№ провадження 1-кп/208/160/15
ВИРОК
Іменем України
23 лютого 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миколаївка, Пятихатського району, Дніпропетровській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ч. 1 ст. 172 КК України,
з угодою, укладеною 29.12.2014 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про примирення,
суд, -
29.12.2014 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Відповідно змісту укладеної та підписаною сторонами угоди:
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що відповідно до наказу директора приватного акціонерного товариства Металургпромжитлобуд Про поєднання посад від 17.04.2012 року №06/к, ОСОБА_4 головному бухгалтеру підприємства доручено в порядку поєднання посад виконання обов`язків інспектора по кадрам з 17.04.2012 року, про що остання ознайомлена під підпис.
Відповідно до розділу 2 Функції та обов`язки Посадової інструкції головного бухгалтера №3, затвердженої наказом директора ПРАТ Металургпромжитлобуд від 17.04.2014 року №3, п.2.13. головний бухгалтер підприємства ОСОБА_4 виконувала обов`язки інспектора по кадрам:
п.п.2.12.1. вела облік особового складу підприємства, його підрозділів згідно з уніфікованими формами первинної облікової інформації;
п.п.2.13.2. оформлювала прийом, переведення і звільнення працівників відповідно до законодавства про працю, положень, інструкцій, наказів директора підприємства;
п.п.2.13.3. формувала і вела особові справи працівників;
п.п.2.13.4. заповнювала, вела облік і зберігала трудові книжки, визначала трудовий стаж, видавала довідки про теперішню і минулу трудову діяльність працівників;
п.п.2.13.8. здійснювала контроль за станом трудової дисципліни в підрозділах підприємства, про що ОСОБА_4 ознайомлена під підпис 17.04.12р., також ОСОБА_4 будучи посадовою особою, постійно займаючи на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, виконуючи свої посадові обов`язки у відповідності з посадовою інструкцію згідно якої:
Здійснює і координує організацію бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності товариства.
Виконую роботи за різними напрямками бухгалтерського обліку та особового складу підприємства.
Забезпечує правильне нарахування і своєчасне перерахування платежів до державного бюджету, внесків на державне соціальне страхування, коштів на фінансування капітальних вкладень, погашення у встановлені терміни заборгованості банкам з позик, відрахування коштів до фондів економічного стимулювання та інших фондів і резервів.
Контролює правильність витрачання фондів заробітної плати, встановлення посадових окладів, дотримання штатної фінансової і касової дисципліни.
ОСОБА_4 , поєднуючи виконання обов`язків інспектора по кадрам ПРАТ Металлургпромжитлобуд, тобто будучи службовою особою відповідальною за вирішення кадрових питань підприємства з прийняття та звільнення найманих працівників, діючи умисно, з метою забезпечення виробничої діяльності вказаного підприємства, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця, 42, грубо порушуючи законодавство про працю, зокрема порушуючи вимоги ст.46 Конституції України, ст.2, ст.21, ч.ч.3,4 ст.24,48,253,254, ст.256 Кодексу законів про працю України, ст.1 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст.8, ч.1 ст.11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст.ст.4, 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, якими закріплено права громадян, які вступили в трудові відносини, насамперед Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; с творенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.; Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.; Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.; Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.; Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.; Особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.; Основними джерелами коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування є внески власників підприємств, установ, організацій або уповноважених ними органів чи фізичної особи, працівників. Бюджетні та інші джерела коштів, необхідні для здійснення загальнообов`язкового державного соціального страхування, передбачаються відповідними законами з окремих видів загальнообов`язкового державного соціального страхування.; Працівники та члени їх сімей мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, а також за вислугу років відповідно до закон)'.; громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.; Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягай встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж; загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський Податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; Платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством; Платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, всупереч інтересам громадян і держави, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажання настання негативних наслідків для потерпілих осіб, перебуваючи у своєму робочому кабінеті за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця ,42 фактично допустила до роботи, у період з 01.10.2013 року до 17.10.2014 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; з 26.11.2013 року до 17.10.2014 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; з 19.12.2013 року до 17.10.2014 року ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ; з 06.03.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; з 10.03.