В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Сливка В.
В. ,

при секретарі - Святецька Н.
В.,

за участі прокурора Власенко Я.В.,
захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження № 0004389 від 06.07.2013
року щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Білої
Церкви, Київської області, українця,
громадянина України, з середньою
професійною освітою, одруженого,
маючого на утриманні малолітнню
дитину, не працюючого, жителя АДРЕСА_4,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5,
обвинуваченого у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 121 ч. 1. 296 ч. 2 КК
України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Білої
Церкви, Київської області, українця,
громадянина України, з базовою
середньою освітою, неодруженого,
працюючого в ПП «Мінімаксавто»
автослюсарем, несудимого, жителя
АДРЕСА_2, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_3, обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

2 липня 2013 року, приблизно в 00 год. 30 хв.,
ОСОБА_3, разом з ОСОБА_4 та особою,
кримінальне провадження щодо якої
судом зупинено у зв?язку з призовом на
військові збори, приїхали до будинку
АДРЕСА_1 якого мешкає його мати ОСОБА_5,
з метою з'ясування стосунків з
співмешканцем останньої - ОСОБА_6,
котрий неодноразово ображав його
неповнолітню сестру ОСОБА_7, приставав
до неї та намагався згвалтувати.

Разом з останніми до місця події
приїхали ОСОБА_8 та ОСОБА_9, котрі участі
у протиправних діях по відношенню до
ОСОБА_6 не приймали.

Прибувши до вказаного будинку ОСОБА_3,
ОСОБА_10 та особа, кримінальне
провадження щодо якої зупинено, у
присутності ОСОБА_5, витягнули ОСОБА_6 з
будинку на вулицю і ОСОБА_3 на грунті
неприязних відносин з останнім, з
мотивів помсти за сестру, умисно, з
метою заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень, а ОСОБА_10 та особа,
кримінальне провадження щодо якої
зупинено - безпричинно, з хуліганських
спонукань, грубо порушуючи громадський
порядок, демонструючи зневагу до права
громадян на відпочинок, зневажаючи
загальноприйняті норми моралі і
правила поведінки, відкрито
протиставляючи свою грубу поведінку
громадському порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, супроводжуючи
свої дії особливою зухвалістю, умисно,
спочатку на подвір'ї, а згодом - за
огорожею вказаного домоволодіння,
стали наносити ОСОБА_6 удари, а саме:
ОСОБА_3 наніс останньому декілька
ударів кулаками в область голови і
ногами по тулубу та в область живота;
ОСОБА_10 наніс ОСОБА_6 декілька ударів
кулаками в обличчя, а особа,
кримінальне провадження щодо якої
зупинено - руками в обличчя та ногою в
область правого плеча потерпілого.

Врезультаті ударів, нанесених ОСОБА_3,
потерпілому ОСОБА_6, згідно висновку
судово-медичної експертизи № 328 від
09.09.2013 року, були заподіяні небезпечні
для життя тяжкі тілесні ушкодження,
виявлені під час операції у
Білоцерківській ЦРЛ, у виді розривів
тонкої кишки на відстані 80 см. від
тонко-сліпо-кишкового кута та її брижі,
розлитого перитоніту, від яких
останній помер у Білоцерківській ЦРЛ
07.07.2013 року, куди звернувся за медичною
допомогою лише 06.07.2013 року.

Зазначенні ушкодження заподіяні тупим
(тупими) предметом (предметами), могли
виникнути від удару (ударів) ними
(руками, ногами чи іншими предметами) в
живіт потерпілого.

Згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи № 95/К від
23.09.2013 року, смерть ОСОБА_6 настала
внаслідок закритої травми живота з
розривом тонкої кишки та її брижі, що
ускладнилась розвитком
гнійно-фібринозного перитоніту, який
призвів до ендогенної інтоксикації
організму.

Під час побиття потерпілого ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та особа, кримінальне
провадження щодо якої зупинено,
періодично волочили ОСОБА_6 по землі та
по асфальтованому покриттю. При цьому
ОСОБА_3, грубо порушуючи громадський
порядок, зневажаючи загальноприйняті
норми моралі і правила поведінки в
громадських місцях, відкрито
протиставляючи свою грубу поведінку
громадському порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, супроводжуючи
сваої дії особливою зухвалістю, умисно,
з хуліганських спонукань порвав та
стягнув з ОСОБА_6 одяг, а коли ОСОБА_4
відкрутив від журнального столика,
який знаходився у залі-кімнаті будинку,
дерев?яну ніжку, перебуваючи на вулиці
за огорожею вказаного домоволодіння
погрожував зґвалтувати ОСОБА_11 цією
ніжкою.

На прохання присутніх на місці події
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 припинити
хуліганські дії ОСОБА_3, ОСОБА_4 і особа,
кримінальне провадження щодо якої
зупинено, не реагували.

Уподальшому ОСОБА_3 та особа,
кримінальне провадження щодо якої
зупинено, вперто не припиняючи
протягом тривалого часу свої
хуліганські дії, проявляючи
винятковий цинізм, у присутності
ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 справили на
лежачого без одягу під огорожею
домоволодіння АДРЕСА_1 потерпілого
ОСОБА_6 природні потреби і, сівши, разом
з іншими, до автомобіля, яким керував
ОСОБА_9, поїхали з місця події.

Врезультаті хуліганських дій ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та особи, кримінальне
провадження щодо якої зупинено,
потерпілому ОСОБА_6, згідно висновку
судово-медичної експертизи № 328 від
09.09.2013 року, були заподіяні тілесні
ушкодження у виді садна, синців та
крововиливів на голові, ран на верхній
та нижній губі, садна на передній
поверхні шиї, чисельних саден на
тулубі, саден на кінцівках та синців на
лівій руці, які не перебувають у
прямому причинному зв'язку з настанням
смерті, з яких ушкодження на губах
мають ознаки легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров?я, а інші ушкодження
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав
себе винним у вчиненому.

Показав, що співмешканець матері -
ОСОБА_6 часто приставав до його
неповнолітньої сестри ОСОБА_7, ображав
і бив її. Тому мати неодноразово
просила його поговорити з вітчимом,
заставити останнього припинити
знущання над сестрою.

01.07.2013 року сестра сама приїхала до
нього додому та розповіла, що ОСОБА_6
знову чіплявся до неї, намагався її
згвалтувати. Він вирішив з?ясувати,
врешті-решт, стосунки з вітчимом і уніч
на 02.07.2013 року, разом з ОСОБА_12, ОСОБА_4,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, на автомобілі
останнього, поїхав до матері в м. Узин.

Близько 00 год. 30 хв. вони приїхали до
будинку АДРЕСА_1 якого мешкала його
мати з ОСОБА_6. Останній був п?яним, не
хотів розмовляти з ним і лише
нецензурно лаявся на його адресу. Тому
вони з ОСОБА_12 та ОСОБА_10, у присутності
матері, витягли ОСОБА_6 за руки та ноги з
будинку на подвір?я і там почали його
бити. Він особисто наносив останньому
удари кулаками в обличчя та ногами по
тулубу, в область живота, добиваючись
того, щоби той перестав чіплятися до
сестри. ОСОБА_12 також наніс ОСОБА_6
декілька ударів руками в обличчя і
ногою в плече. ОСОБА_10 бив потерпілого
кулаками в обличчя. Хтось приніс
дерев?яну ніжку від стола і він, знявши
з потерпілого весь одяг, пригрозив, що
згвалтує його цією ніжкою.

