Справа № 1-352/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 04
квітня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді Клока О.М.

за участю
секретаря Мартинюк О.Г.

прокурора Поки
дюка В.М.

потерпілих
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

законних представників
потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

захисників
ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9,

законного
представника підсудного ОСОБА_2

представника
міліції у справах неповнолітніх Грицюка А.С.

представника служби у справах неповнолітніх Бондарук Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про
обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який
народився в м Рожище, проживає в АДРЕСА_1, громадянин України, з неповною
середньою освітою, неодружений, навчається у 11-б класі Луцької вечірньої
школи, судимий:

вироком Луцького міськрайонного суду від 28.11.2005 року за ст.ст. 186 ч.2,
75 КК України на 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановлений
іспитовий строк 2 роки,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній підсудний ОСОБА_1 03.02.2006 року близько 16-00 год. на вул. Чорновола в
м.Луцьку, повторно, діючи за попередньою змовою з невстановленою органами
досудового слідства особою, керуючись корисливими мотивом та метою,
застосовуючи насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров'я особи і
полягало у в нанесенні удару кулаком в груди ОСОБА_3, заволодів мобільним
телефоном останнього «Шарп GX-17», спричинивши тим самим матеріальні
збитки на суму 670 грн.

Окрім того, підсудний 27 березня 2006 року повторно в під'їзді будинку по
вул.Потебні в м.Луцьку, керуючись корисливими мотивом та метою, застосовуючи
насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_10 відкрито
викрав у потерпілого мобільний телефон «Сіменс-С65» з сім карткою та грошима на
ній, спричинивши тим самим матеріальні збитки на загальну суму 634 грн.

ОСОБА_1 в травні 2006 року на території дитячого садка,
що напроти ЗОШ №23 по проспекту Відродження в м.Луцьку, керуючись корисливими
мотивом та метою, повторно відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_11 мобільний
телефон «Соні-Еріксон К 700і» з
сім карткою та грошима на ній, спричинивши тим самим матеріальні збитки на
загальну суму 900 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у
інкримінованих злочинах визнав частково та показав що в лютому 2006 року на
вул. Чорновола в м.Луцьку з своїм знайомим підійшли до двох хлопців, під
приводом подзвонити взяв в одного з них телефон «Шарп GX-17» та втік.
Ствердив, що потерпілого не бив і не погрожував, суму

збитків
не заперечує. В березні 2006 року в під'їзді будинку по вул. Потебні в
м.Луцьку, наніс кілька ударів ОСОБА_10 та забрав мобільний телефон «Сіменс-С65»
з сім карткою та грошима на ній. Суму завданих збитків не заперечує. В травні
2006 року на території дитячого садка, що напроти ЗОШ №23 по проспекту
Відродження в м.Луцьку у потерпілого ОСОБА_11 взяв під приводом написати CMC-повідомлення
мобільний телефон «Соні-Еріксон К
700і». Потерпілому не погрожував. Суму збитків не заперечує.

Зважаючи на часткове визнання своєї вини самим підсудним, його винуватість
повністю доводиться і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

По епізоду
заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що за
вищевказаних обставин місця і часу підсудний ОСОБА_1 та ще один невідомий
хлопець забрав у нього мобільний телефон. Свідком цього був ОСОБА_13 ОСОБА_12
ствердив, що підсудний завдав йому удар кулаком в груди. Разом з тим,
потерпілий не міг ствердити, чи мав в руках ОСОБА_1 ножа. Заперечив ту
обставину, що підсудний погрожував ножем.

Аналогічні показання дав і свідок ОСОБА_14, який ствердив, що підсудний
наніс удар кулаком в груди потерпілого, однак не впевнений, що в руках ОСОБА_1
був ніж.

Сумніви
потерпілого та свідка суд трактує на користь підсудного.

Враховуючи, що факт заволодіння телефоном у ОСОБА_15 не заперечується самим
підсудним, а потерпілий і свідок ОСОБА_13підтвердили застосування насильства,
разом з тим висловили сумнів, з приводу наявності ножа в ОСОБА_1, суд приходить
до висновку про доведеність винуватості підсудного у повторному відкритому
викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, і
перекваліфіковує дії ОСОБА_1 з ст. 187 ч. 2 КК України на ст. 186 ч. 2 КК
України.

Суд не інкримінує кваліфікуючу ознаку - застосування насильства, оскільки
вона не вмінялась досудовим слідством по даному епізоду.

По епізоду
заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10

Окрім того, що підсудний повністю визнав свою вину по даному обвинуваченню,
його винуватість підтверджується показаннями законного представника потерпілого
ОСОБА_7., оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_10
(а.с.14).

Всі ці докази узгоджуються між собою, тому суд вважає винуватість ОСОБА_1 у
повторному відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_10,
доведеною та кваліфікує дії підсудного за ст. 186 ч. 2 КК України.

По епізоду
заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що дав свій
телефон ОСОБА_1, оскільки той хотів написати CMC-повідомлення.
ОСОБА_1 виявивши на рахунку телефону гроші, сказав що не поверне телефон, тому,
що потерпілий повідомив йому неправду про стан рахунку. На прохання повернути
телефон підсудний відмовився це зробити і пішов в сторону дороги. Потерпілий
наполягає, що фізичної сили чи погроз при цьому ОСОБА_1 на застосовував.

Показання потерпілого послідовні, підтверджуються показаннями його
законного представника ОСОБА_5, тому підстав сумніватись в їх правдивості у
суду немає.

Враховуючи, що підсудний не заперечує факту заволодіння телефоном ОСОБА_11,
беручи до уваги показання самого потерпілого, суд приходить до висновку про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у повторному відкритому викраденні чужого майна
і кваліфікує його дії за ст. 186 ч. 2 КК України.

Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_1 кваліфікуючу ознаку - погрозу
застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я особи,
оскільки вона не знайшла свого підтвердження по даному епізоду.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого
злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу винного та обставини
справи, що пом'якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1
суд відносить повне добровільне відшкодування завданих збитків, щире каяття у
вчиненому, неповнолітній вік.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

ОСОБА_1 раніше засуджувався за вчинення тяжкого злочину проти власності,
однак на шлях виправлення не став і знову вчинив аналогічний тяжкий корисливий
злочини.

Враховуючи наведене, негативні характеристики ОСОБА_1,
які дані представниками служби у справах неповнолітніх та міліції у справах
неповнолітніх, а також дані, що характеризують особу неповнолітнього
підсудного, стан здоров'я та умови його проживання (а.с.117-126), суд приходить
до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 не можливе без ізоляції
його від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі і
часткового приєднує невідбуте покарання за вироком від 28.11.2005 року.

Разом з тим, бере суд до уваги і пом'якшуючі обставини
покарання, пояснення потерпілих і їх законних представників які вважають, що
ОСОБА_1 не слід карати суворо, тому призначає покарання в межах санкції статті,
за якою той засуджується, ближче до нижньої межі.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України і призначити покарання у виді 4(чотири) років 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до
покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте
покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 28.11.2005 року,
остаточно визначити ОСОБА_1 до відбування 5(п'ять) років б(шість) місяць
позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній -взяття під варту.

Строк відбуття
покарання рахувати з 24.12.2006 року, тобто з моменту затримання.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду
Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а
ОСОБА_1 - в той ж строк з моменту отримання копії вироку, через Луцький
міськрайонний суд.