Провадження №1-кп/761/172/2015
В И Р О К
іменем України
12 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тепениця Олевського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не судимого відповідно до ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, при наступних обставинах.

31.07.2014, приблизно о 19 год., обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся додому за місцем свого проживання в квартиру АДРЕСА_2 , де перебував його син ОСОБА_5 та одразу почав пред`являти йому претензії з приводу ведення домашнього господарства.

На цьому грунті між ними виникла словесна перепалка з мотиву особистих неприязнених відносин, що формувалися протягом тривалого часу спільного проживання і яка переросла в подальшому в обопільну бійку.

В ході вказаного конфлікту у обвинуваченого виник умисел, спрямований на заподіяння із застосуванням ножа своєму синові ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи даний намір, ОСОБА_8 пішов на кухню, де взяв кухонний ніж. Після чого повернувшись в житлову кімнату, в якій знаходився потерпілий, тримаючи ніж в лівій руці, кинув його в бік останнього. Ніж впав на підлогу та не влучив в потерпілого. Після між обвинуваченим та потерпілим зав`язалась обопільна бійка по завершенню якої обвинувачений ОСОБА_8 , життю та здоров`ю якого на той час нічого не загрожувало, діючи з мотиву особистих неприязних відносин, на фоні перебування в стані алкогольного сп`яніння, підняв з підлоги кухонний ніж та, тримаючи його в правій руці, підійшов впритул до сина ОСОБА_5 , після чого наніс останньому один удар в груди з правого боку та один удар в область правого плеча, чим спричинив потерпілому, відповідно до висновку експерта № 1577/Е від 25.09.2014, внаслідок удару в груди тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаюче колото-разіного поранення грудної клітки рани довжиною 1,5 см з рівними краями на передній поверхні грудної клітки справа в 4 міжреберії по переднє-пахвовій лінії, від якої відходить рановий канал, направлений зверху вниз, ззовні до середини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в плевральну порожнину з пораненням 6 сегменту правої легені, явищами гемо пневмотораксу, та в наслідок удару в плече легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж на 21 добу, у вигляді колото- різаного поранення верхньої третини правого плеча з пошкодженням підшкірної зовнішньої вени.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України визнав частково, вважаючи, що спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження з необережності у ході обопільної бійки. Надав показання у яких зазначив, що 31.07.2014 приблизно після 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся додому, де одразу почав сваритися з сином з приводу неналежної його поведінки, не наданням допомоги у побуті. Потім взяв на кухні сосиску та кухонного ножа, яким чистив сосиску, вийшов до кімнати де знаходився син, щоб провести з ним виховну бесіду. Однак син не хотів до нього прислухатися та відштовхнув його, внаслідок чого він вдарився головою об шафу. Діючи у відповідь, він рукою, якою тримав ніж, відштовхнув сина, не розуміючи, що таким чином наносить тілесне ушкодження, оскільки в нього наступило запаморочення голови. Син одразу вибіг з квартири, а він направився на кухню, де вимив руки та ножа. Через деякий час був затриманий працівниками міліції. Детально про обставини нанесення тілесних ушкоджень не може згадати у зв`язку з особливостями пам`яті під час перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У скоєному розкаявся, вибачився перед сином потерпілим ОСОБА_5 .

Не зважаючи на часткове визнання вини, винуватість ообвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , 1998 р.н., показав, що батько часто вживав алкогольні напої й на цьому підґрунті у них виникали сварки. 31.07.2014 приблизно о 18.30 батько повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння, одразу у них виникла сварка на побутовому підґрунті під час якої розпочалась обопільна бійка. Щоб припинити бійку, він схватив вентилятора, яким вдарив батька. Після чого батько припинив бійку й одразу пішов на кухню, а коли повернувся він побачив, що батько тримає в руках кухонного ножа, який кинув в його бік, однак не влучив, а ніж впав на підлогу. Після чого знову між ними поновилась бійка під час якої, він, знаходячись на дивані, намагався піднятися, а батько підняв ніж з підлоги та наніс удар в область правої руки. При цьому лезо, пройшовши наскрізь через руку задівши тулуб. Одразу після цього він вибіг з квартири й направився до медичного закладу, що знаходився поблизу їх будинку.

