АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1253/15 Справа № 207/5666/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, та першого заступника прокурора області ОСОБА_9 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 364 КК України, -
В с т а н о в и л а:
цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, громадянин України, одружений, працюючий конвоїром у конвойному взводі Дніпродзержинського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
засуджений за ст.ст. 307 ч.2, 364 ч.1 КК України та йому призначено покарання: за ст. 307 ч.2 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна; за ст. 364 ч.1 КК України - 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на 03 роки та зі стягненням у прибуток держави штрафу у сумі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки та зі стягненням у прибуток держави штрафу у сумі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом також вирішено питання розподілу процесуальних витрат та долю речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за наступних обставин. ОСОБА_8 згідно наказу головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області № 147ОС ДСК з 10 червня 2013 року по 15 жовтня 2013 року працював на посаді міліціонера відділення № 1 взводу конвойної служби міліції Дніпродзержинського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області, тобто, обвинувачений був працівником правоохоронного органу.
Разом з тим, обвинувачений, працюючи на посаді міліціонера відділення № 1 взводу конвойної служби міліції Дніпродзержинського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, в порушення ст.,ст. 2,5,10 Закону України «Про міліцію», ст.,ст. 1, 31 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», скоїв злочини у сфері обігу наркотичних засобів.
Так, 29 липня 2013 року у період з 21 години 30 хвилин до 22 години, обвинувачений, будучи працівником правоохоронного органу, заздалегідь домовившись з ОСОБА_10 про незаконний обіг наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», що ним був умисно, незаконно придбаний за невстановлених слідством обставин та у невстановлений слідством час, знаходячись біля будинку № 50 по вулиці Ватутіна у м. Дніпродзержинську, передав ОСОБА_10 за грошову винагороду у сумі 70 гривень, тобто умисно, незаконно збув згорток з подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експерта НДЕКЦ № 145/15 від 31 липня 2013 року є речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 2,588г. та є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 2,363г.
Крім цього, 05 вересня 2013 року, у період з 19 години 53 хвилин до 20 години 33 хвилин, працівник правоохоронного органу обвинувачений ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, заздалегідь домовившись з ОСОБА_10 про незаконний обіг наркотичних засобів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», що ним був незаконно придбаний за невстановлених слідством обставин та у невстановлений слідством час, знаходячись на перехресті вулиці Б.Хмельницького та проспекту Ювілейного у м. Дніпродзержинську, незаконно передав ОСОБА_10 за грошову винагороду у сумі 210 гривень, тобто умисно, незаконно збув три згортки з подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експерта НДЕКЦ № 185/15 від 17 вересня 2013 року є речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 3,401г., 5,022г., 5,188г загальною вагою 13,541г. та є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на висушену речовину відповідно становить 3,098г., 4,586г., 4,682г., а загальною масою - 12,366 г.
Тобто, обвинувачений своїми умисними протиправними діями щодо збуту за грошову винагороду особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» сприяв незаконному обігу наркотичних засобів, не вжив особисто заходи та не повідомив органи внутрішніх справ про скоєний тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, чим підірвав авторитет державного озброєного органу виконавчої влади в особі Дніпродзержинського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області, приховав вчинення злочину і надав можливість ОСОБА_10 ухилитися від кримінальної відповідальності, передбаченої законом, чим завдав істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.
Також, 27 вересня 2013 року, у період з 16 години 35 хвилин до 17 години 30 хвилин, працівник правоохоронного органу обвинувачений ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, заздалегідь домовившись з ОСОБА_10 про незаконний обіг наркотичних засобів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», що ним був незаконно придбаний за невстановлених слідством обставин та у невстановлений слідством час, знаходячись на спортивній площадці загальноосвітньої школи № 32 по вулиці Ватутіна у м. Дніпродзержинську, незаконно передав ОСОБА_10 за грошову винагороду у сумі 140 гривень, тобто умисно, незаконно збув згорток з подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експерта НДЕКЦ № 201/15 від 01 жовтня 2013 року є речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 6,372г. та є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 5,705г.
