АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/649/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/165/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.183 КПК України
(застосування запобіжного заходу)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2014 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_9 . Зобов*язано підозрюваного ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області.
З таким рішенням слідчого судді не погодився старший прокурор Лозівської міжрайонної прокуратури та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити. Апелянт вважає, що суд при обранні запобіжного заходу в достатній мірі не вивчив всіх обставин, та безпідставно відмовив в задоволенні клопотання.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Як вказано в ухвалі слідчого судді, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 27.10.13 р., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився біля будинку № 36 НА М-ні № 4 в м. Лозова Харківської області, де побачив автомобіль «Москвич 412» д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 . Далі, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що на даному автомобілі відсутня сигналізація, а також, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 шляхом пошкодження за допомогою маленького ножа замка на дверцях зі сторони водія проник до салону даного автомобіля, звідки, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, таємно викрав барсетку вартістю 100 грн., в якій знаходились водійське посвідчення та гроші у сумі 80 грн., електричний лобзик «Фіолент ПМ4-700Э» вартістю 110 грн., акумуляторний шуруповерт «ВAUTEC BAS 18S-2» вартістю 71 грн.. Після цього з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд.
В порядку ст.ст. 276-278 КПК України 11 лютого 2014 року ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з п. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
В клопотанні, погодженому з прокурором та поданому до суду першої інстанції слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України; неможливість застосування до ОСОБА_9 більш м*яких запобіжних заходів. Слідчий посилається на те, що ОСОБА_9 неодноразово судимий, інкриміновані правопорушення вчинив в період умовно-дострокового звільнення, на даний час у Лозівському міськрайонному суді знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з*ясовані обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України та вірно встановлено, що будь-яких доказів в обгрунтування наявності реальних ризиків, про які зазначено в клопотанні та неможливість застосування більш м*яких запобіжних заходів не надано. Не зміг обґрунтувати такі ризики в судовому засіданні і прокурор.
За таких обставин, правильним є застосування слідчим суддею ч.3 ст. 194 КПК України.
Доводи прокурора щодо обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження не спростовують правильність висновків слідчого судді, оскільки наявність ризиків, визначених ст.. 177 КПК України та неможливість застосування більш м*яких запобіжних заходів доводяться у кожному конкретному кримінальному провадженні.
За викладених обставин, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :