У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Жука В.Г.

розглянувши в судовому
засіданні 5 квітня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною
скаргою засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вирок Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 3 березня 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючу судимості,

за ст. 356 КК України на
510 грн. штрафу, за ч. 1 ст. 125 КК України на 510 грн. штрафу, а на підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно їй призначено 595 грн.
штрафу,

та

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

немаючого судимості на підставі
ст. 89 КК України,

за ст. 356 КК України на
510 грн. штрафу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 600 грн. на
відшкодування моральної шкоди,

установила:

Суд визнав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 винуватими у тому, що вони
самовільно захопили і упродовж 2000 - 2005 років незаконно утримували ½ частину будинку та земельну ділянку по АДРЕСА_1, які
належать ОСОБА_3, чим заподіяли значну шкоду інтересам власника.

Крім того, ОСОБА_1 22 вересня 2004 року під час сварки з ОСОБА_3 біля його
будинку руками побила потерпілого і заподіяла йому легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від
24 травня 2006 року вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджені ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять
скасувати судові рішення, а справу - закрити. Твердять, що будь-яких злочинів
вони не вчиняли, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а
грунтуються лише на неправдивих показаннях потерпілого. На їхню думку, суд не
урахував тих доказів, які могли б істотно вплинути на правильність його
висновків.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 у вчиненні самоправства, яке завдало значної шкоди
інтересам власника, а ОСОБА_1, крім того, в умисному заподіянні потерпілому
легких тілесних ушкоджень за обставин, зазначених у вироку, ґрунтуються на
перевірених доказах.

Судовими інстанціями установлено і це вбачається з
матеріалів кримінальної справи, між подружжям ІНФОРМАЦІЯ_3 і потерпілим ОСОБА_3
склалися неприязні стосунки через користування будинком по АДРЕСА_1, який на
праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5.
Засуджені не є співвласниками зазначеного будинку, проте самовільно вселилися
до ного, тривалий час там проживають і користуються закріпленою за ним
земельною ділянкою, чим позбавляють ОСОБА_3 права користування, володіння та
розпорядження своєю власністю. Під час чергового конфлікту ОСОБА_1, не
допускаючи ОСОБА_3 в його ж господарство, побила його.

Про це свідчать як показання потерпілого ОСОБА_3 про
самоправні дії засуджених та заподіяння йому ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень,
так і показання самих ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які підтвердили, що вони, не
погоджуючись з тим, що ОСОБА_3 є власником будинку по АДРЕСА_1, вселилися до
нього та упродовж останніх років проживають там і користуються земельною
ділянкою.

Тому і, враховуючи дані, які містяться у свідоцтві НОМЕР_1 про право
власності на житловий будинок, одним із співвласників якого є ОСОБА_3, дані
Державного Акту на землю НОМЕР_2, виданого ОСОБА_3, а також ті дані, що
містяться у висновках судово-медичної експертизи про характер і кількість
тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3 - суд мав підстави дійти висновку про
те, що засуджені ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вчинили діяння, яке за своїми ознаками
утворює склад злочину, передбаченого ст. 356 КК України, а ОСОБА_1 ще й ч. 1
ст. 125 КК України.

Покарання кожному із засуджених призначено у відповідності з вимогами
закону, воно є необхідним і достатнім для їхнього виправлення і попередження
нових злочинів.

Будь-яких даних про упередженість суду, порушення норм КПК України, які
були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не встановлено.

Колегія суддів не вбачає підстав для призначення справи
до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384
КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити засудженим ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в задоволенні
касаційної скарги.

Судді:

Заголдний В.В. Редька А.І. Жук В.Г.