Справа
№ 1-51/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Ковель 28
міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді Бондара
секретаря Рижко
прокурора Вальчук
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уроженця с. Білашів Ковельського району Волинської
області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодружений,
непрацює, фактично проживаєАДРЕСА_1, раніше судимий 16.06.1993 року Ковельським
районним судом за ст. 81 ч.2 КК України ( в редакції 1960 року) до двох років
виправних робіт, судимість погашена в силу ст. 55 ч.1 п.4 КК України (в
редакції 1960 року),
злочину , передбачених ст.140 ч.2 КК
України (в редакції 1960 року), -
ОСОБА_1 19.12.1996 року приблизно о
23 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою викрадення
індивідуального майна громадян, з корисливих спонукань, перебуваючи в будинку
культури с. Колодяжне Ковельського району Волинської області, під час танців
таємно викрав шкіряну куртку коричневого кольору вартістю 195 гривень належну
ОСОБА_2 та куртку - пуховик зеленого кольору вартістю 80 гривень належну
ОСОБА_3, які знаходились на столі в танцювальному залі, чим заподіяв потерпілим
Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро
розкаявся і просить суд суворо його не карати. Показав суду, що 19 грудня 1996
року він пішов на танці в будинок культури с. Колодяжне Ковельського району,
перед тим випив одну пляшку алкогольного пива. Під час танців він підійшов до
столу, на якому відвідувачі клубу склали свій верхній одяг, непомітно взяв
шкіряну куртку та куртку - пуховик і вийшов з приміщення. Неподалік автобусної
зупинки викрадені куртки кинув в канаву, а сам швидко повернувся в приміщення
клубу. Пізніше власники викрадених курток запитували його, чи не брав він їх
одягу, на що він спочатку сказав, що не брав, а потім під тиском доказів
зізнався, що взяв їх курточки по вказівці невідомих осіб, які забрали ці
курточки, тобто повідомив неправду. Пізніше він забрав викрадені куртки та наступного
дня на привокзальній площі в м. Ковелі шкіряну куртку продав невідомій жінці, а
куртку-пуховик викинув, оскільки вона була добре поношена і її ніхто не хотів
купувати. Виручені від продажу куртку гроші він витратив на власні потреби. На даний час він повністю відшкодував
заподіяну шкоду, просить вибачення у потерпілих. Просить не викликати в судове
засідання потерпілих та свідків, з положеннями закону щодо спрощеного порядку
розгляду справи він ознайомлений, а також не позбавляти його волі, оскільки має
на утриманні двох дітей дружини.
Крім повного визнання своєї вини
підсудним ОСОБА_1, його вина у вчиненні злочину стверджується зібраними по
справі доказами.
Потерпілий ОСОБА_2. таОСОБА_3. в
судове засідання не з'явилися, надали суду заяви в яких просять справу слухати
в їх відсутності, покази дані на досудовому слідстві вони підтримують повністю,
притензій до підсудного не мають.
Крім показів підсудного, потерпілих
і свідків,які вони давали на досудовому слідстві, його вина стверджується
матеріалами дослідчої перевірки та матеріалами досудового слідства. Зокрема,
допитаний підсудний, потерпілий, свідки давали аналогічні покази з показами
підсудного, даними ним в судовому засіданні, що дає суду підстави вважати, що
опитані особи своїми показами відобразили суть подій, що відбулися та
підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого злочину.
Суд, аналізуючи докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що злочинні дії підсудного ОСОБА_1 вірно
кваліфіковано органами досудового слідства за ст. 140 ч. 2 КК України.
Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_1
вчинив таємне викрадення індивідуального майна громадян - крадіжку, що завдала
значної шкоди потерпілим, тим самим скоїв злочин, передбачений ст. 140 ч. 2 КК
України (ред.1960 року).
При обранні міри покарання
підсудному ОСОБА_1 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу
винного в їх сукупності, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання
До пом'якшуючих покарання обставин
підсудному ОСОБА_1 суд відносить:
щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину, добровільне
відшкодування заподіяної шкоди.
які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1 суд не вбачає.
Аналізуючи санкції ч. 2 ст. 140 КК
України (в редакції 1960 року) та ч.3 ст.185 КК України (в редакції 2001 року),
які передбачають покарання за таємне викрадення чужого майна, що завдала
значної шкоди потерпілому, суд приходить до висновку, що до підсудного ОСОБА_1
слід обрати міру покарання в межах санкції статті 185 ч.3 КК України (в редакції
2001 року), оскільки вона пом'якшує відповідальність.
Підсудний ОСОБА_1 по місцю
проживання характеризується позитивно, проживає разом з цивільною дружиною та
виховує двох дітей, раніше притягався до кримінальної відповідальності за
крадіжку 25 л дизпалива з трактора, судимість погашена, на обліку у лікаря -
нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, на час розгляду справи
Враховуючи наведене та фактичні
обставини вчинення злочину, його тяжкість, ставлення підсудного до скоєного,
його характеризуючі дані, наявність у підсудного утриманців, суд приходить до висновку, що
виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе в умовах без ізоляції
його від суспільства та з призначенням випробувального терміну .
Цивільний позов по справі
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
На майно підсудного ОСОБА_1 арешт не накладався.
Міру запобіжного заходу відносно
підсудного ОСОБА_1, слід залишити попередню - підписку про невиїзд.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, СУД,-
ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого ст. 140
ч. 2 ( ред.1960 року) КК України та з
врахуванням санкції ст.185 ч.3 (в редакції 2001 року) КК України, призначивши
покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та з
покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов'язку повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміни місця проживання, роботи чи навчання, періодично з'являтись
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу ОСОБА_1, залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд
протягом п'ятнадцяти діб з дня проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
В.М.БОНДАР