Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кравченка С.І.,

суддів: Орлянської В.І.,
Літвінова Є.В.,

за участю прокурора Курапова М.В.,

при секретарі Петрику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні
матеріали кримінального провадження
за касаційною скаргою прокурора, який
брав участь при розгляді провадження в
суді першої інстанції, на ухвалу
Апеляційного суду Харківської області
від 28 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду м.
Харкова від 21 жовтня 2013 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області та проживає в АДРЕСА_1,
громадянина України, раніше судимого:

19.03.1990 року Ленінським районним судом м.
Харкова за ст.ст. 149-29 ч.6 п.2, 140 ч.3,42 КК
України (1960 року) на 4 роки позбавлення
волі;

16.02.1995 року Ленінським районним судом м.
Харкова за ст.229-6 ч.2 КК України (1960 року)
на 3 роки позбавлення волі;

27 жовтня 1998 року Ленінським районним
судом м. Харкова за ст. 140 ч.2 КК України
(1960 року) на 1 рік позбавлення волі;

10.11.1999 року Ленінським районним судом м.
Харкова за ст. 140 ч.3 КК України (1960 року)
на 4 роки позбавлення волі;

21 грудня 2004 року Дергачівським
районним судом Харківської області за
ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ст.
395 КК України на 4 роки позбавлення волі,

засуджено:

за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки
позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначено
покарання у виді 3 років позбавлення
волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь: ОСОБА_2 951 грн., ОСОБА_3 4824 грн.,
ОСОБА_4 650 грн., ОСОБА_5 293 грн. 30 коп.,
ОСОБА_6 776 грн., ОСОБА_7 4000 грн., ОСОБА_8 250
грн., ОСОБА_9 329 грн. в якості
відшкодування матеріальної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судові
витрати у сумі 3532 грн. 84 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів
на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнано
винним у тому, що він 10 серпня 2013 року в
період з 11 год. 00 хв. до 13 год.00 хв..,
перебуваючи на території Центрального
ринку по вул. Енгельса, 33 в м. Харкові,
проходячи між торговими рядами, діючи
із корисливих спонукань, повторно,
скориставшись тим, що за ним ніхто не
спостерігає, таємно, шляхом вільного
доступу, викрав майно, належне: ОСОБА_10
на суму 150 грн., ОСОБА_11 на суму 180 грн.,
ОСОБА_12 на суму 200 грн. та ОСОБА_13 на суму
150 грн., чим завдав збитки на вказані
суми.

Крім того, 13 серпня 2013 року близько 11
год. 30 хв. ОСОБА_1, перебуваючи біля
дорожнього полотна по провулку
Піскуновському в м. Харкові,
відчинив незакриті на замок задні
двері автомобіля ГАЗ 31029 д.н. НОМЕР_1, та
таємно, викрав електронасос, вартістю
220 грн., чим заподіяв ОСОБА_15
матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, 14 травня 2008 року приблизно о
12 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи на
торговому майданчику ринку «Казка»,
розташованого за адресою: м. Харків,
вул. Єлізарова, 2, побачив раніше
незнайому жінку у котрої в руках
знаходився мобільний телефон «Нокіа»
та, дочекавшись доки жінка поклала до
сумки мобільний телефон, із корисливих
спонукань, діючи повторно, таємно,
викрав мобільний телефон «Нокіа»
модель «6233», вартістю 951 грн.,
належний ОСОБА_2, чим спричинив
матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, 12 травня 2009 року близько 11
год. 45 хв. ОСОБА_1, знаходячись по
провулку Піскуновському в м. Харкові,
діючи повторно, відчинив задні праві
бокові дверцята автомобіля ВАЗ 2105, д.н.
НОМЕР_2, і із заднього сидіння таємно
викрав шкіряну куртку та сумку, в якій
знаходився ноутбук «LG E-500-S.AP22R1»,
загальною вартістю 4824 грн., чим
спричинив ОСОБА_3 матеріальні збитки на
вказану суму.

