Справа №11a-365 / 2007 р. Головуючий
у І інстанції - Ригіна Л.М.
ст.ст.121 ч.2, 296 ч.4,
189 ч.2, 357 ч.3 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007
року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі

головуючого:
Макойди З.М.

суддів: Галина В.П., Макарова Ю.М.

прокурора:
Гнатіва Я.І.

та адвокатів:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями
державного обвинувача ст. помічника прокурора Залізничного району м. Львова та
адвоката ОСОБА_1 в інтер6есах
обвинуваченого ОСОБА_7 на постанову Залізничного районного суду м.
Львова від 15 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України, уродженеця
м.Львова, неодруженого,
безпартійного, непрацюючого,
допризовника, з неповною
середньою освітою, раніше не
судимого, який проживає АДРЕСА_1

у вчиненні
злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.4, 186 ч.2, 189 ч.2, 357 ч.3, 304
КК України,

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
українця, громадянина України, уродженця м.Львова, з неповною середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого,
безпартійного, раніше
несудимого, який проживає АДРЕСА_2

у вчиненні
злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.2, 304 КК України,

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_3,
українця, громадянина України, уродженця
м.Львова. неодруженого,
безпартійного, непрацюючого, допризовника, з
неповною середньою
освітою, раніше судимого
09.02.2005 року Залізничним
районним судом м.Львова за ст. 185 ч.3 КК України до 3 позбівлення волі з
іспитовим терміном на 2 роки, проживає АДРЕСА_2

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.4 КК України,

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Львова, українця, громадянина України, неодруженого,
безпартійного, непрацюючого, допризовника, учня ПТУ №18, раніше судимого
09.02.2005 р. Залізничним районним судом м.Львова за ст. 185 ч.3 КК України до
3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік, проживає АДРЕСА_3 у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.4 КК України, скеровано
на додаткове розслідування.

Запобіжний
захід - утримання під вартою - підсудним залишено без змін. Органами досудового
слідства підсудні ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7звинувачуються з тому, о
вночі з 06.10.2005 року на 07.10.2005 року приблизно о 01 год. 30 хв.
перебуваючи в стані ікогольного сп'яніння, знаходячись біля будинку № 29А по
вул.Виговського у м.Львові. підійшли до потерпілого ОСОБА_8 Підсудний ОСОБА_4
тримаючи в руках скляну пляшку, безпричинно з хуліганських спонукань вступив в
конфлікт з ОСОБА_8, під час якої умисно завдав цією пляшкою удар по голові
потерпілому. Від отриманого ударуОСОБА_8 втратив рівновагу і впав на землю.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4, ОСОБА_7., ОСОБА_6, ОСОБА_5. користуючись
безпорадним станом потерпілого почали наносити йому численні удари ногами по
голові та іншим частинам тіла. Побиття, яке спричинили ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7. потерпілому ОСОБА_8
стало причиною його смерті.

Згідно
судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, настала в результаті тупої закритої черепно-мозкової травми,
яка виразилась переломом кісток склепіння черепа /тім'яні кістки/,
крововиливами під оболонку і в речовину головного мозку, набряком мозку.

Також
підсудні обвинувачуються в тому, що коли ОСОБА_8
лежав на землі, підсудний ОСОБА_4 користуючись безпорадним станом
потерпілого заволодів його приватним майном, яке останній мав при собі, ОСОБА_4
обшукав кишені одягу потерпілого, після чого відкрито викрав мобільний телефон
«Нокія 6020», вартістю 1000 грн., гроші в сумі 150 грн., 5 ключів, вартістю по
5 грн. кожний, загальною вартістю 25 грн., доміновану картку «Приватбанку»,
вартістю 10 грн., на рахунку, якої знаходились гроші в сумі 1965 грн.38 коп., а
всього на загальну суму 3150 грн. 38 коп.

Крім
цього, ОСОБА_4 приблизно о 18 год.
30.03.2005 року перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння поблизу будинку
№15 по вул.Ряшівській у м.Львові побачив неповнолітнього ОСОБА_9, який
користувався велосипедом, після чого вирішив відкрито його викрасти. З цією
метою підсудний ОСОБА_4 підійшов до неповнолітнього та застосувавши фізичне
насильство, яке виразилось в нанесенні удару кулаком в груди потерпілому та
завданні йому фізичного болю, що не є небезпечним для життя чи здоров'я
неповнолітнього. Після цього ОСОБА_4 відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_9
велосипед, вартістю 500 грн.