Законний представник потерпілого його мати ОСОБА_6 , показала, що між сином та її чоловіком обвинуваченим ОСОБА_8 , часто виникали сварки, які переростали у бійки у зв`язку з тим, що її чоловік зловживав алкогольними напоями, не працював, пред`являв необґрунтовані претензії сину.

31.07.2014 в вечері їй зателефонував чоловік, який був на підпитку та повідомив, що вдарив ножем сина. Через деякий час вона дізналась, що син знаходиться у лікарні і йому роблять операцію. В наступному син розповів, що батько, під час сварки та обопільної бійки, наніс кухонним ножем тілесні ушкодження її сину- ОСОБА_5 . Коли прийшла додому, в парадному на сходах бачила сліди крові.

Вина обвинуваченого підтверджується й іншими об`єктивними даними, що містяться у протоколах слідчих дій, висновках експерта, а саме:

- протоколом огляду місця події від 31.07.2014, в якому зафіксоване місце вчинення злочину: квартира АДРЕСА_2 , під час огляду якої виявлено та вилучено ніж з розміром клинка приблизно 20 см. з нашаруваннями плям бурого кольору, а в кімнаті під № 4 біля дивану виявлено коробку зі слідами плям бурого кольору, фрагменти якої вилучено (а.с. 47-50);

- протоколом огляду місця події від 31.07.2014, де під час огляду місця вчинення злочину, яким є квартира АДРЕСА_2 , виявлено обвинуваченого ОСОБА_8 , що був одягнений у штани й рубашку, на штанях були зафіксовані сліди речовини бурого кольору, одяг вилучений. Окрім того було отримано та вилучено змиви з обох долонь обвинуваченого (а.с.51-52);

- протоколом огляду місця події від 31.07.2014, де під час огляду сходів та площадок 1 го, 2 го, 3-го, 4-го та 5 го поверхів виявлені сліди плям, схожих на кров (а.с. 53-54).

- протоколом огляду від 01.08.2014, яким зафіксовані дані про виявлення в палаті № 1 клінічної міської лікарні № 17 шорти зі слідами бурого кольору (а.с.64-66);

- висновком експерта № 332 (а.с.42-46) з якого вбачається, що на сорочці з коротким рукавом та штанах, що вилучені раніше у обвинуваченого в кв. АДРЕСА_2 , виявлена кров людини, що не виключає можливості її походження від потерпілого ОСОБА_5

- висновком експерта № 331 (а.с.52-56), даними якого підтверджується, що на ватному тампоні зі змивом з правої руки вилученого у ОСОБА_8 , виявлено кров людини, при виявленні групової належності якої виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 245/ц, даними якого підтверджується, що при дослідженні клинка кухонного ножа виявлено кров людини, в якій виявлено антиген Н, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 1577/Е, яким встановлено, що у ОСОБА_5 виявлено: а) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки рана довжиною 1,5 см з рівними краями на передній поверхні грудної клітки справа в 4 міжреберії по переднє пахвовій лінії, від якої відходить рановий канал направлений зверху вниз, ззовні до середини по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає у плевральну порожнину, з пораненням 6 сегменту правої легені (рана 0,5 см. х 0,5 см) явищами пневмотораксу, яке відповідно до п.п.4.6 та 2.1.3 «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, за ступенем тяжкості відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження ( за критерієм небезпеки для життя) та

б) колото-різане поранення верхньої третини правого плеча з пошкодженням підшкірної зовнішньої вени, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Як зазначено в даному висновку, характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить про те, що вони утворились від двох травматичних дій гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості та можуть відповідати терміну причинення 31.07.2014.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При цьому суд відкидає доводи обвинуваченого про відсутність умислу на нанесення тяжкого тілесного ушкодження, спричинення його з необережності, оскільки сукупність усіх обставин вчинення злочину таких, як: спосіб нанесення тілесного ушкодження, знаряддя злочину - ніж, який має довжину клинка 11,6 см, загальну довжину 22,4 см., характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, наступну поведінку винного, який не вчиняв жодних дій з надання медичної допомоги потерплому, не опікувався станом його здоров`я, відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у самого обвинуваченого вказує на те, що підсудний діяв з прямим умислом, маючи на меті нанести тяжке тілесне ушкодження своєму синові неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 .