Крім того, в ніч на 07 січня 2010 року
ОСОБА_1, знаходячись по АДРЕСА_2,
проходячи повз зачинений на замок
холодильник із безалкогольними
напоями, діючи повторно, зірвав
навісний замок і таємно викрав із
холодильника безалкогольні напої на
суму 293 грн. 30 коп., чим спричинив ОСОБА_5
матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, 23 квітня 2010 року близько 15
год. 40 хв. ОСОБА_1, знаходячись поруч із
виходом із станції метро «Холодна
гора» по вул. Полтавський
Шлях в м. Харкові, діючи повторно,
таємно викрав із сумки ОСОБА_4 паспорт
на ім'я останньої, в якому знаходилось
650 грн., чим спричинив матеріальні
збитки на вказану суму.

Крім того, 27 квітня 2010 року приблизно о
12 год. 40 хв. ОСОБА_1, знаходячись в
дитячій поліклініці №19 по вул. Котлова,
19 в м. Харкові повторно, таємно викрав
дитячий візок, що належить ОСОБА_6,
вартістю 776 грн., чим спричинив
матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, в ніч на 06 травня 2010 року,
ОСОБА_1 знаходячись по вул. Сочинській
біля будинку № 48 в м. Харкові повторно,
таємно викрав велосипед, вартістю 2243
грн. чим спричинив ОСОБА_7 матеріальні
збитки на вказану суму.

Крім того, 08 червня 2010 року приблизно о
13 год. 15 хв. ОСОБА_1, знаходячись у
тролейбусі маршруту № 27 м. Харкова,
повторно, таємно викрав із сумки ОСОБА_8
мобільний телефон «LG KP105», вартістю 179
грн., чим спричинив матеріальні збитки
на вказану суму.

Крім того, в період часу з 19 год. 00 хв.
14.06.2010 року по 07 год. 25 хв. 15 червня 2010
року ОСОБА_1, знаходячись біля будинку
№ 64 по вул. Соціалістичній в м.
Харкові, повторно, таємно викрав із
автомобіля ЗАЗ 11206 д.н. НОМЕР_3
авто-магнітолу «Soni», вартістю 329, 00 грн.,
чим спричинив ОСОБА_9 матеріальні
збитки на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_1 08 серпня 2013р. близько
23 год., знаходячись по АДРЕСА_3, де
виявив незачинені на замикаючі
пристрої вхідні двері в квартиру
АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_17, після
чого ОСОБА_1 пройшов до приміщення
кухні, звідки таємно викрав майно,
належне останній, на загальну суму 237,00
грн., чим заподіяв збитки на вказану
суму.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 28 січня 2014 року вирок
місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить
ухвалу апеляційного суду скасувати та
призначити новий розгляд в
апеляційному суді. Вказує на
неправильне застосування
кримінального закону, а саме ст. 65 КК
України, а також допущене істотне
порушення кримінального
процесуального закону, оскільки ухвала
апеляційного суду не відповідає
положенням ст. 419 КПК України.

На касаційну скаргу надійшли
заперечення від засудженого та
потерпілого.

Іншими учасниками справи судові
рішення не оскаржуються.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який не підтримав касаційну
скаргу і просив залишити судові
рішення без зміни, обговоривши доводи,
викладені в касаційній скарзі та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку
кримінальних правопорушень та
правильність кваліфікації його дій в
касаційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України
суд, призначаючи покарання, повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання. Особі, яка вчинила злочин,
має бути призначено покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_1
суд, відповідно до вимог ст. 65 КК
України, врахував обставини вчинення
злочинів та особу засудженого, який
раніше неодноразово судимий, негативно
характеризується за місцем проживання,
відсутність обставин, що пом'якшують та
обтяжують покарання і прийшов до
обґрунтованого висновку про
неможливість виправлення ОСОБА_1 без
ізоляції від суспільства та призначив
йому покарання у виді позбавлення волі
в межах санкцій інкримінованих статей.

Призначене ОСОБА_1 покарання за видом
та розміром є справедливим, необхідним
і достатнім для його виправлення та
попередження вчинення нових злочинів і
відповідає вимогам ст. 65 КК України. З
таким висновком суду першої інстанції
погодився і апеляційний суд, залишивши
апеляцію прокурора без задоволення, а
вирок суду без зміни.

Порушень вимог ст. 419 КПК України, як про
те зазначено в касаційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 434-439 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Апеляційного суду Харківської
області від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_1
залишити без зміни, а касаційну скаргу
прокурора - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

С у д д і:

підпис підпис
підпис

С.І. Кравченко В.І. Орлянська Є.В.
Літвінов

Згідно з оригіналом

Суддя
С.І. Кравченко