Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5002/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2015 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09.06.2015 року звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність працівників прокуратури Черкаської області посилаючись на те, що 18.05.2015 року звернувся до прокуратури Черкаської області в порядку передбаченому ст. 214 КПК України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 373 КК України - «Примушування давати показання» та ст. 374 КК України «Порушення права на захист». Однак відомості про вказані кримінальні правопорушення прокуратурою Черкаської області в порушення ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесені. ОСОБА_4 просив суд визнати неправомірність дій та бездіяльності працівників прокуратури Черкаської області, зобов`язати прокуратуру Черкаської області прийняти заяву від 18.05.2015 року та внести в ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення передбачені ст. 373, 374 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_4 посилаючись на те, що доводи ОСОБА_4 про застосування до нього з боку працівників міліції фізичного та психічного насильства вже неодноразово були предметом перевірки як у прокуратурі так і в суді. Зокрема за заявами ОСОБА_4 було відкрито кримінальне провадження №0000012 від 23.04.2013 року під час якого перевірялися але не знайшли свого підтвердження факти насильства та примушування до дачі показань ОСОБА_4 з боку працівників міліції. 27.05.2013 року слідчим прокуратури було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000012. Вказана постанова ОСОБА_4 не оскаржувалася. Крім того окрема ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2015 року в якій зазначено про порушення прав підсудних на захист до прокуратури Черкаської області не надходила.

Вислухавши особу, яка подала скаргу та прокурора, вивчивши матеріали надані сторонами прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
В заяві ОСОБА_4 від 18.05.2015 року були викладені обставини, які на його думку свідчать про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 374 КК України «Порушення права на захист». Крім того 27.04.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за результатами розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ст. ст. 115 ч.2 п. п. 6, 12, 13; ст. 187 ч.2, 4; ст. 263 ч.1; ст. 262 ч.3; ст. 289 ч.3 КК України винесено окрему ухвалу, якою встановлено факт порушення права ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на захист, а саме те, що останні перебували у відділенні міліції 27-28.12.2009 року, однак протокол їх затримання датовано 29.12.2009 року. На вказані факти, як порушення права на захист серед іншого посилався і ОСОБА_4 у своїй заяві від 18.05.2015 року.

Однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості викладені в заяві ОСОБА_4 , що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 374 КК України не були внесені до ЄРДР. Наведене свідчить, що під час розгляду заяви ОСОБА_4 від 18.05.2015 року була допущена бездіяльність в частині невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 374 КК України, яка підлягає усуненню.

В той же час не підлягає задоволенню скарга ОСОБА_4 щодо зобов`язання прокурора про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення передбачене ст. 373 КК України «Примушування давати показання» з наступних підстав.

Згідно наданої прокурором суду постанови старшого слідчого прокуратури Черкаського району ОСОБА_6 від 27.05.2013 року за заявами ОСОБА_4 про застосування до нього з боку працівників міліції фізичного та психічного насильства з метою отримання визнавальних показань було відкрито кримінальне провадження №0000012 по якому проводилося досудове розслідування. Однак вказаною постановою слідчого від 27.05.2013 року кримінальне провадження №0000012 було закрито оскільки, на думку слідчого, факти викладені ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження.

Крім того ухвалюючи вирок від 27.04.2015 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 262, ч.3 ст. 289, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 262, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України суд зазначив, що вважає доводи Дзюбан та ОСОБА_7 про те, що вони вимушені були себе обмовити у зв`язку із застосуванням до них недозволених методів слідства в ході досудового слідства надуманими та безпідставними і розцінює їх як форму захисту підсудних та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, дані доводи були предметом перевірки в судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження. Заяви підсудних Дзюбан та ОСОБА_7 про застосування до них недозволених методів слідства були предметом прокурорської перевірки та прокурором відмовлено у порушенні кримінальної справи.

За таких обставин ініціювання ОСОБА_4 нового кримінального провадження за фактами, застосування до нього фізичного та психічного насильства з боку працівників міліції з метою примушування до дачі показань, які вже були предметом і досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000012 і предметом перевірки у судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи №2314/8974/12, суперечить встановленому законодавством України процесуальному порядку оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження та оскарження в апеляційному порядку вироку суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 307 КПК України, - за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 214, 303, 306-307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати службових осіб прокуратури Черкаської області уповноважених на реєстрацію та прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення зареєструвати заяву ОСОБА_4 від 18.05.2015 року про кримінальне правопорушення передбачене ст. 374 КК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення відповідно до вимог статті 214 КПК України.

В іншій частині у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали для відома вручити ОСОБА_4 та для виконання направити прокурору Черкаської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1