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; з 18.03.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; з 01.06.2014 року до 17.06.2014 року ОСОБА_7 ; з 17.06.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_25 ; з 22.05.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_26 ; з 03.04.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_27 ; з 15.05.2014 року до 31.08.2014 року ОСОБА_28 ; з 06.05.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_29 ; з 19.08.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_30 ; з 22.04.2014 року до 06.05.2014 року ОСОБА_31 ; з 15.05.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_32 ; з 01.01.2014 року до 31.01.2014 року ОСОБА_33 ; з 30.07.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_34 ; з 22.05.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_35 ; з 14.03.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_36 ; з 06.03.2014 року до 06.04.2014 року ОСОБА_6 ; з 27.09.2014 року до 17.10.2014 року ОСОБА_37 ; з 07.10.2013 до 17.10.2014 року ОСОБА_38 ; з 28.11.2013 до 17.10.2014 ОСОБА_39 ; з 27.05.2014 до 10.10.2014 року ОСОБА_40 ; з 16.07.2014 року до 10.10.2014 року ОСОБА_41 ; з 14.01.2014 року до 02.04.2014 року ОСОБА_42 ; з 17.06.2014 року до 10.10.2014 року ОСОБА_43 , з якими не уклала трудові договори, не внесла до трудових книжок вказаних осіб відповідні про прийняття на роботу, не здійснила перерахування внесків до Пенсійного фонду України та Державної податкової інспекції, чим позбавила їх права на передбачені чинним законодавством трудові та соціальні гарантії, визначені зокрема ст.ст.43, 45, 46 Конституції України, порушуючи положення ст.ст.2, 3,21,24,48,50,59,70,254 Кодексу законів України про працю, що регламентують порядок укладання трудових договорів з робітниками та порядок їх розірвання, оформлення трудових книжок, а також не надала звітність за вищезазначених працівників до державних контролюючих органів, не перерахувала відповідно до них внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві України, чим грубо порушила трудові права вказаних осіб, що призвело до триваючого, грубого порушення вимоги трудового законодавства, а саме: ст.24 Кодексу законів про працю України.
Тобто своїми умисними діями, що виразилися в іншому грубому порушені законодавства про працю, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 172 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, а саме у грубому порушенні законодавства про працю.
Відповідно угоди про примирення, укладеною між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 172 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 800 гривень.
Крім того, із змісту угоди також вбачається, що при укладанні угоди обвинуваченій ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:
- для обвинуваченої та потерпілих обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.
- для обвинуваченої відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 роз`яснено і є їм зрозумілими.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що 29.12.2014 року між нею та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 була укладена угода про примирення, за скоєний нею злочин, передбачений ч.1 ст. 172 КК України та призначення їй покарання за ч.1 ст. 172 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 800 гривень.
Ця угода, суть якої їй зрозуміла, була укладена нею добровільно і усвідомлено, і у неї було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди про примирення з потерпілими.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що вона дійсно визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України.
З пояснень обвинуваченої ОСОБА_4 , даних суду також вбачається, що визнання нею вини у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, а саме в іншому грубому порушенні законодавства про працю є добровільним і воно зроблено з розумінням того, що обвинувачена відмовляється від важливих прав, передбачених п.1 ч.1 ст. 474 КПК України, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, вона 29.12.2014 року уклала угоду з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про примирення, досягла згоди щодо міри покарання, обов`язків та прав, а тому просить суд затвердити укладену між нею і потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 угоду про примирення.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , також пояснили суду, що 29.12.2014 року між ними та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якої вони досягли згоди щодо міри покарання, обов`язків та прав, а тому просить суд затвердити укладену між ними та ОСОБА_4 угоду про примирення.
Перевіривши відповідність угоди про примирення, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд дійшов до наступного висновку:
- ОСОБА_4 дійсно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 КК України, а саме інше грубе порушення законодавство про працю, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, та є в цьому її вина.
- угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
- угода про примирення, яка укладена 29.12.2014 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави.
Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідає загальним правилами призначення кримінальних покарань, встановленим КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 172 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) гривень.
На даний вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачений статтею 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1