справа №1-974/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 16
жовтня 2007 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області під головуванням:

судді Сівчука
А.Є.

за участю секретаря Голепи
З.Т.

прокурора Старчука
В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу при обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця м. Ківерці Волинської
області, українця, гр.України,
з середньою-спеціальною освітою,
працюючого ТзОВ "Амріта" вантажником, не одруженого, жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за ст.
ст. 358 ч. 2, 358 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ

Підсудний ОСОБА_1.,
весною 2005 року, діючи з
корисливих мотивів попередньо домовившись із невстановленою слідством
особою, надав останній фотокартку та
відомості про себе з метою підроблення пенсійного посвідчення. Невстановлена
слідством особа підробила пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_1
як інваліда дитинства. Вказане посвідчення останній, завідомо знаючи про його підроблення, використовував, як посвідчення, яке надає право безкоштовного проїзду у
приміських поїздах. 1.08.2007 року ОСОБА_1. під час проїзду у приміському
поїзді № 6380 сполученням Сапіжанка-Луцьк-Ківерці пред"явив контролеру
вказане посвідчення, після чого був
затриманий працівниками міліції, які
вилучили пенсійне посвідчення.

Згідно висновку
експерта № 71/417 від
13.08.2007 року у підробленому

пенсійному посвідченні №
НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_1 ознак характерних для

зміни початкових
реквізитних записів не виявлено,
фотокартка в даному посвідченні

не переклеювалась.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в
інкримінованому злочині визнав повністю та суду пояснив, що весною 2005 року він на Центральному ринку
м. Луцька невідомій раніше особі надав свою фотокартку та анкетні дані з метою
підробки пенсійного посвідчення, щоб
мати змогу безкоштовного проїзду у приміських поїздах. Через тиждень від тієї ж
особи він отримав підроблене посвідчення та використовував його для безкоштовного
проїзду у

приміських поїздах, знаючи про те. що воно підроблене. 1.08.2007
року він їхав приміським поїздом сполученням Сапіжанка-Луцьк-Ківерці, пред"явив контролеру вказане посвідчення, однак
останній викликав працівників
міліції, оскільки сумнівався у
його достовірності. Працівники міліції вилучили вказане посвідчення.

У вчиненому підсудний щиро
розкаюється, просить суд суворо його не
карати.

Крім повного визнання вини
самим підсудним його винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними по
справі матеріалами, фактичні обставини
яких не оспорюються учасниками судового розгляду, а саме:

-висновком експерта №71/417
від 13.08.2007 року
у підробленому пенсійному
посвідченні №НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_1 ознак характерних для зміни початкових реквізитних записів не
виявлено, фотокартка в даному
посвідченні не переклеювалась /а.с. 32-36/.

Відповідно до ст. 299 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші
докази по справі оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Таким чином суд вважає, що підсудний
ОСОБА_1. своїми умисними діями спрямованими на підроблення посвідчення, яке видається державною установою та звільняє від обов'язків, з метою подальшого його використання, скоїв злочин передбачений ст. 358 ч.2 КК України. Своїми умисними
діями, спрямованими на використання завідомо
підробленого документу, ОСОБА_1
вчинив злочин передбачений ст.
358 ч.3 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого, всі обставини справи та дані
про особу підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудному суд не вбачає.

До обставин, що
пом'якшують покарання підсудному суд відносить - щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи те,
що підсудний ОСОБА_1
раніше не судимий,
до кримінальної відповідальності не притягався, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю
злочину, має постійне
місце роботи та
проживання, характеризується виключно
позитивно, суд приходить
до висновку, що перевиховання та виправлення підсудного
можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні
злочинів передбачених ст. ст.
358 ч. 2, 358 ч.3 КК України та
призначити покарання:

·
за ст.
358 ч. 2 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

·
за ст.
358 ч.3 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення

менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_1

визначити 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. ст.
75, 76 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 /один/ рік не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця проживання і навчання;

·
періодично з'являтись
для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1.
залишити попередній підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 529, 55 грн. витрат за
проведення криміналістичної експертизи.

Речові докази - пенсійне посвідчення №НОМЕР_1 на
ім"я ОСОБА_1 залишити при матеріалах справи..

На вирок суду може бути
подана апеляційна скарга до Апеляційного суду

Волинської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.