Справа № 11-157 Головуючий у І інстанції Кравець О.А.,
Категорія 12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Миколюка О.В.,

суддів Полосенка В.С., Дриги А.М.,

з участю прокурора Стаховської Н.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 10 листопада 2010 року, яким засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. 50-річчя Перемоги 111АДРЕСА_1, не судимого,

за ч.2 ст.172 КК України і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Згідно вироку, 22.01.2010 року, ОСОБА_2, перебуваючи в магазині, розташованому в м. Тетієві по вул. К.Маркса, 156, Київської області, яке він орендував, за усною домовленістю з гр. ОСОБА_3, яка має неповнолітню дитину віком до 14 років, прийняв її на роботу продавцем у власний магазин, визначивши щоденний графік роботи магазину 08.00 год. до 17.00 год., без обідньої перерви, субота з 08.00 год. до 15.00 год., вихідний день неділя, встановивши заробітну плату в розмірі 700 грн. за місяць. Відповідно укладених, з грубим порушенням трудового законодавства України, відповідних домовленостей, ОСОБА_3 виконувала роботу охоронника та продавця в магазині по вул. К.Маркса, 156, що в м. Тетієві, Київської області в період з 22.01.2010 року по 12.03.2010 року і за вказаний період в якості оплати за найману працю отримувала від ОСОБА_2 по 700 грн. щомісячно, всього 1400 грн.

Таким чином, в порушення вимог ст. 24 Кодексу Законів про працю України, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», ст. 94 Кодексу Законів про працю України, фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 з найнятим працівником ОСОБА_3 в письмовій формі трудовий договір не укладався, табель робочого часу не вівся, не складалися відомості про нарахування та виплату заробітної плати найманому працівнику, не здійснювались відповідні відрахування до фондів обовязкового державного соціального страхування.

Своїми діями ОСОБА_2 істотно порушив передбачені Конституцією України гарантії і права громадянина на працю, соціальне страхування та на пенсійне забезпечення, чим позбавив ОСОБА_3 наданого їй законодавством України права реалізації та користуванням трудовими гарантіями та свободами.

В апеляції засуджений, просить вирок скасувати, а кримінальну справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.172 КК України, вважає, що його вина ні в ході досудового, ні в ході судового слідства доведена не була, кримінальна справа відносно нього була порушена незаконно, зазначає, що кримінальна справа щодо нього була сфабрикована, а наявні «докази»його вини були здобуті незаконним шляхом, досудове слідство тривало більше двадцяти днів, загальний строк склав 69 днів, судом не було встановлено та не зазначено у вироку його умисел, мотиви його дій, характер і розмір шкоди, завданої його діями, суд відмовився дослідити письмові матеріали розгляду його скарги на постанову про порушення кримінальної справи, в яких містяться покази ОСОБА_3 про те, що її примусив слідчий Олійник написати заяву на засудженого, хоча ніяких претензій до нього вона не мала, в показах під час судового слідства, ОСОБА_3 показала, що заяву писала в кінці березня 2010 року, а не 12 березня 2010 року, під диктовку слідчого.

В запереченні на апеляцію, прокурор просить апеляцію засудженого залишити без задоволення, а вирок без зміни, зазначає, що вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.172 КК України, повністю підтверджена показами, зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи.

До початку розгляду справи по суті, до суду надійшло клопотання від судді Тетіївського районного суду Кравець О.А., з якого вбачається, що 16.02.11 року до Тетіївського районного суду надійшла апеляція прокурора на вироку суду від 10.11.10 року щодо ОСОБА_2 та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, тому суддя просить повернути справу до Тетіївського районного суду для виконання вимог ст. 353 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала клопотання, засудженого, який заперечив клопотання, колегія суддів вважає, що справу необхідно повернути в суд першої інстанції для виконання вимог ст. 353 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 359, 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Кримінальну справу щодо ОСОБА_2 повернути до Тетіївського районного суду Київської області для виконання вимог ст. 353 КПК України.

Головуючий:

Судді: