Справа № 646/3701/14-к
№ провадження 1-кп/646/371/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого - судді Васильєвої О.О.,

при секретарі - Міщенко О.О.,

за участю прокурора - Лазарєвої М.Д.,

розглянувши кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000735 від 25.03.2014
року відносно обвинуваченого

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м.
Харкова, громадянину України, українця,
який зареєстрований та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, не працюючому, раніше
судимий: 12.10.2012 року Червонозаводським
районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК
України на 1 рік позбавлення волі, з
випробуванням на 1 рік, 03.04.2013року
Червонозаводським районним судом м.
Харкова за ст. 185 ч.1 КК України до 80
годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на початку березня 2014 року,
близько 14:00 години, знаходячись за
адресою: м. Харків, проспект Гагаріна,
244, на землі біля другого під'їзду
знайшов металевий предмет прямокутної
форми, перемотаний ізоляційною
стрічкою чорного та усвідомлюючи, що
цей предмет являється холодною зброєю,
діючи з прямим умислом, присвоїв його і
носив при собі для самозахисту без
передбаченого законом дозволу.

25.03.2014 року, близько 09-00 години, в
службовому приміщенні №42
метрополітену на станції метро
«Проспект Гагаріна» в м. Харкові
працівниками міліції в ході проведення
огляду місця події, у ОСОБА_1, було
вилучено металевий предмет
перемотаний ізоляційною стрічкою
чорного кольору, який згідно висновку
експерта № 78 від 26.03.2014 року, є холодною
зброєю ударно-дробильної дії,
виготовлений саморобним способом за
типом кастетів. Вказану холодну зброю
ОСОБА_1, за вищевказаних обставин носив
при собі без передбаченого законом
дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями
ОСОБА_1 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263
КК України, - носіння, виготовлення,
ремонт кастетів чи іншої холодної
зброї без передбаченого законом
дозволу.

Обставиною, що пом'якшує
відповідальність покарання ОСОБА_1,
згідно до ст. 66 КК України, є щире каяття
у вчиненому злочині.

Обставиною, що обтяжує
відповідальність ОСОБА_1, згідно до ст.
67 КК України, є рецидив злочину.

В ході підготовчого судового засідання
між прокурором та обвинуваченим у
кримінальному провадженні ОСОБА_1
укладено угоду про визнання
винуватості відповідно до вимог ст. 472
КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та
обвинувачений ОСОБА_1 дійшли згоди щодо
правової кваліфікації дій
обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України,
та покарання яке обвинувачений повинен
понести у вигляді 120 годин громадських
робіт.

В судовому засіданні встановлено, що
обвинувачений цілком розуміє, що він
має право на справедливий судовий
розгляд, під час якого сторона
обвинувачення зобов'язана довести
кожну обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого його
обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для
суду жодного доказового значення; мати
захисника, у тому числі на отримання
правової допомоги безоплатно у порядку
та випадках, передбачених законом, або
захищатися самостійно; допитати під
час судового розгляду свідків
обвинувачення, подати клопотання про
виклик свідків і подати докази, що
свідчать на його користь.

Також судом з'ясовано, що обвинувачений
цілком розуміє наслідки укладення та
затвердження угоди про визнання
винуватості, характер обвинувачення,
вид покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом. Судом
з'ясовано можливість виконання
обвинуваченим взятих на себе за угодою
зобов'язань.

Крім того судом з'ясовано, що
обвинувачений цілком розуміє наслідки
затвердження угоди, передбачені
статтею 473 цього Кодексу, а також
наслідки її невиконання, передбачені
ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Також судом з'ясовано наступні
обставини: умови угоди не суперечать
вимогам КПК України та закону, не
порушують права, свободи чи інтереси
сторін або інших осіб; правова
кваліфікація кримінального
правопорушення є правильною. Будь-яких
підстав вважати, що умови угоди не
відповідають інтересам суспільства, а
укладення угоди не було добровільним,
у суду немає.

При цьому, обвинувачений повністю
визнав свою винуватість у зазначеному
діянні і зобов'язався беззастережно
визнати обвинувачення в обсязі підозри
у кримінальному провадженні, сприяти
досудовому слідству.

Відповідно до ч.2 ст.468 КПК України
у кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором і
обвинуваченим про визнання
винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам. Укладення угоди про
визнання винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Судом встановлено в судовому
засіданні, що ОСОБА_1обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину
середньої тяжкості, зміст угоди
відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, суд переконався, що
обвинувачений цілком розуміє права,
передбачені ч.4 ст.474 КПК України. Також
судом встановлено, що обвинувачений та
прокурор розуміють наслідки укладання
та затвердження даної угоди, визначені
ст.473 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив
угоду затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_1 також просив
угоду затвердити, погоджувався на
призначення узгодженого покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що укладена між прокурором та
обвинуваченим угода щодо визнання
винуватості відповідає вимогам закону,
а запропоноване угодою покарання
ОСОБА_1 у вигляді 120 годин громадських
робіт, також відповідає положенням ст.
65 КК України щодо тяжкості злочину,
санкції ч.2 статті 263 КК України, з
урахуванням даних про особу
обвинуваченого, конкретних обставин,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Витрати на залучення експерта у сумі
786,24 гривень, витрачені на проведення
судово-криміналістичної експертизи,
підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд
вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального
провадження не вживались.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст.ст. 100, 373, 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 28 березня 2014
року між прокурором та обвинуваченим
ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК
України та призначити йому узгоджене
сторонами покарання у вигляді 120 годин
громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_1 не
обирався.

Речовий доказ: металевий кастет -
конфіскувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1
витрати на користь держави за
проведення судово-криміналістичної
експертизи №78 від 26.03.2014 року, що
проводилась НДЕКЦ при ГУ МВСУ в
Харківській області у сумі 786 грн.24 коп.
(код доходів 24060300, р/р 0005, код банку
37999680, МФО 851011, УДКС України в
Комінтернівському районі м. Харкова).

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводського районний суд
м.Харкова протягом 30 діб після
проголошення з підстав, передбачених
ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору
копію вироку вручити негайно після
його проголошення.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку.

Суддя
Васильєва О.О.