Потерпілий не реагував на його слова і
продовжував нецензурно лаятись, тому
він вилив на нього воду з миски, яку
хтось приніс, і наніс йому ще пару
ударів кулаком в обличчя. З хати
вибігла мати і почала заспокоювати їх.
Після цього вони з ОСОБА_12 витягнули
ОСОБА_6 з подвір?я на вулицю. Там він
наніс останньому ще приблизно три
удари кулаком в обличчя, запитуючи при
цьому, чи зрозумів він за що його б?ють,
і після третього удару той сказав, що
зрозумів.

Потім ОСОБА_10 ударив ОСОБА_6, котрий
сидів на землі, ногою в плече і той
знову впав. Тоді вони з ОСОБА_12
помочилися на потерпілого і разом з
іншими поїхали додому до м. Білої
Церкви.

Обвинувачений ОСОБА_10 також повністю
визнав себе винним у скоєному.

Показав, що до події не був знайомий з
ОСОБА_6, і що уніч на 02.07.2013 року поїхав
до м. Узина на прохання ОСОБА_3, котрий
попросив його бути присутнім при його
розмові з вітчимом.

Близько 00 год. 30 хв. 02.07.2013 року вони з
ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
приїхали до будинку, в якому мешкав
потерпілий. Там вони з ОСОБА_8
залишились на подвір?ї, а ОСОБА_3 зайшов
до будинку. Через декілька хвили вони
почули крики і також зайшли до будинку.
Утрьох витягнули ОСОБА_6, котрий був
п?яним і грубо матюкався, на подвір?я і
там почали його бити. ОСОБА_3 наніс
потерпілому два-три удари кулаком в
обличчя. Чи наносив останній удари
потерпілому ногою не бачив.

Він також підійшов до ОСОБА_6, хотів
поговорити з ним, але той відповів
матом і він наніс йому два удари
кулаком в обличчя, від яких той падав на
землю. Потім потерпілого вдарив ще
декілька разів ОСОБА_3. З хати вибігла
мати ОСОБА_3 і намагалась їх заспокоїти.

Після цього ОСОБА_6 витягнули через
хвіртку на вулицю і там він наніс
останньому ще два удари кулаком в
обличчя. Потім він бачив, як ОСОБА_12
чи-то штовхнув, чи-то вдарив
потерпілого ногою в плече і той упав.
Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_13, котрі
стояли біля ОСОБА_6, почали мочитися. Чи
мочилися останні на потерпілого, чи на
землю поряд з останнім, він не бачив, бо
було темно. Після цього вони сіли в
автомобіль і поїхали до м. Білої Церкви.

Окрім повного визнання самих
обвинувачених винність ОСОБА_3 і
ОСОБА_10 у ввчиненому підтверджується
зібраними в ході судового розгляду
доказами.

Зокрема, показаннями допитаного судом
у якості обвинуваченого ОСОБА_12, котрий
підтвердив обставини, на які вказали
ОСОБА_3 та ОСОБА_10, і ствердив, що після
того, як ОСОБА_6 силоміць витягнули з
хати на подвір?я, ОСОБА_3 наніс
останньому два-три удари кулаками в
обличчя. Чи бив потерпілого ОСОБА_10 - не
бачив.

Він особисто ОСОБА_6 на подвір?ї не бив,
а лише кілька разів ляснув його по
обличчю з тим, щоби привести до тями.
Потім він та ОСОБА_3 витягнули ОСОБА_6
через хвіртку на вулицю і там ОСОБА_3 ще
декілька разів ударив останнього рукою
в обличчя. При цьому він не бачив хто
роздягнув потерпілого. Укінці він та
ОСОБА_3 помочилися біля ОСОБА_6 і після
цього всі поїхали додому.

Свідок ОСОБА_8 показав, що після того, як
ОСОБА_3 розповів про те, що вітчим
пристає до його неповнолітньої сестри,
вони уп?ятьох (ОСОБА_3, він, його брат
ОСОБА_12, ОСОБА_10 і ОСОБА_9) поїхали до м.
Узина, оскільки ОСОБА_3 хотів
поговорити з вітчимом.

Коли приїхали спочатку ОСОБА_3, а потім
ОСОБА_12 та ОСОБА_10 зайшли до будинку, в
якому мешкав ОСОБА_6, і силомісць вивели
останнього на подвір?я. Там ОСОБА_3 став
розмовляти з останнім, але той почав
нецензурно лаятись і ОСОБА_3 наніс йому
два-три удари кулаком в обличчя, від
яких той упав на землю.

З хати вийшла мати ОСОБА_3 і підняла
крик. ОСОБА_3 почав її заспокоювати, а
він підійшов до ОСОБА_6 з тим, щоби
перевірити його пульс і побачив, що той
п?яний. Останній піднявся з землі, але
ОСОБА_10 наніс йому ще один удар рукою в
обличчя і той знову впав. Хтось приніс
миску з водою, але ОСОБА_6 вибив її з рук.

Після цього ОСОБА_6 вивели на вулицю і
посадили на асфальт. ОСОБА_3 знову почав
розмовляти з потерпілим і наніс йому ще
декілька ударів кулаком в обличчя.

Уподальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_10
помочились у безпосередній близькості
від ОСОБА_6. Після цього вони сіли до
автомобіля, яким керував ОСОБА_9 і
поїхали до м. Білої Церкви.

Ствердив, що під час побиття ОСОБА_6
бачив у когось в руках дерев??яну палицю
і зробив з цього приводу зауваження,
після чого палицю викинули. Потерпілий
у цей час був повністю роздягнутий, на
його обличчі була кров. Також бачив, як
ОСОБА_10 наніс потерпілому один-два
удари рукою в обличчя. Чи наносив
останній удари потерпілому ногами - не
бачив.

Аналогічні обставини підтвердив
свідок ОСОБА_9.

Допитана судом у якості свідка мати
обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5
показала, що дійсно напередодні
просила сина, щоб той приїхав та
розібрався з її співмешканцем ОСОБА_6,
оскільки той безпробудно пиячив, бив
її, а також чіплявся до її
неповнолітньої доньки, ображав
останню, намагався її згвалтувати. Тому
вона просила, щоб син трохи побив
ОСОБА_6 і таким чином провчив його.

Коли син з хлопцями приїхали до неї
ОСОБА_6 лежав у ліжку п?яний.

ОСОБА_3 з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вивели
ОСОБА_6 з хати на подвір?я і там його
трохи побили. При цьому ОСОБА_3 питав у
потерпілого чи розуміє він за що його
б?ють. Вона хлопців не розбороняла.
Навпаки, просила щоб ті трохи «дали» її
чоловіку.

Потім хлопці, на її прохання, вивели
ОСОБА_6 з подвір?я на вулицю і там ще
деякий час розмовляли з ним. ОСОБА_10 тим
часом зайшов до хати, відкрутив для
чогось від журнального столика
дерев?яну ніжку і знову вийшов на
вулицю.

Ствердила, що ОСОБА_6 на подвір?ї і на
вулиці били усі троє - ОСОБА_3, ОСОБА_12 та
ОСОБА_10, і що удари потерпілому останні
наносили руками та ногами, однак хто і
які конкретно удари наносив - не бачила.

Також ствердила, що бачила, як хлопці
усі втрьох відправляли природні
потреби в безпосередній близькості від
ОСОБА_6. Після цього обвинувачені сіли
до автомобіля і поїхали з місця події, а
потерпілий повернувся до хати, допив
горілку, яка у нього була, і ліг спати.

Через тиждень ОСОБА_6 почав скаржитись
на печію та болі в животі, тому вона
викликала «швидку» і останнього
відвезли до лікарні, де той наступного
дня помер.

Допитана судом також у якості свідка
неповнолітня ОСОБА_7 підтвердила, що
ОСОБА_6 часто бив її і маму, чіплявся до
неї, хотів згвалтувати, що напередодні
події вітчим знову побив її та маму і
вона поїхала до свого брата ОСОБА_3 та
розповіла йому про все.

Ствердила, що ОСОБА_3, почувши її
розповідь та побачивши на ній сліди
побоїв, поїхав до матері розбиратися з
вітчимом, а вона залишилась у його
квартирі. Коли вранці прокинулась брат
був уже вдома.

Приблизно через неділю вона дізналась
про смерть вітчима і про те, що перед
цим ОСОБА_3 побив останнього.

Винність ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у вчиненому
кожним підтверджується також:

- письмовим рапортом чергового по
Узинському МВМ від 06.07.2013 року про
отримання вказаного дня о 06 го. 40 хв.
повідомлення по телефону від
диспетчера Узинської ЦРЛ про звернення
до лікарні за медичною допомогою
жителя АДРЕСА_1, ОСОБА_6 з приводу
отримання ним уніч з 1-го на 2-е липня 2013
року тілесних ушкоджень у виді ЗЧМТ,
СГМ, забою грудної клітини, тупої
травми живота; /а.с. 122/

- довідкою Узинської ЦРЛ, з якої
убачається, що 06.07.2013 року о 07 год. 20 хв.
до лікарні за медичною допомогою
звернувся ОСОБА_6, у якого при огляді
було виявлено ЗЧМТ, СГМ, забій лівої
половини грудної клітини, закрита тупа
травма живота; /а.с. 123/

- письмовим рапортом чергового по
Узинському МВМ від 07.07.2013 року про
отримання вказаного дня о 06 го. 15 хв.
повідомлення по телефону від хірурга
Білоцерківської ЦРЛ про смерть ОСОБА_6;
/а.с. 124/

- протоколом огляду місця події -
приміщення моргу Білоцерківської ЦРЛ,
під час якого було оглянуто труп
ОСОБА_6, та фототаблицею до вказаного
протоколу; /а.с. 125-126, 127-129/

- протоколом огляду місця події -
домоволодіння АДРЕСА_1 вказаного
домоволодіння та прилеглої до нього
території, де 02.07.2013 року, близько 00 год.
30 хв., вібулась подія, під час якої
ОСОБА_3, ОСОБА_10 та особа, кримінальне
провадження щодо якої зупинено, побили
потерпілого ОСОБА_6 та заподіяли йому
тілесні ушкодження, від яких той 06.07.2013
року помер, та фототаблицею до
вказаного протоколу; /а.с. 130-131, 132-139/

- протоколом огляду трупа ОСОБА_6 від
08.07.2013 року. під час якого на трупі були
виявлені сліди побоїв, та фототаблицею
до вказаного протоколу; /а.с. 140-141, 143/

- копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого 10.07.2013 року, і копією
лікарського свідоцтва про смерть №
НОМЕР_2 від 08.07.2013 року, з яких
убачається, що ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року внаслідок розлитого
перитоніту, травми тонкого кишечника,
закритої травми живота; /а.с. 144, 145/

- висновком судово-медичної експертизи
№ 328 від 09.09.2013 року, згідно з яким:

1. ОСОБА_6 поступив до лікарні 06.07.2013
року о 9 год. 15 хв., де помер ІНФОРМАЦІЯ_7
року о 5 год.. У лікарні під час операції
в нього виявлено розриви тонкої кишки
на відстані 80 см. від
тонко-сліпо-кишкового кута та її брижі,
розлитий перитоніт.