Крім цього, 02 жовтня 2013 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 , обвинувачений видав органам досудового розслідування грошові кошти, які одержав від реалізації наркотичних засобів, на загальну суму 21.390 /двадцять одна тисяча триста дев`яносто/ гривень та 12 /дванадцять/ паперових згортків з подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, які, відповідно до висновку експерта НДЕКЦ № 70/10/2444 від 09 жовтня 2013 року, є речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору у 12 паперових згортках масою 1,623г., 1,781г., 3,384г., 3,874г., 3,021г., 2,141г., 1,676г., 2,341г., 1,976г., 2,190г., 1,625г., 2,469г., що є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на висушену речовину відповідно становить 1,461г., 1,603г., 3,046г., 3,487г., 2,719г., 1,927г., 1,508г., 1,107г., 1,778г., 1,971г., 1,463г., 2,222г., а загальною масою 24,292г.
Також, відповідно до висновку експерта НДЕКЦ № 70/10/2445 від 10 жовтня 2013 року видана обвинуваченим ОСОБА_8 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 1,890г. та речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 6,072г., яку 27 вересня 2013 року після оперативної закупки у обвинуваченого добровільно видав ОСОБА_10 , схожі між собою за зовнішнім виглядом та за якісним і кількісним хімічним складом діючих активних речовин.
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями створив у ОСОБА_10 , якому достовірно було відомо, що він, ОСОБА_8 , є працівником міліції, уявлення, що придбання наркотичного засобу у працівників органів внутрішніх справ не тягне за собою встановленої законом відповідальності і що працівники даного органу можуть безкарно здійснювати кримінальні діяння з використанням наданої їм влади та службового становища всупереч інтересам служби.
Тобто, обвинувачений своїми умисними протиправними діями щодо збуту за грошову винагороду особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» сприяв незаконному обігу наркотичних засобів, не вжив особисто заходи та не повідомив органи внутрішніх справ про скоєний тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, чим підірвав авторитет державного озброєного органу виконавчої влади в особі Дніпродзержинського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області, приховав вчинення злочину і надав можливість ОСОБА_10 ухилитися від кримінальної відповідальності, передбаченої законом, чим завдав істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам ( т.3 а.п. 98-108).

В апеляціях:
перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, із застосуванням ст..54 КК України позбавити обвинуваченого спеціального звання прапорщик міліції; за ч.1 ст. 364 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки зі стягненням штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 4250 гривень. На підставі ч. 1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, із застосуванням ст..54 КК України позбавити обвинуваченого спеціального звання прапорщик міліції з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки зі стягненням штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 4250 гривень ;
прокурор, який приймав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції (з урахуванням доповнення до апеляційної скарги) просить вирок суду скасувати внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; ; за ч.1 ст. 364 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки зі стягненням штрафу у прибуток держави у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки зі стягненням у прибуток держави штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що оперативні закупки були проведені незаконно, з порушенням норм кримінального процесуального закону; також, як вважає апелянт є достатні підстави вважати, що ніяких оперативних закупок не було, оскільки це підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який є закупником у даному кримінальному провадженні. Ще захисник в своїй апеляції звертає увагу на те, що судом було порушено порядок пред`явлення для впізнання та допиту в судовому засіданні вищезазначеного свідка; між поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 існують суттєві розбіжності, а свідок ОСОБА_13 , якого давав покази в суді, не був допитаний під час досудового слідства, що суперечить ч.12 ст.. 290 КПК України, і взагалі досудове розслідування проводилось стажистом на посаду старшого слідчого прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_14 , що не відповідає нормам діючого законодавства.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив задовольнити апеляції прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, та першого заступника прокурора області ОСОБА_9 в повному обсязі, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, міркування обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляцію захисника та заперечували проти задоволення апеляцій сторони обвинувачення, перевіривши матеріали справи в межах апеляцій, обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, - задовольнити частково, апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі, а вирок в частині призначеного покарання скасувати, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зазначених вимог суд першої інстанцій дотримався у повному обсязі.
Як вбачається з даного судового рішення, визнаючи ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК, ч.1 ст. 364 КК України, суд дотримався вимог ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, вірно вирішив питання про доведеність його винуватості у вчиненні цих злочинів та правильно кваліфікував його дії. Крім іншого, у вироку належним чином наведено формулювання обвинувачення за цими епізодами, висунутого ОСОБА_8 і визнаного судом доведеним, висновки суду про доведеність такого обвинувачення обґрунтовано на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними у ній доказами, є необґрунтованими.
Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.
Вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності винності ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.364 КК України, за які він засуджений, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, а також незаконний збут у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненими повторно, та за ч.1ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 364 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях свідків перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічного носія інформації фіксування судового провадження та журналу судового засідання встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Хоча обвинувачений і не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується наступними, безпосередньо дослідженими колегією суддів доказами:
- показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є аналогічними по суті та з яких вбачається, що були запрошені у якості понятих при закупці наркотичних засобів у обвинуваченого закупником ОСОБА_10 . Закупка наркотиків у обвинуваченого проводилась тричі. Вперше, у кінці липня 2013 року закупнику працівники міліції дали 170 гривень, які були відксерокопійовані. Закупник дав обвинуваченому гроші, а обвинувачений взамін речовину рослинного походження зеленого кольору. Вдруге оперативна закупка наркотиків проводилась на початку вересня 2013 року. Закупнику працівниками міліції для придбання у обвинуваченого наркотичного засобу було видано 210 гривень. Закупник, передав обвинуваченим гроші, а взамін отримав 3 пакетика з речовиною рослинного походження. Втретє закупка наркотичних засобів у обвинуваченого проводилась у кінці вересня 2013 року на стадіоні СШ № 32. Закупнику було видано 140 гривень для придбання наркотичного засобу. Щоразу закупник працівниками міліції у присутності свідків оглядався, видані закупнику гроші переписувались. При придбанні у обвинуваченого наркотичного засобу, він знаходився у полі зору свідків, видавав придбаний ним у обвинуваченого наркотичний засіб у паперових згортках, придбані наркотичні засоби опечатувалися, складалися протоколи, у яких свідки розписувались.
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що він був понятим під час обшуку у квартирі обвинуваченого, який фіксувався на відеокамеру. Під час обшуку обвинувачений заявив, що у квартирі є наркотичні речовини і добровільно видав біля 12 паперових пакетиків з марихуаною. Коли пакетики відкрили, то в них знаходилась речовина зеленого кольору. Також у квартирі були виявлені гроші купюрами по 100, 200 та 50 гривень, які перерахували та опечатали. Все вилучене було опечатано та був складений протокол у якому всі розписались.
Крім того, винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується наступними доказами:
- протоколом оперативної закупки від 29 липня 2013 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 , якому було вручено 70 гривень, по телефону домовився про зустріч з обвинуваченим на кутку будинку АДРЕСА_3 , біля СШ № 32. До місця зустрічі зі свідком ОСОБА_10 підійшов обвинувачений і із кишені шортів дістав паперовий згорток і передав його ОСОБА_10 , який, у свою чергу, передав обвинуваченому предмет, схожий на грошові купюри. В автомобілі ОСОБА_10 паперовий згорток, отриманий від обвинуваченого, передав працівникам міліції. У паперовому згортку знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору. У ході оперативної закупки свідок ОСОБА_10 та обвинувачений постійно знаходились у полі зору понятих та співробітників міліції;
- протоколом оперативної закупки від 05 вересня 2013 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 , якому було вручені гроші в сумі 210 гривень для проведення оперативної закупки наркотичного засобу у обвинуваченого, разом з працівниками міліції та понятими на автомобілі, попередньо по телефону домовившись про зустріч з обвинуваченим, під`їхали та зупинились біля будинку № 31 по проспекту Ювілейному. ОСОБА_10 вийшов із автомобіля і підійшов до перехрестя вулиці Б.Хмельницького та проспекту Ювілейного. До місця зустрічі підійшов обвинувачений, якому ОСОБА_10 передав грошові купюри, а обвинувачений, у свою чергу, передав ОСОБА_10 три паперових згортки, які ОСОБА_10 в автомобілі передав працівникам міліції. У паперових згортках, коли їх розгорнули у присутності понятих, знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору. У ході оперативної закупки свідок ОСОБА_10 та обвинувачений постійно знаходились у полі зору понятих та співробітників міліції;
- протоколом оперативної закупки від 27 вересня 2013 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 , якому було вручено 140 гривень для проведення оперативної закупки наркотичного засобу «маріхуана» у обвинуваченого, разом з працівниками міліції та понятими на автомобілі, попередньо по телефону домовившись про зустріч з обвинуваченим, під`їхали та зупинились між будинками № 46 та № 48 по вулиці Ватутіна у м. Дніпродзержинську біля паркану спортивного майданчику СШ № 32. Через кілька хвилин до нього підійшов обвинувачений. Після зустрічі обвинувачений на залізобетонну конструкцію біля турніків поставив пляшку з прозорою рідиною, поклав ключі та паперовий згорток, показавши ОСОБА_10 рукою на паперовий згорток. ОСОБА_10 взяв паперовий згорток і поклав його до кишені куртки. Потім ОСОБА_10 дістав із кишені штанів гроші та поклав їх на залізобетонну конструкцію, придавивши їх ключами обвинуваченого. Пізніше, ОСОБА_10 видав працівникам міліції у присутності понятих паперовий згорток, у якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору;
