АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Судове Провадження № 11-кп/791/328/15 Головуючий в 1-й Інстанції
категорія: ст. 286 ч. 1 КК України ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2 УХВАЛА
25 березня 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 січня 2015 року,

Цим вироком ОСОБА_8 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти вказані органи про зміну свого місця проживання.
Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

13.10.2014 року близько 11:45 години ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки „Fiat Doblo, державний номер НОМЕР_1 , їдучи по правій смузі проїзної частини вул. Радянської в м. Цюрупинську Херсонської області, котра має по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки та відповідних дорожніх знаків, у напрямку від перехрестя вул. Пролетарської та вул. Радянської до мікрорайону „Хлібозавод, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впевнившись в безпечності зміни напрямку свого руху з метою виїзду на смугу зустрічного руху для обгону велосипедиста, який рухався в попутному з ним напрямку, і не надавши дорогу легковому автомобілю, невстановленої марки та моделі, котрий рухався в зустрічному ОСОБА_8 напрямку, почав виконувати зазначений маневр, в ході виконання якого з метою недопущення зіткнення вищевказаним автомобілем повернувся на смугу напряму свого руху, де не впоравшись з керуванням допустив виїзд на тротуар з подальшим зіткненням з нерухомою перешкодою у вигляді дерева. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю марки „Fiat Doblo, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток правого передпліччя, забійно-скальпованої рани правого ліктя, забою правої нирки, струсу головного мозку, які згідно висновку експерта № 1535 від 14.11.2014 року, виданого Херсонським обласним бюро судово-медичних експертиз, утворилися від дії тупих предметів, і відносяться: відкритий перелом кісток правого передпліччя, забійно-скальпована рана правого ліктя до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я; забій правої нирки, струс головного мозку до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Вказані наслідки знаходяться в прямому причинному зв`язку з грубим порушенням п.п. „а п. 2.3, п.п. „а пункту 2.9, п. 10.1, 11.3, п.п. „в п. 14.2 Правил дорожнього руху України (зі змінами та доповненнями), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 зі сторони водія ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини і правильність кваліфікації його дій судом посилається на невідповідність призначеного судом додаткового покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КпАП України за фактом дорожньо-транспортної події, що мала місце 13.10.2014 року та відбув покарання у виді адміністративного арешту строком на 7 діб в період з 24.11.2014 по 01.12.2014 року. Окрім того, на його утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_10 , 2003 року народження, який є інвалідом дитинства, якого він виховує сам, оскільки мати дитини померла. Суд, ухвалюючи вирок, прийняв до уваги обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що потягло за собою призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому суд не врахував, що він уже відбув покарання за керування в стані алкогольного сп`яніння, проходив строкову службу в Демократичній Республіці Афганістан та має статус учасника бойових дій, утримує та виховує дитину інваліда, при наявності посвідчення водія зможе найти собі відповідну роботу. У зв`язку з чим просить вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 січня 2015 року щодо нього змінити, виключити додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку суду без зміни, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого ОСОБА_8 , в якому він просив звільнити його від додаткового покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим.

Злочин, який вчинив ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікований правильно та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного йому судом покарання є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання покарання засудженому призначається виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, є вдівцем, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, у виді обмеження волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У суду не було підстав для визнання в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 ще й інші обставини.

Призначене судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є необґрунтованими і до уваги не приймаються.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 січня 2015 року щодо нього - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_3