Справа № 466/3215/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001278 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

09.04.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де проживає разом із батьком ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати два м`які крісла вартістю 2000 грн., які належать йому на праві власності. В подальшому, викрадений товар ОСОБА_5 реалізував гр. ОСОБА_7 , а отримані кошти використав на власні потреби.

Крім цього 10.04.2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де проживає разом із батьком ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати м`який диван, вартістю 4500 грн. та килим вартістю 500 грн., які належать потерпілому на праві власності. В подальшому викрадений товар ОСОБА_5 реалізував гр. ОСОБА_7 , а отримані кошти використав на власні потреби.

Крім цього, 11.04.2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де проживає разом із батьком ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати шафу-купе, вартістю 3000 грн., яка належать йому на праві власності. В подальшому, викрадений товар обювинувачений реалізував гр. ОСОБА_7 , а отримані кошти використав на власні потреби.

Разом з обвинувальним актом в

розпорядження суду поступила угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 28.04.15 р., укладена між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України .За умовами угоди сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 та призначення йому покарання за ч.1 ст. 185 у виді одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Майнових претензій у ОСОБА_4 до обвинуваченого немає.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України . Крім того пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду , так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що на нього не чинився будь-який тиск при підписанні угоди.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відтак слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розяснено вимоги ст. 473, ст. 474, 476 КПК України. Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання. Встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає. Речові докази слід повернути потерпілому.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 28.04.15 р., укладену між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 та призначення йому покарання ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України - у виді двох років позбавлення волі. У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України , призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця постійного проживання.

Речові докази : два м"які крісла, диван, шафу - купе, килим повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралась.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

СуддяОСОБА_1