2. При судово-медичній експертизі трупа
ОСОБА_6 та судово- гістологічному
досліджені виявлено крововилив у
підшкірно-жировій клітковині живота
справа нижче та правіше пупка, ушита
тонка кишка та її брижа; розлитий
гнійно- фібринозний перитоніт і
серозит з крововиливами; ексудативний
периспленіт і пери гепатит;
нерівномірне кровонаповнення
внутрішніх органів з ознаками
порушення реологічних властивостей
крові; паренхіматозна дистрофія нирок,
місцями різко виражена; поодинокі
внутрішньоальвеолярні крововиливи,
осередковий інтерстиціальний набряк,
ділянки гострої альвеолярної емфіземи
і дистелектазів в легенях;
дрібноосередковий набряк строми,
фрагментація, осередки гострої
гіпоксичної дистрофії в міокарді;
набряк-набубнявіння головного мозку з
навколосудинними крововиливами в
субепіндимарній зоні; деліпідізація
спонгіоцитів наднирників; осередкова
інтерстиціальна пневмонія.

3. Вищевказане, дає змогу вважати, що
смерть гр. ОСОБА_6,

1978 року народження, настала від
закритої травми живота з розривом
тонкої кишки та її брижі, що
ускладнились перитонітом з ендогенною
інтоксикацією.

4. Дані ушкодження мають ознаки тяжких
тілесних ушкоджень, по критерію - як

небезпечні для життя.

5. Описані вище ушкодження заподіяні
тупим (тупими) предметами, могли
виникнути від удару (ударів) ними
(руками, ногами чи іншими предметами) в
живіт потерпілого в строк та при
обставинах указаних у постанові.

6. Крім вищеописаних ушкоджень, при
судово-медичній експертизі трупа,
зиявлені

наступні ушкодження: садно, синці,
крововиливи на голові; рани на верхній
та нижній губі, садно на передній
поверхні шиї; численні садна на тулубі;
садна на кінцівках, синці на лівій руці.

7. Дані ушкодження заподіяні тупими
предметами, також могли виникнути від
/дарів

ними (руками, ногами чи іншими
предметами) по тілу потерпілого у строк
/казаний у постанові та не перебувають
у прямому причинному зв'язку із
настанням змерті.

8. Ушкодження на губах мають ознаки
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Інші ушкодження мають ознаки
легких тілесних ушкоджень.

9. Локалізація та характер ушкоджень
дають змогу вважати, що мало місце не
менше

десяти точок прикладання сили; /а.с.
146-148/

- протоколом проведення слідчого
експерименту з участю обвинуваченого
ОСОБА_3, під час якого останній на місці
події, у присутності понятих та
захисника, добровільно, відтворив
обстановку та обставини події, яка
сталася 02.07.2013 року, близько 00 год. 30 хв.,
в домоволодінні АДРЕСА_1 і на прилеглій
до нього території, детально та
послідовно розповів про обставини
побиття ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_12
потерпілого ОСОБА_6, за допомогою
статиста та манекену вказав місця і
механізм нанесення ударів останньому,
місце, де він та ОСОБА_10, після побиття
ОСОБА_6, справили на потерпілого
природні потреби, а також відеозаписом
указаної слідчої дії; /а.с. 149-155, 156/

- протоколом проведення слідчого
експерименту з участю обвинуваченого
ОСОБА_10, котрий також на місці події, у
присутності понятих та захисника,
добровільно відтворив обстановку та
обставини події, що сталася 02.07.2013 року,
близько 00 год. 30 хв., в домоволодінні
АДРЕСА_1 і на прилеглій до нього
території, детально та послідовно
розповів про обставини побиття ним,
ОСОБА_3 та ОСОБА_12 потерпілого ОСОБА_6,
за допомогою статиста та манекену
вказав місця і механізм нанесення
ударів останньому, місце, де він та
ОСОБА_3 після побиття ОСОБА_6 справили
на потерпілого природні потреби, а
також фототаблицею до вказаного
протоколу; /а.с. 157-159, 160-174/

- аналогічними протоколами проведення
слідчих експериментів з участю свідка
ОСОБА_9 /а.с. 175-176, 177-184/ та свідка ОСОБА_5
/а.с. 185-187/

