Справа № 1-1174/11
№ 1/0427/188/2012
В И Р О К

іменем України

24.10.2021 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Лили В.М.,

секретаря Петренко О.А.,

за участю прокурора Грицая С.М.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду кримінальну
справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Перещепино, Новомосковського району
Дніпропетровської області, українця,
громадянина України, який має середню
освіту, не працюючого, проживає
АДРЕСА_1, судимого

- 08.06.2010р. Новомосковським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75,
ст.104 КК України з іспитовим строком 2
роки

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
185 КК України, -

в с т а н о в и в:

20 квітня 2011 року неповнолітні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, (відносно якого закрито
кримінальну справу на підставі Закону
України «Про амністію в 2011 році»)
виконували господарські роботи на
території подвір'я домоволодіння
АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_4 Під час
виконання робіт близько 17-00 год. ОСОБА_3
та ОСОБА_2 скориставшись відсутністю за
місцем проживання ОСОБА_4, а також тим,
що двері гаража, розташованого на
території домоволодіння не замкнені,
та маючи вільний доступ зайшли, в гараж,
звідки таємно викрали 4 декоративні
алюмінієві грати, після чого з місця
вчинення злочину зникли,
розпорядившись в викраденим на свій
розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4
збитків на загальну суму 200 грн.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 винним себе визнав
повністю, від дачі детальних показань
відмовився, підтвердив усі обставини,
викладені в обвинувальному висновку, в
даний час все усвідомив, був час
подумати, у вчиненому розкаюється,
збитки відшкодував.

Суд вважає вину підсудного
ОСОБА_2, у вчиненні ним злочину
встановленої і доведеної, що
підтверджується дослідженими
безпосередньо в судовому засіданні
доказами:

- оголошеними в суді показаннями
ОСОБА_2, даними на досудовому слідстві в
якості обвинуваченого, який, свою вину
визнав частково і показав, що приблизно
20.04.2011 р., близько 09.00 годин він
знаходився вдома і до нього зайшов
ОСОБА_3, який повідомив, що ОСОБА_4 треба
щось допомогти зробити і вони вдвох
пішли додому до останнього. Удома вони
виконували роботу у ОСОБА_4 на
території госпдвору, що саме робили,
він вже не пам'ятає. Близько 12.00 години
ОСОБА_4 поїхав з дому і вони залишились
удвох. Оскільки ОСОБА_4 дав їм лише по
10грн., що не вистачало навіть на
цигарки, то ОСОБА_3 запропонував йому
украсти металеві грати у ОСОБА_4 Він
став питати, де ті знаходяться, на що
ОСОБА_3 сказав, що в гаражі, який не
закритий на замок. Після цього він і
ОСОБА_3 пішли в гараж, двері якого не
били замкнені. У гаражі вони взяли 4
решітки, які склали в мішок і винесли їх
за територію двору ОСОБА_4, де склали в
кущах біля огорожі. Самі повернулися
продовжувати роботи. Близько 14.00 години
вони закінчили роботу і йдучи забрали
заховані ними 4 решітки, які принесли на
територію нежитлового домоволодіння,
розташованого поряд з його
домоволодінням, де він приніс кувалду,
яку віддав ОСОБА_3, а сам пішов додому
їсти. ОСОБА_3 сам побив на шматки
викрадені ними грати та склав їх у
мішок Після цього вони віднесли
зазначені решітки на вул. Базарна в м.
Перещепине, де продали за ціною
металобрухту приблизно за 200грн. хлопцю
по імені ОСОБА_8. Гроші виручені від
продажу розділили між собою. (а.с.61)

- показаннями потерпілого ОСОБА_4
про те, що до дому прийшли ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, для підробітки, вони
розвантажували зерно. У гаражі у нього
знаходилися 4 алюмінієві решітки. 20
квітня 2011р. виявив, що секцій немає.
Після чого поїхав до дільничного та
повідомив про вчинення крадіжки. Грати
були придбані ним в 1990 р. по 5 рублів
СРСР, він оцінив сам за цінами
сьогоднішнього дня. В гараж вони зайшли
самі, він їм дозволяв і довіряв, збиток
відшкодували.

- показаннями законного
представника неповнолітнього ОСОБА_7
про те, що ОСОБА_2 є її сином. 21.04.2011г.
вона дізналася, що син вчинив крадіжку,
збитки нею відшкодовані.

- усною заявою ОСОБА_4 від 31.05.2011 г.
про притягнення до відповідальності
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які з гаража
території його домоволодіння скоїли
крадіжку 4 алюмінієвих грат. (а.с.8)

- оглядом місця події від 31.05.2011г.
території домоволодіння розташованого
по АДРЕСА_2. (а.с.11)

- явкою з повинною ОСОБА_3 від
31.05.2011г. в якій він вказав, що 20.04.2011г.
близько 17-00 години спільно з ОСОБА_2
скоїли крадіжку 4 алюмінієвих секцій.
(а.с.14)

- заявою ОСОБА_4 про те, що збиток
йому відшкодований, претензій не має.
(а.с.23)

Суд, оцінивши в сукупності,
згідно зі ст. 65 КПК України, докази,
здобуті в ході досудового та судового
слідства, вважає їх достовірними,
оскільки в сукупності кожне з них
доповнює і підтверджує один одного.
Показання, протоколи слідчих дій
складені і оформлені в порядку
передбаченому КПК України і є джерелом
доказів, оскільки в них
підтверджуються обставини і факти, які
мають значення для рішення по справі.

На цій підставі суд приходить до
висновку, що вина підсудного ОСОБА_2
доведена повністю, а його дії слід
кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинена за попередньою
змовою групою осіб.

При призначенні виду та розміру
покарання ОСОБА_2 суд, керується ст. 65 КК
України, враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, сукупність усіх
обставин у справі, дані про особу
підсудного. Суд враховує як пом'якшуючу
покарання обставини щире розкаяння в
скоєному, відшкодування збитків
потерпілому, сприяння в розслідуванні
злочину, також, суд враховує, що
підсудний скоїв злочин будучи
неповнолітнім, як обтяжуючих покарання
обставин судом не встановлено.

Крім того, суд вважає можливим
застосувати ст. 69 КК України і
призначити покарання нижче нижчої межі
санкції статті за вищевикладеним
підстави, оскільки сам підсудний
добровільно розповів про скоєний ним
злочин, активно сприяв у розкритті
злочину, яке виразилося у правдивих
свідченнях про вчинений злочин і
надання всіх доказів злочину, щире
поведінка і такі дієві обставини
вказують на щиросерде розкаяння
підсудного.

Враховуючи, сукупність
пом'якшуючих покарання обставин,
ставлення підсудного до скоєного
злочину, який на досудовому слідстві і
суді проявив дієве каяття, суд вважає
можливим призначити йому покарання у
виді штрафу, розмірного ступеня
тяжкості вчиненого злочину.

На підставі викладеного, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та всі обставини по
справі, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

з а с у д и в:

визнати винним ОСОБА_2 та призначити
покарання за ч. 2 ст. 185 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України штраф 850
грн. на користь держави.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_2 підписку про
невиїзд скасувати.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Дніпропетровської обл.
протягом п'ятнадцяти діб з дня
проголошення.

Суддя
Лила В.М.