Справа № 369/4554/15-к
Провадження № 1-кп/369/277/15
В И Р О К
іменем України
02.07.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000971 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гостинне Немирівського району Вінницької області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який має повну середню освіту, працюючого водієм в ПП «А.Т.Н.», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:
17 березня 2015 року о 19 годині 15 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автобусом марки «БОГДАН А-09202», р/н НОМЕР_2 , рухався по вул. Білогородській м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони площі Леніна в напрямку вул. Молодіжна.

Рухаючись у вказаному напрямку в крайній правій смузі для руху, на відстані 2,6 метри від перехрестя вул. Білогородська вул. Леніна, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в попутному з ним напрямку в крайньому лівому ряду зупинився інший автомобіль, ОСОБА_5 , не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух, як наслідок виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вул. Білогородська, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 155 від 19.03-20.04.2015 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця на зовнішній поверхні правої гомілки на висоті 45 см. від підошов, крововилив в підшкірно-жировій клітковині по задній поверхні правої гомілки в середній третині на висоті 30 см. від підошов, крововиливів в центрі правої поперекової ділянки на висоті 108 см. від підошов; відкритої черепно-мозкової травми (синець навколо лівої вушної раковини, крововилив в м`які покриви та багатоуламково-фрагментальний перелом кісток склепіння та основи черева в лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці, крововиливи під твердою мозковою оболонкою (80 мл.) та під м`якою мозковою оболонкою, кров`яниста спинномозкова рідина в шлуночках мозку, вторинні крововиливи в стовбурі мозку, набряк-набухання головного мозку), синця біля заднього краю лівої пахвової западини, синця та крововиливу в м`язи лівої сідниці, синця та крововиливу зовнішньої поверхні лівого кульшового суглобу; вертикального смугастого садна на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині на висоті 44 см. від підошов.
Смерть ОСОБА_6 , 1955 р. народження, наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під оболонки головного мозку.
Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом на дорозі), п. 18.4 (якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та суду показав, що він має тривалий водійський стаж, за який до адміністративної та кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, працює водієм, займається перевезенням пасажирів на маршруті № 720 сполученням м. Боярка м. Київ. 17.03.2015 року він їхав по маршруту зі швидкістю 30-35 км/год в крайній лівій смузі. В попутному з ним напрямку в сусідній смузі руху їхав джип «Тойта Ленд Крузер», який раптово зупинився перед пішохідним переходом. З-за цього автомобіля вийшов пішохід, ОСОБА_5 застосував екстернне гальмування, проте уникнути наїзду на пішохода не вдалось. Від удару пішохід впав на асфальт, ОСОБА_5 зупинився, вийшов з автобуса, підійшов до пішохода та підняв йому голову, пішохід ще дихав. Хтось з пасажирів автобуса викликав швидку медичну допомогу. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, в тому числі не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм та це його єдиний заробіток.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що ОСОБА_6 її брат, з яким вони проживали в одному будинку по АДРЕСА_2 , розділеному на дві частини. Їхні батьки померли, дружини та дітей в Ореста не було. В останні роки життя брат перебував на пенсії. Між ними були непорозуміння з приводу сумісного користування будинком, брат постійно подавав на неї скарги та позови до суду, вів себе трохи неадекватно, на думку ОСОБА_8 у нього були психічні відхилення. 17.03.2015 року до неї прийшов чоловік, який представився ОСОБА_5 та сказав, що її брат в реанімації ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки його збила машина. Наступного дня вона дізналась, що брат помер. Всі витрати по похованню її брата взяв на себе обвинувачений та підприємство, де він працює. Претензій до ОСОБА_5 вона не має, його вибачила, просила суворо не карати.

З досліджених судом документів слідує, що 17.03.2015 року до ЄРДР за № 0000971 були внесені відомості за ч. 2 ст. 286 КК України за матеріалами ДТП, яка мала місце 17.03.2015 року близько 19.15 на вул. Білогородській у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, поблизу перехрестя з вул. Леніна, в якій водій автобуса марки «БОГДАН А-09202», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , рухаючись у напрямку вул. Молодіжна, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , що перетинав проїзну частину, з ліва на право, відносно напрямку руху автобуса; внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер в Києво-Святошинський ЦРЛ (а.с. 24).

Протоколом огляду місця ДТП, проведеного 17.03.2015 року в присутності двох понятих та водія ОСОБА_5 , схемою ДТП та фото таблицею до протоколу огляду місця ДТП зафіксовані місце ДТП, положення автобуса на місці пригоди, слід крові пішохода на проїзній частині, знак та дорожня розмітка «Пішохідний перехід» (а.с. 36).