- висновком додаткової
судово-медичної експертизи № 328-14 від
09.09.2013 року, який свідчить про те, що
локалізація та характер ушкоджень у
ОСОБА_6, що спричинили його смерть,
дають змогу вважати, що вони могли
виникнути за обставин, вказаних у
протоколах проведення слідчих
експериментів за участі свідка ОСОБА_5
і за участі обвинувачених ОСОБА_3 та
ОСОБА_10; /а.с. 188-189/

- висновком судово-медичної
експертизи (за матеріалами справи) №
95/К від 23.09.2013 року, згідно якого при
вивчені медичної документації на ім'я
ОСОБА_6 та судово-медичній експертизі
його трупа встановлено, що смерть
постраждалого настала внаслідок
закритої травми живота з розривом
тонкої кишки та її брижі, що
ускладнилась розвитком
гнійно-фібринозного перитоніту, який
призвів до ендогенної інтоксикації
організму.

За умови своєчасного звернення
постраждалого із травмою
вищевказаного характеру за медичною
допомогою (та, відповідно, своєчасного
правильного надання спеціалізованої
медичної допомоги) спричинена ОСОБА_6
закрита травма живота з розривом
тонкої кишки та її брижі є сумісною з
життям, оскільки у переважній
більшості випадків правильне та
своєчасне її лікування призводить до
одужання пацієнта і відновлення його
працездатності.

У даному випадку до несприятливого
перебігу спричиненої ОСОБА_6 закритої
травми живота з розривом тонкої кишки
та її брижі, приймаючи до уваги відомі
обставини справи (травма нанесена 02
липня 2013 року близько 00 год. 30 хв.) та
дані медичної документації (звернувся
за медичною допомогою 06.07.2013 року о 07:10),
призвело пізнє звернення
постраждалого за медичною допомогою,
що стало причиною розвитку
гнійно-фібринозного перитоніту з
ендогенною інтоксикацією організму.
Зазначені ускладнення травми призвели
до розвитку незворотних патологічних
змін у органах та системах організму,
які на момент звернення пацієнта за
медичною допомогою вже мали несумісний
з життям характер, у зв'язку з чим
надана йому правильна спеціалізована
медична допомога не змогла зберегти
життя постраждалого; /а.с. 190-198/

- протоколом огляду речових доказів
та фототаблицею до вказаного
протоколу. /а.с. 201-203, 204-222/

Таким чином суд, дослідивши зібрані в
ході судового розгляду докази,
належним чином їх оцінивши, дійшов
висновку про те, що винність ОСОБА_3 та
ОСОБА_10 у вчиненому кожним по
відношенню до потерпілого ОСОБА_6
доведена в повному обсязі
обвинувачення, і що дії останніх
кваліфіковані правильно:

ОСОБА_3:

- за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне
тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння;

- за ч. 2 ст. 296 КК України, як
хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю
та винятковим цинізмом, вчинене групою
осіб.

ОСОБА_10:

- за ч. 2 ст. 296 КК України, як
хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю
та винятковим цинізмом, вчинене групою
осіб.

При обранні покарання для
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_10 суд
приймає до уваги характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєних
останніми злочинів, пом?якшуючі та
обтяжуючі відповідальність кожного
обставини, особистості обвинувачених.

ОСОБА_3 несудимий, повністю визнав себе
винним та щиросердно розкаявся у
вчиненому, активно сприяв розкриттю
злочинів, на його утриманні перебуває
малолітня дитина.

Наведені обставини суд визнає такими,
що пом?якшують відповідальність
обвинуваченого.

За місцем проживання ОСОБА_3
характеризуються позитивно, під
наглядом у лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра не перебуває, до
кримінальної відповідальності
притягується уперше.

Обставини, що обтяжували б
відповідальність обвинуваченого,
відсутні.