- протоколами огляду покупця та грошових купюр від 29 липня 2013 року, із якого вбачається, що у присутності понятих були оглянуті особисті речі гр. ОСОБА_10 , який добровільно надав згоду на проведення оперативної закупки наркотичного засобу «маріхуана» у обвинуваченого і якому були видані гроші у сумі 70 гривень купюрами 20 гривень № КЛ 8940266 та 50 гривень № ЗА 2037325; від 05 вересня 2013 року, із якого вбачається, що у присутності понятих були оглянуті особисті речі гр. ОСОБА_10 , який добровільно надав згоду на проведення оперативної закупки наркотичного засобу «маріхуана» у обвинуваченого і якому були видані гроші у сумі 210 гривень купюрами 200 гривень ЄЖ № 6097280; 05 гривень МД № 4535027 та 05 гривень МЖ № 8760078; від 27 вересня 2013 року, із якого вбачається, що у присутності понятих були оглянуті особисті речі гр. ОСОБА_10 , який добровільно надав згоду на проведення оперативної закупки наркотичного засобу «маріхуана» у обвинуваченого і якому були видані гроші у сумі 140 гривень купюрами 100 гривень ГЙ № 6946528; 20 гривень МВ № 6586943 та 20 гривень ГК № 4900290. Щоразу із купюр були зняті ксерокопії;
- висновком експерта № 145/15 від 31 липня 2013 року, із якого вбачається, що надана на експертизу 31 липня 2013 року речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 2,588г., яку невстановлена особа збула ОСОБА_10 , є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 2,363 г.;
- висновком експерта № 185/15 від 17 вересня 2013 року, із якого вбачається, що надані на експертизу 12 вересня 2013 року речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 3,401г., 5,022г., 5,118г. загальною масою 13,541г., які невстановлена особа збула ОСОБА_10 , є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, маса яких в перерахунку на висушену речовину становить 3,098г., 4,586г. та 4,682г. загальною масою 12,366 г.;
- висновком експерта № 201/15 від 01 жовтня 2013 року, із якого вбачається, що надана на експертизу 28 вересня 2013 року речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 6,372г., яку невстановлена особа збула ОСОБА_10 , є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 5,705г.;
- висновком експерта № 70/10/2444 від 09 жовтня 2013 року, із якого вбачається, що надані на експертизу 03 жовтня 2013 року речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 1,623г., 1,781г., 3,384г., 3,874г., 3,021г., 2,141г., 1,676г., 2,341г., 1,976г., 2,190г., 1,625г., 2,469г., вилучені у обвинуваченого, відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Вказані речовини рослинного походження зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину відповідно становить 1,461г., 1,603г., 3,046г., 3,487г., 2,719г., 1,927г., 1,508г., 1,107г., 1,778г., 1,971г., 1,463г., 2,222 г.;
- висновком експерта № 70/10/2445 від 10 жовтня 2013 року, із якого вбачається, що надана на порівняльну експертизу речовина масою 6,072г., яку 27 вересня 2013 року добровільно видав гр. ОСОБА_10 і речовина масою 1,890г., яка вилучена у ході обшуку квартири АДРЕСА_2 у обвинуваченого, схожі між собою за зовнішнім виглядом та за якісним і кількісним хімічним складом діючих активних речовин. Надані 03 жовтня 2013 року на порівняльну експертизу речовини масою 1,323г., 1,481г., 3,084г., 3,574г., 2,721г., 1,841г., 1,376г., 2,041г., 1,676г., 1,325г.,2,169г., які вилучені в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 у обвинуваченого, не схожі з вищезазначеними за зовнішнім виглядом та за якісним і кількісним хімічним складом діючих активних речовин;
- протоколом обшуку від 02 жовтня 2013 року із якого вбачається, що обвинувачений добровільно відчинив двері квартири, у якій він проживає, та добровільно видав працівникам міліції подвійний пакет із фольги, у якому знаходилось 12 паперових кольорових згортки, у яких знаходилась подрібнена сіро-зелена речовина рослинного походження. Обвинувачений пояснив, що він працював у роті РПС і при несенні служби з охорони правопорядку при огляді громадян він вилучив ці 12 паперових згортки. При обшуку дальньої кімнати біля балконних дверей був виявлений поліетиленовий пакет у якому знаходились гроші у сумі 650 гривень купюрами: 50 гривень КУ 5601690; 100 гривень ЕЗ 4773043; 100 гривень ГГ 4790040; 100 гривень ГЗ 5197327; 100 гривень ЗЕ 0383497; 100 гривень АВ 2749763; 100 гривень ГЙ 6946528. У тій же кімнаті у шафі у портмоне синього кольору з написом «BOSS» знаходились гроші у загальній сумі 20.700 /двадцять тисяч сімсот гривень/. Також у кімнаті праворуч від входу у квартиру на столику були виявлені гроші у сумі 40 гривень. Всі виявлені гроші та речовина рослинного походження були вилучені у прокуратуру Баглійського району м. Дніпродзержинська;
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості у колегії суддів не викликають.
Оцінюючи всі зібрані докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності в результаті повного, всебічного і об`єктивного їх розгляду в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції цілком законно, обґрунтовано та вмотивовано встановлено винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, а також незаконний збут у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненими повторно.
Колегія суддів вважає, що районним судом вірно встановлено фактичні обставини справи, щодо усіх трьох епізодів збуту 29 липня 2013 року, 05 вересня 2013 року та 27 вересня 2013 року обвинуваченим ОСОБА_8 особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс закупнику ОСОБА_10 , що мало наслідком цілком обґрунтоване обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України. Вищезазначені факти збуту підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань надали вищевикладені свідчення, які викривають ОСОБА_8 у скоєнні збуту наркотичних засобів, узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, та відповідно до ст. 94 КПК України, на думку колегії суддів, є належними, допустимими і достовірними. Під час вивчення та дослідження матеріалів провадження, а саме за результатами часткового прослуханого звукозапису телефонних розмов ОСОБА_8 з мобільного телефону вбачається, що ОСОБА_8 під час розмови з легендованою особою ОСОБА_10 неодноразово домовляється про збут наркотичної речовини, а також встановлено, що закупник ОСОБА_10 на добровільних засадах під час телефонної розмови домовився з обвинуваченим ОСОБА_8 придбати у останнього наркотичний засіб, на що обвинувачений погодився. Зміст його розмов, які у встановленому законом порядку зафіксовано органами досудового слідства та прослухано колегією суддів, свідчить про торгівлю наркотиками. Причетність ОСОБА_8 до торгівлі наркотиками підтверджується також відеозйомкою проведеної контрольної закупки 27.09.2013 року, в ході якої він збув закупнику ОСОБА_10 наркотики.
Доводи сторони захисту з приводу суперечностей в показаннях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки останніми дані логічні, послідовні показання які узгоджуються з висновками експертиз та підтверджуються речовими доказами по справі. Вказані свідки підтвердили суду обставини збуту наркотичного засобу обвинуваченим ОСОБА_8 оперативному закупнику ОСОБА_10 , під час якого вони були понятими, що підтверджується також і аудіо- відео записом, та зберігання з метою збуту наркотичного засобу аж до моменту вилучення його 02 жовтня 2013 року під час обшуку місця мешкання обвинуваченого. Таким чином, зазначені доводи адвоката щодо показань даних свідків в судовому засіданні зводяться до переоцінки доказів.
Посилання захисника з приводу порушення порядку проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, колегія суддів вважає також необґрунтованими та безпідставними, оскільки органами досудового розслідування дані оперативні закупівлі проведені в передбаченому нормами кримінального процесуального законодавства України порядку, а проведені під час досудового розслідування негласні слідчі дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки здійсненні на підставі постанов прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_15 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки № 113 т від 29 липня 2013 року № 143 т від 05 вересня 2013 року, перед їх проведенням у присутності понятих особі, яка має здійснити оперативному закупку, були вручені грошові кошти із зазначенням їх індивідуальних ознак, та технічні засоби фіксації негласної слідчої дії, а відразу після проведення закупівель було складено відповідні протоколи закупівель, де зафіксовано факт вилучення у закупника ОСОБА_10 придбаного наркотичного засобу та зазначено пояснення закупника щодо обставин його придбання. Отже, зазначені дії у повному обсязі відповідають вимогам ст.ст.104, 246, 252, 271 КПК України, вказані оперативні закупки проведені відповідно до вимог КПК України, а отримані докази є належними та допустимими.
