УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Чернівці «02» жовтня 2007 р. колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного"суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Тарбинського
В.Г.

суддів Кифлюка В.Ф., Ковтюк
Е.І.

за
участю прокурора Слюсарюк
Р.Л.

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілого
ОСОБА_1на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24
липня 2007 р.

Цією постановою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця та
жителя с.Олексіївка

Сокирянського району Чернівецької
області, українця,

гр.України, маючого середню освіту,
одруженого, не

працюючого, не судимого

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п.»Г» Закону

України «Про амністію» від 19.04.2007 року, введеного в дію з 9.06.2007
року,

а кримінальну справу щодо нього за ст.122 ч.1 КК України закрито.

На цю постанову суду потерпілий по справі ОСОБА_1 подав
апеляцію, в якій просив оскаржуване рішення суду скасувати, а кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_2 направити для проведення додаткового
розслідування.

При цьому апелянт посилався на те, що ОСОБА_2 заподіяв
йому тілесні ушкодження не із-за неприязних відносин, що виникли на побутовому
ґрунті, а у зв'язку з виконанням ним своїх депутатських повноважень.

Також посилався в апеляції на те, що із скаргами на
ОСОБА_2 до нього як до депутата звертались громадяни села. Крім того, раніше
ОСОБА_2 підозрював його у викраденні металевих секцій огорожі та кукурудзи. А
15.05.2007 року ОСОБА_2 із помсти побив
його.

Також апелянт посилався на те, що суд не вияснив його думку щодо
застосування до ОСОБА_2 Закону України «Про амністію», суд позбавив його права
мати захисника, не перевірив чи притягувався ОСОБА_2 раніше до кримінальної
відповідальності, не вирішив питання про відшкодування йому понесених ним
витрат на лікування, не надав йому копію обвинувального висновку і
протиправно застосував щодо ОСОБА_2Закон України «Про

Справа №11-332
2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Римлянська Г.О.

Категорія 122
ч.1 КК України Доповідач Кифлюк В.Ф.

амністію» від
19.04.2007 p., оскільки ОСОБА_2 негативно характеризується односельцями,
він є конфліктною і небезпечною особою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Слюсарюк Р.Л., яка просила відмовити в
задоволенні апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_2 в скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України надійшла для
розгляду в Сокирянський районний суд 10 липня 2007 року.

24 липня 2007 року в судовому засіданні під час попереднього розгляду
справи суддею від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла письмова заява про
застосування щодо нього закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року.

Оскільки ОСОБА_2 обвинувачувався у вчиненні умисного
злочину, за який законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення
волі на строк не більше п'яти років, на день набрання чинності Закону України «Про
амністію» від 19.04.2007 року він досяг 60 - річного віку, дав суду свою згоду
в усній та письмовій формі про застосування щодо нього цього Закону, суд, у
відповідності до ст.ст.6, 1 п»Г» Закону України «Про амністію» від 19.04.2007
року звільнив ОСОБА_2від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу
щодо нього за ст.122 ч.1 КК України закрив на підставі ст.ст.6 п.4, 248 КПК
України.

В справі відсутні дані, які б вказували на те, що суд безпідставно звільнив
ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності. Не наведено таких даних апелянтом
також в його апеляції.

Посилання апелянта на те, що суд позбавив його можливості мати адвоката не
ґрунтується на матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається, що потерпілий
своєчасно і в установленому порядку був повідомлений про час і місце
попереднього розгляду справи, а його неявка в суд, відповідно до ст.240 КПК
України, не є перешкодою розгляду справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що злочин ОСОБА_2 вчинив щодо нього з помсти із-за
виконання ним своїх депутатських повноважень є таким, що не відповідає
матеріалам справи. Крім того, при ознайомленні з матеріалами кримінальної
справи на досудовому слідстві ОСОБА_1 ніяких заяв та клопотань не заявляв; а
суд проводить розгляд справи, відповідно до ст.275 КПК України тільки в межах
пред'явленого особі обвинувачення.

Крім того, КПК України не передбачено направлення потерпілій особі
обвинувального висновку.

Також Законом України «Про амністію» від 19.04.2007 року не передбачено
отримання згоди потерпілої особи на його застосування щодо обвинуваченого,
підсудного, засудженого і не робить можливим його застосування в залежності від
думки потерпілого.

Колегія суддів
не вбачає підстав для скасування чи зміни постанови.

Розв'язання цивільного позову покладено на суд при постановленні ним
вироку, оскільки по справі не постановлявся вирок, суд не вправі був вирішувати
питання про відшкодування шкоди потерпілому.

Останній вправі
звернутися про вирішення питання з
позовом в суд в

порядку
цивільного судочинства.

А тому колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляції
необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366, 382
КПК України, Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року, колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

Ухвалила:

В задоволенні
апеляції ОСОБА_1відмовити, а постанову Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 24 липня 2007 року про звільнення від кримінальної
відповідальності ОСОБА_2і закриття щодо нього кримінальної справи за ст.122 ч.1
КК України у зв'язку із застосуванням Закону України «Про амністію» від
19.04.2007 року залишити без змін.