Враховуючи викладене, обставини
скоєних ОСОБА_3 злочинів, те, що дії
обвинуваченого, як встановлено в ході
судового розгляду, були спровоковані
поведінкою самого ОСОБА_6, котрий
систематично ображав та бив матір
обвинуваченого та його неповнолітню
сестру, намагався згвалтувати останню,
і що ці дії обвинуваченого були
викликані наміром захистити сестру та
матір від посягань з боку вітчима, а
також побажання потерпілої ОСОБА_14,
котра не має до обвинуваченого жодних
претензій і просить не карати його
суворо, суд вважає, що виправлення
ОСОБА_3 можливе без ізоляції від
суспільства.

ОСОБА_10 також несудимий, повністю
визнав себе винним та щиросердно
розкаявся у вчиненому, активно сприяв
розкриттю злочинів, що суд визнає
пом?якшуючими відповідальність
останнього обставинами.

Як особистість ОСОБА_10
характеризуються позитивно, зайнятий
суспільно-корисною працею, під
наглядом у лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра не перебуває, до
кримінальної відповідальності
притягується вперше.

Обставин, що обтяжували б
відповідальність останнього, судом не
встановлено.

З урахуванням викладеного, обставин
вчиненого ОСОБА_10 злочину, а також
побажань потерпілої ОСОБА_14, котра
просить не карати обвинуваченого
суворо, суд вважає, що виправлення
ОСОБА_10 також можливе без ізоляції від
суспільства.

З огляду на викладене суд вважає за
необхідне застосувати до обох
обвинувачених ст. 75 КК України і,
призначивши ОСОБА_3 покарання у виді
позбавлення волі, а ОСОБА_10 - у виді
обмеження волі, звільнити обох від
відбування призначених покарань з
випробуванням та іспитовими строками,
з покладенням на обвинувачених
обов?язків, передбачених ст. 76 КК
України.

На переконання суду саме таке
покарання є необхідним для виправлення
обвинувачених та попередження нових
злочинів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 296 ч.
2 КК України, і призначити йому
покарання:

- за ст. 121 ч. 1 КК України - 5 /п?ять/ років
позбавлення волі;

- за ст. 296 ч. 2 КК України - 3 /три/ роки
обмеження волі

Всилу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно до відбування
ОСОБА_3 визначити покарання у виді 5
/п?яти/ років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК
України, і призначити йому покарання за
ст. 296 ч. 2 КК України у виді 3 /трьох/
років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від
відбування призначеного кожному
покарання з випробуванням та
іспитовими строками: ОСОБА_3 - 3 роки,
ОСОБА_4 - 2 роки, зобов?язавши обох
обвинувачених не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу контролюючих органів,
повідомляти вказані органи про зміну
постійних місць проживання і регулярно
з?являтись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою обвинувачених
покласти на кримінально-виконавчу
інспекцію за місцем їх проживання.

Обрати ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на період до
набрання вироком законнолї сили
запобіжний захід у виді особистого
зобов?язакння.

Долю речових доказів, які перебувають
на зберіганні в камері схову БЦ МВ ГУ
МВС України в Київській області,
вирішити наступним чином:

- футболку, кросівки і штани ОСОБА_3
- повернути обвинуваченому ОСОБА_3;

- одяг і взуття ОСОБА_15 - повернути
обвинуваченому ОСОБА_10;

- одяг і взуття ОСОБА_8 - повернути
ОСОБА_8;

- шльопанці ОСОБА_6 та змив
речовини бурого кольору - знищити;

- дерев'яну ніжку від журнального
столика - повернути ОСОБА_5;

- три DVD-диски з відеозаписами
слідчих експериментів за участі свідка
ОСОБА_5

та обвинуваченого ОСОБА_3, а також
допиту підозрюваного ОСОБА_3 -
зберігати в матеріалах провадження.

Одяг і взуття ОСОБА_12 зберігати в
камері схову до завершення судового
розгляду кримінального провадження
щодо обвинуваченого ОСОБА_12.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області,
через Білоцерківський міськрайонний
суд , протягом 30 діб.

Суддя:
В. В. Сливка