Версія обвинуваченого щодо спричинення ушкодження з необережності також не заслуговує на увагу, спростовується доказами, які у сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що вчинення злочину відбувалось при обставинах, описаних потерпілим ОСОБА_10 , про що свідчить протокол огляду місця події від 31.07.2014 (а.с. 47-50) з фото таблицями (а.с.55-63), де були виявлені сліди схожі на кров на паперовій коробці, що знаходилась поряд з диваном, тобто у місці на яке вказує потерпілий, інші докази, що узгоджуються між собою та покладенні в основу обвинувачення ОСОБА_8 . Не довіряти показанням потерпілого у суду нема підстав. Сторона захисту також не надала й не назвала будь-яких заслуговуючих на увагу доводів, які б свідчили на користь версії обвинуваченого, або б ставили під сумнів показання потерпілого.

Протиріччя, що містяться в показаннях потерпілого з приводу кількості нанесених ударів, суд відносить на рахунок його емоційного стану, в якому останній перебував у зв`язку з отриманими ножовими пораненнями та не виключає, що потерпілий таким чином намагається полегшити долю обвинуваченого, який є його батьком, вказуючи на нанесення останнім лише одного ножового поранення.

В цій частині показання потерпілого спростовуються висновком експерта № 1577/Е, яким встановлено, що у ОСОБА_5 виявлено: два тілесних ушкодження, одне з яких є тяжким. Як зазначено в даному висновку, характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить про те, що вони утворились від двох травматичних дій гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості.

Таким чином, послідовність дій обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину, характер, кількість та локалізація нанесених тілесних ушкоджень, знаряддя злочину, послідуюча бездіяльність та безучасність обвинуваченого щодо ненадання допомоги потерпілому, свідчить про наявність умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, а також спростовує версію обвинуваченого на спричинення тілесного ушкодження з необережності.

Є неспроможними доводи обвинуваченого щодо його особливого стану під час вчинення злочину та спростовуються актом судово-психіатричної експертизи № 734 (а.с.133-135), висновки якого свідчать про те, що ОСОБА_8 на будь-яке психічне захворювання, а також наркологічну залежність не страждав та не страждає.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, конкретні обставини справи, ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, яке полягає у розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, не працює.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, те, що він шкодує про наслідки, які настали від його дій, критично ставиться до вчиненого, вибачився перед потерпілим, а тому таку поведінку можливо врахувати, як обставину, що пом`якшує його покарання, у відповідності до ст.66 КК України, та вважати, як щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає необхідним визнати вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність однакової кількості обставин, що обтяжує та пом`якшує покарання, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нового злочину, призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, ближчих до мінімальних, передбачених санкцією ч.1 ст. 121 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набранням вироку законної сили залишити без змін.

Зарахувати у відповідності до ст.. 72 КК України у строк відбування покарання перебування під вартою з 01.08.2014, тобто з моменту затримання.

Речові докази: шорти бежевого кольору, що передані на зберігання ОСОБА_6 передати за належністю ОСОБА_5 ; штани та сорочку ОСОБА_8 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві - передати йому ж за належністю; три ножі, що зберігаються в камері речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві - повернути ОСОБА_6 ; зрізи з нігтьових пластин знищити.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту затримання з 01.08.2014.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: шорти бежевого кольору, що передані на зберігання ОСОБА_6 передати за належністю ОСОБА_5 ; штани та сорочку ОСОБА_8 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві - передати йому ж за належністю; три ножі, що зберігаються в камері речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві - повернути ОСОБА_6 ; зрізи з нігтьових пластин знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: