Єдиний унікальний № 422/5551/13-к
Провадження № 1-кп/422/345/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 05» грудня 2013 року
м. Перевальськ

Перевальський районний суд Луганської
області

в складі: головуючого-судді:
Булгакової Г.В.

при секретарі:
Реутовій О.І.

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурора:
Болдирева О.В.

обвинуваченої:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду

кримінальне провадження про
кримінальні правопорушення, внесені до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001963 від 07
серпня 2013 року та за № 0002198 від 06
вересня 2013 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Бурківці Чуднівського району
Житомирської області, громадянки
України, з неповною середньою освітою,
незаміжньої, не працюючої, раніше
судимої: *05 вересня 2013 року Алчевським
міським судом Луганської області за ч. 1
ст. 185 КК України до 1 року позбавлення
волі, на підставі ст. 75 КК України
звільнена від відбування покарання з
випробуванням строком на 1 рік,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,

за частиною 2 статті 185 Кримінального
Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

06 серпня 2013 року, приблизно о 15 годині 00
хвилин, ОСОБА_1 знаходилась у будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1, де
проживає її мати, ОСОБА_2, та у неї
раптово виник злочинний умисел,
направлений на таємне викрадення
чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел,
направлений на таємне викрадення
чужого майна, ОСОБА_1, діючи повторно, з
корисливих мотивів, з ціллю особистого
збагачення, знаходячись у будинку
ОСОБА_2 за вищевказаною адресою,
непомітно для оточуючих, таємно
викрала газову піч з духовкою,
коричневого кольору вартістю 200 грн. 00
коп., одну чавунну плиту та шість
колосників з печі на твердому паливі,
вартістю 426 грн. 00 коп., два металевих
газових балони, вагою 25 кг кожний,
вартістю 1 кг брухту в розмірі 01 грн. 90
коп., загальною вартістю 95 грн. 00 коп., та
пральну машинку радянського
виробництва, в неробочому стані, вагою
15 кг, вартістю 1 кг брухту 01 грн. 90 коп.,
загальною вартістю 28 грн. 50 коп., а
всього викравши майна на загальну суму
749 грн. 50 коп., чим заподіяла потерпілій
ОСОБА_2 матеріальну шкоду на
вищевказану суму, після чого з
викраденим майном з місця скоєння
злочину зникла, викраденим
розпорядилася за власним розсудом.

Потерпілою ОСОБА_2 був заявлений
цивільний позов, який був ухвалою суду
залишений без розгляду, згідно її
заяви.

Крім того, 06 вересня 2013 року, приблизно
о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходилась
за адресою: м. Перевальськ, вул.
Тевелєва, 1, Перевальського району,
Луганської області, біля Перевальської
виправної колонії № 15, де також
знаходилась ОСОБА_3, та у неї раптово
виник злочинний умисел, направлений на
таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел,
направлений на таємне викрадення
чужого майна, ОСОБА_1, діючи повторно, з
корисливих мотивів, з ціллю особистого
збагачення, знаходячись біля
Перевальської виправної колонії № 15,
таємно викрала у ОСОБА_3 її жіночу
сумку, яка матеріальної цінності для
потерпілої не становить, в якій
знаходився мобільний телефон марки
«Нокіа 7310», вартістю 250 грн. 00 коп.;
жіночий гаманець, який матеріальної
цінності для потерпілої не
представляє, в якому були гроші в
загальній сумі 320 грн. 00 коп., завдавши
тим самим ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
загальному розмірі 570 грн. 00 коп., після
чого з викраденим майном з місця
скоєння злочину зникла, розпорядившись
викраденим майном за власним розсудом.

Обвинувачена ОСОБА_1 в судовому
засіданні винною себе визнала в
повному обсязі, підтвердив обставини,
викладені в обвинувальному акті, та
пояснила суду, що дійсно 06 серпня 2013
року, в АДРЕСА_1, з будинку своєї матері -
ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_1, викрала
газову піч, чавунну плиту, два газових
балони, колосники з печі, пральну
машинку та здала їх на металобрухт,
отримавши за це 200 гривень. Гроші
витратила на свої потреби. 06 вересня 2013
року, перебуваючи біля Перевальської
виправної колонії № 15 викрала у своєї
подруги - ОСОБА_3 жіночу сумку, в якій
знаходився мобільний телефон та гроші
в сумі 320 грн., якими вона розпорядилася
на власний розсуд. В скоєному злочині
щиросердно кається.

Оскільки обвинувачена щиро розкаялася
у вчиненому злочині, дала свідчення в
яких повністю визнала свою провину і
сторони не оспорюють фактичні
обставини справи, враховуючи думку
прокурора, який вважає, що можливо
розглянути справу відповідно до ч. 3 ст.
349 КПК України, вислухавши думку
обвинуваченої, яка не заперечувала
проти вказаного порядку розгляду
справи, а також з`ясувавши, що вона
правильно розуміє зміст цих обставин,
немає сумнівів у добровільності її
позиції, роз`яснивши сторонам
кримінального провадження, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оскаржити ці обставини в апеляційному
порядку, суд вважає за можливе
розглянути кримінальне провадження на
підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Суд приходить до висновку про винність
ОСОБА_1 у повному обсязі та кваліфікує
її дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна /крадіжка/,
повторно.

Вирішуючи питання про визначення
покарання обвинуваченій ОСОБА_1, суд
виходить із встановленої ст. 50 КК
України її мети, кари, виправлення і
запобігання вчиненню нових злочинів,
заснованої на вимогах виваженості та
справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст. 65
КК України загальні засади призначення
покарання стосовно обставин цієї
справи.

Так, обираючи покарання обвинуваченій
ОСОБА_1 суд враховує: особу
обвинуваченої, яка будучи судимою за
скоєння умисного корисного злочину, в
період випробувального терміну знову
вчинила умисний злочин проти
власності, задовільно
характеризується за місцем мешкання та
реєстрації, на обліку у лікаря
нарколога та психіатра не перебуває,
суспільну небезпеку і характер
вчиненого нею кримінального
правопорушення, тяжкість скоєного, а
також пом`якшуючи та обтяжуючи
покарання обставини.

Обставина, що пом`якшує покарання
обвинуваченій, суд вважає щиросердне
каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченій, судом не вбачається.

Крім того, оскільки обвинувачена
ОСОБА_1 за вироком Алчевського міського
суду Луганської області від 05 вересня
2013 року визнана винною за ч. 1 ст. 185 КК
України та засуджена до 1 року
позбавлення волі, а злочин 06 серпня 2013
року (перший епізод), передбачений ч. 2
ст. 185 КК України в рамках даного
кримінального провадження, який
внесений до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001963 від 07
серпня 2013 року, скоїла до винесення
вироку Алчевського міського суду
Луганської області від 05 вересня 2013
року, суд вважає за необхідне
призначити їй покарання за правилами ч.
4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, відповідно до загальних
засад призначення покарання -
законності, справедливості,
обґрунтованості, індивідуалізації
покарання, а також враховуючи, що
ОСОБА_1 будучи раніше засудженою за
умисний корисливий злочин, в період
випробування, призначеного вироком
Алчевського міського суду Луганської
області від 05 вересня 2013 року, знову
скоїла умисний корисливий злочин - 06
вересня 2013 року (другий епізод), що
свідчить про наявність у неї стійких
злочинних нахилів, суд вважає, що
виправлення ОСОБА_1 та попередження
скоєння нею нових злочинів можливе
лише в умовах ізоляції від
суспільства з призначенням їй
покарання у вигляді реального
позбавлення волі на певний строк
із застосуванням вимог ст. 71 КК
України.

Підстав для застосування вимог ст. 69, 75
КК України суд не вбачає.

Оскільки ОСОБА_1 призначено
покарання у виді позбавлення волі з
реальним його відбуванням, враховуючи
тяжкість вчиненого злочину, суд
вважає, наявним ризик її
переховування від суду до набрання
вироком чинності, та задля
забезпечення виконання вироку суду,
відносно ОСОБА_1 слід змінити
запобіжний захід з особистого
зобов`язання на тримання під варту в
залі суду.

Процесуальні витрати та речові докази
в даному кримінальному провадженні
відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч. 2 ст. 185 КК
України та призначити їй покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 1
/один/ рік 1 /один/ місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_1
призначити покарання за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання, призначеного
вироком Алчевського міського суду
Луганської області від 05 вересня 2013
року, більш суворим покаранням,
призначеним за цим вироком, та
призначити покарання у вигляді 1
/одного/ року 1 /одного/ місяця
позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_1
приєднати частково невідбуту частину
покарання, призначеного вироком
Алчевського міського суду Луганської
області від 05 вересня 2013 року у вигляді
1 /одного/ місяця позбавлення волі, та
призначити їй остаточне покарання у
вигляді 1 /одного/ року 2 /двох/ місяців
позбавлення волі, з відбуванням
покарання у кримінально- виконавчій
установі закритого типу, обчислюючи
строк покарання з дати фактичного
затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
набрання вироком законної сили змінити
з особистого зобов`язання на тримання
під вартою в СІЗО м. Луганська,
взявши її під варту негайно в залі
суду.

Строк відбування покарання
відраховувати з моменту взяття під
варту, з 05 грудня 2013 року.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Луганської області
через Перевальський районний суд
Луганської області протягом 30
днів з моменту його проголошення, а
ОСОБА_1- в той же строк з моменту
вручення їй копії вироку.

Вирок суду у відповідності з вимогами
ст. 394 ч.2 КПК України не може бути
оскаржений в апеляційному порядку з
підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано судом недоцільним відповідно
до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення.

Головуючий-суддя:
Г.В. Булгакова