АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження: № 11-кп/791/313/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: про умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 15.07.1996 року Херсонським обласним судом за ст. 93 п.п. "б", "е" 191 КК України до позбавлення волі строком на 10 років, звільненого 27.02.2002 року умовно-достроково на 3 роки 12 днів;
- 10.01.2005 року Білогірським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, 70, 71 КК України до позбавленні волі строком на 5 років 6 місяців;
- 05.04.2007 року Каховським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільненого 21.02.2009 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 7 днів;
- 02.11.2012 року Залізничним районним судом м. Сімферополя АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України до позбавленні волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 11.12.2012 року Залізничним районним судом м. Сімферополь АР Крим за ч. 2 ст. 186, 69, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців,
- 06.03.2013 року Алуштинським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 263, 70 ч. 4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,
на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.02.2015 року про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -
в с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Голопристанської виправної колонії № 7 Херсонської області та спостережної комісії при Голопристанській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання ОСОБА_7 , засудженого 06.03.2013 року Алуштинським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 263, 70 ч. 4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання мав як заохочення так і стягнення, що свідчить про недостатність виправлення засудженого, працював періодично, раніше був судимий п`ять разів, декілька разів звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, але на шлях виправлення не став.

В апеляційній скарзі засуджений ставить питання про скасування ухвали суду із постановленням нової ухвали про задоволення подання. Свої доводи мотивує тим, що відбув 2/3 строку покарання, що є однією з підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, адміністрація установи відбування покарання визнала за доцільне звернутися з відповідним поданням, і він довів своє виправлення, оскільки за період відбування покарання мав лише одне дисциплінарне стягнення, яке погашено, працює, режим відбування покарання не порушує, має заохочення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який в поясненнях та судових дебатах не підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що начальник Голопристанської виправної колонії № 7 Херсонської області за погодженням з спостережною комісією при Голопристанській райдержадміністрації звернувся з поданням до суду про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 , засудженого 06.03.2013 року Алуштинським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 263, 70 ч. 4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі від подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 частини призначеного йому строку покарання, за час перебування у кримінально-виконавчих установах характеризується добре, сумлінно ставиться до роботи, за що неодноразово заохочувався, довів своє виправлення, і заслуговує умовно - дострокового звільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно рекомендацій п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, тощо.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання суд не дотримався наведених вимог, не дав належної оцінки зібраним у справі матеріалам, зокрема доводам начальника ВК, характеристикам та поясненням засудженого, з яких вбачається, що ОСОБА_7 , станом на 27.01.2015 року відбув 2/3 частини покарання, під час відбування покарання своє виправлення довів, працює бібліотекарем установи, сумлінно ставиться до роботи, крім того самостійно виконує роботи по благостурою установи, має незадовільний стан здоров`я, у 2013 та 2014 роках мав декілька заохочень, до виконання постановлених завдань ставиться відповідально, входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість, на профілактичних обліках не перебуває, що в сукупності, на думку колегії суддів, дає всі підстави для його умовно-дострокового звільнення від невідбутої частини покарання.
Посилання суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_7 притягувався лише один раз 02.07.2013 року, вказане стягнення погашено 21.10.2013 року і з того часу нових порушень засуджений не допускав.
Доводи суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 працює періодично, що свідчить про відсутність в нього сумлінного ставлення до праці, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки засуджений хворий на тяжке захворювання, що підтверджується медичним висновком голови ЛТК від 23.01.2015 року, яке зумовлює його періодичне лікування.
Посилання суду на наявність у ОСОБА_7 судимостей за вчинення тяжких злочинів само по собі, за відсутності інших підстав, не є підставою для відмови у умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.
Виходячи з наведеного, враховуючи невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції із прийняттям нової ухвали, якою умовно-достроково звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України; ст. ст. 404, 407, п. 2 ч. 1 ст. 409, 419, ст.ст. 536, 539 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.02.2015 року про відмову у задоволенні подання начальника Голопристанської виправної колонії № 7 Херсонської області та спостережної комісії при Голопристанській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою вказане подання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_7 умовно - достроково звільнити від відбування невідбутої частини покарання, призначеного вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 06.03.2013 року строком на 1 рік 2 дні.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2