Справа № 11-86/07 Категорія: ст. 309
Головуючий у І інстанції Ющук О.С Доповідач Фідря
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 6 лютого 2007 року

Колегія судців судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Фідрі
О.М., суддів Матата О.
В., Опейди В. О., за участю прокурора Єндрущака В.В., засудженого
ОСОБА_1розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду
від 30 листопада
2006 року,
яким, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою
освітою, непрацюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, останній раз
31.03.2004 року Луцьким міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 309 ч.1, 70 ч.1
КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; постановою Сихівського
районного суду м. Львова від 27.07.2006
року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання становить 1 рік 1 місяць 8 днів,

засуджений за ст.309 ч.2 КК України
на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково
приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду
від 31.03.2004 року та
визначено остаточне покарання 3
роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 в
дохід держави 141,23
грн. за проведення фізико-хімічної експертизи.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 8 вересня 2006 року, повторно,
знаходячись у місті Луцьку по вул. Рівненській, неподалік готелю
«ІНФОРМАЦІЯ_2», у невстановленої досудовим слідством особи, придбав наркотичний
засіб опій (ацетильований), який, зберігаючи при собі, переніс в під'їзд будинку
АДРЕСА_2, де мав намір його вжити, але на місці був затриманий працівниками
міліції, які виявили у нього та вилучили наркотичний засіб опій
(ацетильований), що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів,
обіг яких заборонено. Маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину
становить 0-,23 г.

У поданій на вирок апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи
кваліфікацію своїх дій, покликається на те, що судом не взято до уваги його
показання про кількість вилученої наркотично речовини, про застосування до
нього психологічного та фізичного насильства під час проведення досудового
слідства, відсутність понятих під час вилучення у нього наркотичної речовини,
та просить при призначенні покарання врахувати дані про стан здоров'я, який
постійно погіршується.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку, доводи
апеляції засудженого, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав
апеляцію з викладених у ній підстав, думку прокурора про залишення вироку щодо
ОСОБА_1без зміни, перевіривши за матеріалами кримінальної справи доводи
апеляції, колегія суддів судової палати прийшла до висновку, що апеляцію
засудженого слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1у незаконному
придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно,
відповідають фактичним обставинам справи, обґрунтовані зібраними у справі,
всебічно дослідженими та правильно оціненими судом доказами у їх сукупності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що 8 вересня 2006
року придбав у невідомої особи у м. Луцьку неподалік готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2»
для вживання опій (ацетильований), з яким його затримали працівники міліції.

2

Окрім визнання
вини засудженим у незаконному придбанні і зберіганні наркотичної речовини для
власного вживання, його вина у вчиненні злочину підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2 (а.с.86), ОСОБА_4 (а.с.86),
ОСОБА_3 (а.с.86-зв.), ОСОБА_5 (а.с.86-зв.), ОСОБА_6 (а.с.86-зв.).
Підстав для сумніву в об'єктивності показань свідків немає.

Обґрунтовуючи
винність ОСОБА_1у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 309
ч. 2 КК
України, суд послався у вироку на детальні та послідовні показання свідків,
якими спростовуються заяви засудженого ОСОБА_1про вилучення у нього саме 2 мл, а не 2,6 мл, наркотичної
речовини, про що зазначено і у протоколі вилучення, а також про відсутність
понятих під час проведення вилучення, про застосування до нього психологічного
та фізичного насильства під час проведення досудового слідства.

Судом першої
інстанції шляхом допиту учасників вилучення наркотичної речовини перевірено
показання засудженого щодо порушення процесуального порядку вилучення,
передбаченого кримінально-процесуальним законом. Порушень не встановлено.

Крім того, вина
ОСОБА_1у скоєнні інкримінованого йому злочину, підтверджена й іншими зібраними
у справі доказами: протоколом вилучення у ОСОБА_1медичного шприца з рідиною
бурого кольору (а.с.4), протоколом огляду речових доказів (а.с.24), висновком
фізико-хімічної експертизи (а.с.16), висновком наркологічної експертизи
(а.с.22).

Як вбачається з
Таблиці 1 про визначення невеликих, великих та особливо великих розмірів
наркотичних засобів, що перебувають у незаконному обігу, затвердженої наказом
Міністерства охорони здоров'я України від 1 серпня 2000 року №188, кількість
огіію (ацетильованого), що перевищує 0,1
г, становить той розмір наркотичної речовини, за придбання і зберігання без
мети збуту якої настає кримінальна відповідальність відповідно до чинного
законодавства. А у засудженого ОСОБА_1вилучено 0,23 г вказаної наркотичної речовини.

У матеріалах
справи відсутні будь-які дані про звернення ОСОБА_1 за обстеженням до лікарів,
до Луцького MB УМВС України у Волинській області, до прокуратури м.
Луцька з приводу здійснення на нього психологічного чи фізичного тиску з боку
працівників міліції.

За вказаних
обставин доводи ОСОБА_1 про застосування до нього психологічного і фізичного
насильства є безпідставними.

При призначенні
покарання ОСОБА_1 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпечності
скоєного ним злочину, пом'якшуючу покарання обставину, конкретні обставини
справи, дані про особу засудженого і призначив покарання, необхідне і достатнє
для його виправлення та попередження нових злочинів.

До пом'якшуючих покарання обставин суд відніс
захворювання на СНІД.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 з 1986
року перебуває на диспансерному наркологічному обліку з приводу опійної
наркоманії, неодноразово судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних
засобів, належних висновків не зробив, протягом невідбутої частини покарання
вчинив новий аналогічний злочин, що свідчить про відсутність у нього бажання
стати на шлях виправлення.

За таких
обставин суд вірно дійшов до обґрунтованого висновку про неможливість
виправлення та перевиховання ОСОБА_1без ізоляції від суспільства, обрав йому
мінімальне покарання, передбачене санкцією статті закону, за яким його
засуджено, та лише частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім
вироком.

Підстав для
пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_1 колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 30 листопада 2006 року щодо нього без зміни.

Головуючий О.М. Фідря

Судді /підписи/ О.В.Матат

В.О.Опейда Згідно з
оригіналом Перший заступник голови

апеляційного суду Волинської області
О.М.
Фідря

06.02.2007