Із матеріалів провадження вбачається, що оперативні закупівлі проведені із дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та без наявності істотних порушень Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів і речовин, у тому числі заборонених до обігу у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності, затвердженої спільним наказом МВС України, Служби безпеки України, ДПА України від 30 листопада 2001 року, чинної на час проведення оперативно-розшукових заходів. Згідно із ч. 1 ст. 10 вказаного вище Закону матеріали оперативно-розшукової діяльності можуть використовуються у тому числі як приводи та підстави для початку досудового розслідування. З урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» до державної таємниці відносяться у тому числі методи і результати оперативно-розшукової діяльності. Відповідно до ч. 13 ст. 9 вказаного Закону за передачу і розголошення відомостей, що становлять державну таємницю працівники оперативних підрозділів, а також особи, яким ці відомості були довірені при здійсненні оперативно-розшукової діяльності чи стали відомі по службі або роботі, підлягають відповідальності згідно з чинним законодавством. У зв`язку з цим є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у матеріалах кримінального провадження постанов прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину як про порушення вимог законодавства про оперативно-розшукову діяльність.
Таким чином, виходячи з положень кримінального процесуального закону, у колегії суддів не викликає сумнівів у законності контролю за вчиненням ОСОБА_8 вищезазначених злочинів.
А посилання захисника щодо того, що свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду в режимі відеоконференції із слідчим ізолятором, відмовився від показів, які він давав на досудовому слідстві, а також заперечував той факт, що він був закупником під час трьох оперативних закупівель наркотичних засобів у обвинуваченого ОСОБА_8 , понятих ніколи раніше не бачив є неналежними. Колегія суддів повністю погоджується з судом першої інстанції, який критично віднісся до даних показань, оскільки пояснення свідка ОСОБА_10 спростовуються показами інших свідків по кримінальному провадженню, понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , якими як у процесі всього досудового слідства, так і у судовому засіданні, надавались послідовні пояснення. Крім того, пояснення свідка ОСОБА_10 також спростовуються відеозаписом проведення ним оперативної закупки наркотичної речовини у обвинуваченого із якого вбачається, що саме свідком ОСОБА_10 , на спортивному майданчику СШ №32 у обвинуваченого була придбана особливо небезпечна наркотична речовина.
Що ж стосується доводів захистника, які він зазначив у своїй апеляційній скарзі, щодо проведення в ході судового розгляду допиту та впізнання особи, яка здійснила оперативні закупки наркотичного засобу - свідка ОСОБА_10 без вербально-візуального контакту з обвинуваченим ОСОБА_8 , та проведення впізнання свідками в судовому засіданні з порушенням встановленого порядку такого впізнання то підстав вважати це істотними порушеннями кримінального процесуального закону колегія суддів не знаходить. Частиною 9 статті 352 КПК України передбачена можливість для забезпечення безпеки свідка, проведення його допиту з використанням технічних засобів з іншого приміщення, або в інший спосіб, що унеможливлює його ідентифікацію та забезпечує сторонам кримінального провадження можливість ставити питання та слухати відповідь.
Отже судом дотримано положення цієї норми, оскільки сторонам кримінального провадження, зокрема захиснику, який діяв в інтересах обвинуваченого, які мали запитання до свідка ОСОБА_10 , щодо якого вжиті заходи безпеки, була забезпечена можливість в судовому засіданні їх поставити.
Посилання захисту щодо того, що свідок ОСОБА_13 не був допитаний під час досудового слідства, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Безпосередність дослідження показань, речей і документів є засадою кримінального провадження (ст. 23 КПК України), яка полягає в наступному: суд досліджує докази безпосередньо; показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тож, в даному випадку, судом цілком законно були викладені у вироку показання свідка ОСОБА_13 , який був понятим під час проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого, та які він безпосередньо надав під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Неналежне на погляд захисту виконання співробітниками міліції слідчої дії, а саме пакування наркотичних засобів під час обшуку, які, як стверджує захисник, навмисно та свідомо зайняли таке положення, що позбавило можливості дослідити, що саме було упаковано в пакет та в подальшому вилучено прокуратурою, колегія суддів відносить на рахунок суб`єктивного ставлення апелянта до вищезазначеної дії, а тому вважає такими, що не заслуговують на увагу.
Посилання захисника на недопустимість участі при проведенні досудового слідства стажиста на посаду ст. слідчого прокуратури Баглійського району м. Днііпродзержинска ОСОБА_14 , колегія суддів вважає безпідставною, з огляду на наступне. Як вбачається, матеріали провадження ( т.1 а.п.32) містять доручення прокурора району на проведення досудового розслідування стажисту ОСОБА_14 , що жодним чином не потирічить нормам кримінально процесуального закону України, т.я. згідно п.3.6. Положення про порядок стажування в органах прокуратури України (із змінами, внесеними наказами Генерального прокурора України від 21.10.10 № 75 та від 12.07.12 № 1гн-2, від 13.11.2013 №98): безпосереднє керівництво стажуванням здійснюють міські, районні, міжрайонні та прирівняні до них прокурори, які:
- залучають стажистів до повсякденної конкретної діяльності на всіх напрямах прокурорсько-слідчої роботи;
За п.4.1. Особи, які проходять стажування на посадах стажистів або на вакантних посадах помічників прокурорів чи слідчих (надалі стажисти), мають однаковий правовий статус, права і обов`язки, у тому числі щодо оплати праці.
Пунктом 4.2. передбачено, що стажист за дорученням прокурора може самостійно проводити досудове слідство, підтримувати державне обвинувачення в судах, а також здійснювати представництво в суді інтересів громадян або держави.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушень, його особу, що раніше судимим не був, позитивну характеристику за місцем роботи, його відношення до скоєного, всі обставини по справі. З урахуванням викладеного, суд визнав за можливе призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки та зі стягненням у прибуток держави штрафу у сумі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та дійшов висновку, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено із порушенням визначених у законі загальних засад. Разом з тим, при призначенні покарання судом в достатній мірі не було враховано тяжкість вчинених ОСОБА_8 злочинів та не проаналізовані обставини їх вчинення, а саме те, що ОСОБА_8 вчинив злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, будучи міліціонером відділення №1 взводу конвойної служби міліції Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, маючи спеціальне звання прапорщик міліції, чим підірвав авторитет державного озброєного органу виконавчої влади в особі Дніпродзержинського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області. Отже, обвинувачений, будучи працівником правоохоронного органу, на якого законом покладено обов`язок щодо захисту життя, здоров`я, прав і свобод громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, достовірно знаючи, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом, керуючись корисливим мотивом, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, яким є запобігання правопорушенням та їх припинення, виявлення кримінальних правопорушень, протидія незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, діючи умисно, в порушення ст.,ст. 2,5,10 Закону України «Про міліцію», ст.,ст. 1, 31 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», скоїв злочини у сфері обігу наркотичних засобів.
Крім того, згідно п.17 ППВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України необхідно призначити додаткове покарання на підставі ст. 54 КК України, позбавивши його спеціального звання прапорщик міліції, що в даному випадку є необхідним і достатнім для його виправлення та відповідає меті покарання, якою є також попередження вчинення нових злочинів засудженим.
Відповідно до ст. 55 КК України призначаючи покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд має чітко вказати у вироку ті конкретні посади, права обіймати які позбавляється засуджений, або конкретний вид діяльності, права займатися якою він позбавляється.
Як вбачається з матеріалів провадження, призначене судом першої інстанції додаткове покарання за ч.1 ст. 364 КК України є неконкретним, що унеможливлює його виконання, тому, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку до обвинуваченого потрібно застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга першого заступника прокурора області ОСОБА_9 підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, - частковому задоволенню, а вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_8 підлягає скасуванню згідно з ч.2 ст. 409, ст. 414 КПК України у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, з ухваленням відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 420 КПК України вироку суду апеляційної інстанції.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420, 421 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, - задовольнити частково, апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання - скасувати.
ОСОБА_8 вважати засудженим та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України - сім років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна, на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання прапорщик міліції; за ч.1 ст. 364 КК України два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки зі стягненням штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят ) гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна, на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання прапорщик міліції, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки зі стягненням штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят ) гривень.
В інший частині вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року - залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На ухвалене рішення апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії вироку апеляційного суду.
Судді:
_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4