно якої покрите темно-червоною кірочкою нижче рівня шкіри. Утворення ушкодження при падінні з висоти власного зросту як з прискоренням так і без не можливе.
Досудовим слідством дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливим зухвальством, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Однак, враховуючи вимоги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювали реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Також пунктом 11 вищевказаної Постанови зазначено, що спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовленні винним для зазначеної мети.

Застосування або спроба застосування предметів, підібраних на місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за ч.4 ст.296 КК України.

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт застосування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, його вік та рід занять, стан здоров`я, згідно якого ОСОБА_6 не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога Добровеличківської ЦРЛ, позитивну характеристику за місцем проживання та за місцем роботи.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суду визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладених обставин та досліджених матеріалів суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту в межах максимального розміру, передбаченого у санкції ч.1 ст.296 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 28 серпня 2014 року, тобто з моменту затримання.

Вважати ОСОБА_6 таким, що відбув покарання і негайно звільнити його з-під варти в залі суду.

Речові докази по справі-сокиру, яка перебуває в камері зберігання речових доказів та майна Добровеличківського РВ УМВС України в Кіровоградській області-знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: