Справа № 159/1173/15-к
Провадження № 1-кп/159/91/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 11 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

в складі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, що надійшли з Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 01 лютого 2015 року, за ст. 336 КК України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, проживаючого в цивільному шлюбі, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призову на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, отримавши повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, яка зобов`язувала його з`явитися о 08.00 годині за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 , будучи належним чином повідомленим про наслідки не прибуття за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вказаний час та місце не прибув для подальшої відправки на проходження за призовом військової служби в Збройних Силах України, чим ухилився від призову за мобілізацією, порушивши ст. 65 Конституції України, Закон України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію та Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 336 КК України.

Тобто, своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 336 КК України.

Під час досудового слідства між прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000100 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 25 лютого 2015 року укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, а також зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального правопорушення у з`ясуванні всіх обставин.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 336 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування основного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку 2 (два) роки.

Суд вважає необхідним угоду про визнання винуватості затвердити виходячи з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, яким завдана шкода суспільним інтересам.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а він, обвинувачений, має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який показав, що укладення угоди з його сторони є добровільним. Оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 не обиралася.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, С У Д, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 лютого 2015 року, яка укладена між прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового терміну строком 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає, згідно ст. 76 КК України, покладені на нього обов`язки: повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1