В протоколі огляду автобуса марки «БОГДАН А-09202», р/н НОМЕР_2 , зафіксовані пошкодження, які він отримав при наїзді на пішохода подряпини на передньому лівому крилі, пошкодження накладки на лівому двірнику (а.с. 37-38).

Згідно даних свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років (а.с. 58). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 155 причиною смерті є відкрита черепно-мозкова травма (а.с. 55).

Відповідно до висновку експерта № 155 від 19.03-20.04.2015 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено: синець на зовнішній поверхні правої гомілки на висоті 45 см. від підошов, крововилив в підшкірно-жировій клітковині по задній поверхні правої гомілки в середній третині на висоті 30 см. від підошов, крововиливи в центрі правої поперекової ділянки на висоті 108 см. від підошов; відкрита черепно-мозкова травма (синець навколо лівої вушної раковини, крововилив в м`які покриви та багатоуламково-фрагментальний перелом кісток склепіння та основи черева в лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці, крововиливи під твердою мозковою оболонкою (80 мл.) та під м`якою мозковою оболонкою, кров`яниста спинномозкова рідина в шлуночках мозку, вторинні крововиливи в стовбурі мозку, набряк-набухання головного мозку), синець біля заднього краю лівої пахвової западини, синець та крововилив в м`язи лівої сідниці, синець та крововилив зовнішньої поверхні лівого кульшового суглобу; вертикальне смугасте садно на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині на висоті 44 см. від підошов. Смерть ОСОБА_6 , 1955 р. народження, наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під оболонки головного мозку. Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, враховуючи їх характер та розташування, можливо при ДТП: зіткнення транспортного засобу вагонного типу, що рухався, з пішоходом. Пошкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні правої гомілки, крововилив в підшкірній жировій клітковині середньої третини правої гомілки та крововиливу в правій поперековій ділянці свідчать про те, що під час первинного контакту потерпілий займав вертикальне або близьке до нього положення на проїзній частині та ймовірніше за все був обернений правою заднє-боковою поверхнею тіла до транспортного засобу. Первинний контакт призвів до падіння на ліву бокову поверхню тіла, від удару об дорожнє покриття, що призвело до відкритої черепно-мозкової травми, синця біля заднього краю лівої пахвової западини, синця та крововиливу лівої сідниці, зовнішньої поверхні лівого кульшового суглобу. Судово-медичних даних для визначення рухався чи стояв потерпілий під час первинного контакту немає. При судово-токсикологічній експертизі крові із трупа виявлено етиловий спирт 0,54%, що за життя може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Виходячи із ступеню розвитку трупних змін, що визначались при експертизі трупа в морзі 19.03.2015 року в 9.10, смерть настала приблизно за 1-2 доби до розтину, що не суперечить запису в історії хвороби (а.с. 52-54).

Згідно висновку експерта № 5-01/280 від 14.04.2015 року за даних дорожніх обставин водій автобуса марки «БОГДАН А-09202», р/н НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.4 ПДР. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода полягала у виконанні водієм автобуса «БОГДАН А-09202», р/н НОМЕР_2 , п. 18.4 ПДР, при виконанні якого водій автобуса мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода, на що у нього не було перешкод технічного характеру (а.с. 63-64).

Відповідно до висновку експерта № 5-01/243 від 10.04.2015 року рульове керування, система робочого гальма та елементи підвіски автобуса «БОГДАН А-09202», р/н НОМЕР_2 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в їх роботі не виявлено (а.с. 98-101).

Під час проведення 01.04.2015 року слідчого експерименту водій ОСОБА_5 відтворив обстановку, яка була до та під час ДТП 17.03.2015 року (а.с. 83-85).

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд визнає, що допитані судом обвинувачений та потерпіла дали суду правдиві послідовні покази, які узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими документами, дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження, та свідчать про грубе порушення 17.03.2015 року водієм ОСОБА_5 правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Тому, враховуючи встановлені обставини злочину, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за вказаною статтею як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, думку потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_9 раніше не судимий (а.с. 105), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 106-107), працевлаштований, за місцем роботи має виключно позитивні характеристики (а.с. 108), має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризуються позитивно (а.с. 109), обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, без призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки для ОСОБА_9 робота водієм єдиний заробіток, та, зважаючи на щире каяття обвинуваченого, сумлінну процесуальну поведінку та відсутність претензій потерпілої, вважає, що ОСОБА_9 підлягає звільненню від призначеного основного покарання з встановлення іспитового строку, оскільки закінчення процесу його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачений ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000971 у розмірі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 04 коп. (а.с. 62, 97).

Речовий доказ у справі транспортний засіб, який переданий власнику, залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1