Крім цього,
підсудний ОСОБА_4 приблизно о 19 год. 21.04.2005 року знаходячись поблизу
будинку №11 по вул.Патона у м.Львові побачив неповнолітнього ОСОБА_10, вирішив
заволодіти грошима останнього, з цією метою він підійшов до неповнолітнього,
почав погрожувати йому фізичною розправою. Схопивши руками за верхній одяг
потерпілого, він наніс йому удар рукою в плече, одночасно з цим вимагаючи в
потерпілого гроші в сумі 50 грн. Після того, як потерпілий повідомив

підсудного
ОСОБА_4 про те, що в нього немає грошей, підсудний ОСОБА_4. наказав йому
принести гроші о 12 год.
22.04.2005 року, призначивши зустріч в подвір'ї СШ-15, що по вул. Патона, 7
у м.Львові. В цей день потерпілий ОСОБА_10 передав підсудному ОСОБА_4гроші в
сумі 50 грн., останній заховав гроші в кишеню своєї куртки, в цей час був
затриманий працівниками міліції.

Прийняте
рішення суд мотивував тим, що в ході досудового слідства, при встановленні
фактичних обставин справи, дії підсудних невірно кваліфіковані за ст.ст.121
ч.2; 296 ч.4 КК України, а за кваліфікуючими ознаками підпадають під ознаки
більш важкого злочину. Не вирішено питання про наявність чи відсутність у діях
ОСОБА_7., ОСОБА_6, ОСОБА_5. ознак злочину за ст.. 186 ч.2 КК України.

В
поданій апеляції державний обвинувач вважає постанову суду незаконною та
просить її скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому
складі суду. Запобіжний захід - взяття під варту - просить не змінювати.

Адвокат
ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить постанову місцевого суду
змінити, змінивши аргументацію того, що дії підсудних підпадають під ознаки
більш важкого злочину, ніж за ст.121 ч.2, ст.296 ч.4 КК України, на
аргументацію щодо недоведеності вини деяких обвинувачених, неповноти досудового
і судового слідства, необ'єктивності дослідження обставин справи та допущенні
помилок в оцінці доказів і застосуванні норм закону, порушенні під час
розслідування вимог процесуального закону, необхідності проведення ряду слідчих
дій. В частині скерування справи на додаткове розслідування просить залишити
без змін. Міру запобіжного заходу ОСОБА_7у з утримання під вартою просить
змінити на підписку про невиїзд або заставу.

Заслухавши
доповідача, прокурора Гнатіва Я.І., який частково підтримав подану прокурором у
справі Єфремовим С.О. апеляцію, адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляцію,
адвоката ОСОБА_2 який заперечив апеляцію адвоката ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції не
підлягають до задоволення із наступних підстав.

Місцевий
суд вірно прийшов до висновку про те, що досудове слідство, правильно
встановивши обставини справи, невірно кваліфікувало дії підсудніх.

Як
встановлено по справі, смерть потерпілогоОСОБА_8 наступила в результаті
закритої черепно-мозгової травми, яка виразилась переломом кісток склепіння
черепа, крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, набряком
мозку. Ці травми потерпілому були спричиненні підсудніми. Визначаючи
кваліфікацію дій підсудніх, досудовим слідством не враховано спосіб, знаряддя
злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень.

Крім
цього не вирішено питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_7.,
ОСОБА_6, ОСОБА_5. ознак злочину за ст.186 ч.2 КК України.

Доводи,
які наведені прокурором в апеляції, не заслуговують уваги оскільки суперечать
встановленим фактичним обставинам справи на досудовому слідстві.

Посилання
адвоката ОСОБА_1 в апеляції на зміну підстав повернення справи на додаткове
розслідування виходить за межі апеляційного розгляду, а тому не можуть бути
взяті до уваги.

Колегія
суддів погоджується із висновком суду про те, що не можуть бути усунуті
недоліки досудового слідства в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.
366, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову
Залізничного районного суду м. Львова від 15.12.2006 року відносно ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляцію прокурора у справі
Єфремовим С.О., та
адвоката ОСОБА_1. - без задоволення.