Дело № 646/7149/15-к
№ производства 1-кп/646/469/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2015 года г.Харьков
Червонозаводський районний суд м.Харкова, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт.Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області,українця,громадянина України,з середньою освітою, раніше не судимого, призваного під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , водія військової частини польова пошта НОМЕР_1 ,солдата, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , приблизно 12 лютого 2014 року близько 19.00 години, перебуваючи поблизу с. Піски Донецької області, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 дозволу, шляхом привласнення знайденого, вчинив придбання бойових припасів гранат РГД-5 у кількості 2 одиниць із запалами УЗРГМ та, продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, направлені на незаконне поводження з бойовими припасами, поклав їх до сумки з особистими речами та незаконно транспортував до намету встановленого на території військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав в період до 10 березня 2015 року, після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, таємно, незаконно транспортував електропотягом до станції «Харків - Левада», розташованої за адресою: м. Харків, пров. Молчановський, б. 6 «а», звідки переніс їх до вестибюлю станції метро «Проспект Гагаріна», розташованої у Червонозаводському районі міста Харкова.
Такими умисними противоправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу з вибуховими пристроями, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України -незаконне придбання, носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В ході досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості від 09.06.2015 року, згідно якої сторони домовилися про те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, яке йому інкримінується і у якому він обвинувачується, сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі положень ст.75 КК України звільнити від вказаного покарання,якщо він в період річного терміну не скоїть нове кримінальне правопорушення
В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості.
Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає повністю.
Обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.
Укладення угоди обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.
Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам КК України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 314,370, 374, 474,475 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді ТРЬОХ РОКІВ позбавлення волі.
На підставі положень ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в ОДИН РІК не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку до законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Речовий доказ: два корпуси наступальних осколкових ручних гранат типу РГД-5 та 2 уніфікованих запали ручних гранат, що знаходяться на відповідальному збереженні Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба знищити.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1