Справа № 152/264/15-к
У Х В А Л А
23 лютого 2015 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області
ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,
Скаргу мотивує тим, що 05.12.2013 року до ЄРДР внесено його заяву про вчинення ОСОБА_7 шахрайських дій, кваліфікація правопорушення ч.4 ст.190 КК України.
29.01.2015 року слідчим СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Вважає, що постанова по закриття кримінального провадження прийнята слідчим передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.
Зокрема, обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий вказав, що умисел ОСОБА_7 не був спрямований на обман або зловживання довірою потерпілого, що, на думку слідчого, підтверджується відповідними розписками про отримання від потерпілого коштів та нотаріально посвідченою довіреністю на вчинення відповідних дій.
Встановивши факт отримання ОСОБА_7 коштів від нього, слідчий не наводить доказів на підтвердження своїх висновків про відсутність умислу на заволодіння цими коштами.
Так, в порушення вимог ст.284 КПК України, слідчим не вжиті належні та вичерпні заходи, спрямовані на встановлення істини у справі, зокрема, ОСОБА_7 не повідомлено про підозру; не встановлено, яким чином ОСОБА_7 витрачено грошові кошти, отримані на придбання комбайну; не встановлено, чи вчиняв ОСОБА_7 дії, спрямовані на придбання комбайну; ОСОБА_7 навіть не допитаний слідчим ОСОБА_6 ; не дивлячись на те, що перетинав кордон України з Польщею, доставляючи на Україну сільськогосподарську техніку.
Висновки слідчого про наявність між потерпілим та ОСОБА_7 цивільно-правових відносин, через що відсутній склад злочину, передбаченого ст.190 КК України, є надуманими, оскільки наявність цивільно-правової складової не звільняє ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, стягнення з ОСОБА_7 коштів у розмірі фактично заподіяних злочином збитків в цивільно-правовому порядку не суперечить нормам КПК України.
В порушення ст.110 КПК України, в резолютивній частині постанови слідчим не зазначено, відносно якої особи закрито кримінальне провадження.
Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.01.2015 року підлягає скасуванню, як незаконна з наведених вище підстав.
17.02.2015 року ухвалою слідчого судді призначено судовий розгляд даної скарги на 23.02.2015 року.
Під час судового розгляду скарги заявник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали доводи скарги, зсилаючись на ті самі обставини.
Прокурор прокуратури Шаргородського району ОСОБА_5 при розгляді скарги ОСОБА_3 заперечував щодо її задоволення, зсилаючись на те, що слідчим проведено повне і об`єктивне досудове розслідування, не вбачається складу злочину, передбаченого ст.190 КК України, наявні цивільно-правові відносини між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , оскільки рішенням Шаргородського районного суду стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 суму грошових коштів, яка передавалася для виконання договору.
Слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 в судовий розгляд скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.п.12).
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження за скаргою ОСОБА_3 , прийшов до наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (в ред. 2012 року).
Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та якими особами.
Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Пунктом 3 частини 1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26 КПК України.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст.306 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Отже, ОСОБА_3 не пропустив строки звернення із означеною скаргою до слідчого судді.
Постанова слідчого мотивована тим, що відсутній склад злочину, передбаченого ст.190 КК України, оскільки, на думку слідчого, умисел ОСОБА_7 не був спрямований на обман ОСОБА_3 чи зловживання довірою, так як ОСОБА_7 отримав грошові кошти від потерпілого під розписку, довіреність на вчинення дій від імені потерпілого нотаріально посвідчена, причини неповернення ОСОБА_7 коштів ОСОБА_3 не встановлені, факт неповернення коштів підтверджує наявність цивільно-правових відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

З витягу з ЄРДР вбачається, що заява ОСОБА_3 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення ОСОБА_7 внесена до ЄРДР 05.12.2013 року, правова кваліфікація злочину: ч.4 ст.190 КК України (а.п.14). Особа, яка повідомлена про підозру у вказаному кримінальному провадженні, не зазначена.

Також, з дослідженого під час судового розгляду скарги кримінального провадження №0000535, яке закрито відповідно до постанови слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_6 29.01.2015 року, встановлено, що ОСОБА_7 , на якого вказав ОСОБА_3 у своїй заяві, що він причетний до незаконного заволодіння його грошовими коштами в сумі приблизно 50000 доларів США шляхом обману чи зловживання довірою, не опитаний слідчим взагалі.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження №0000535, дослідженого під час розгляду скарги, встановлено, що слідчим ОСОБА_6 взагалі не встановлювалися обставини щодо того, яким чином ОСОБА_7 витрачено грошові кошти, отримані на придбання комбайну від ОСОБА_3 ; які правові підстави мав ОСОБА_7 розпоряджатися коштами ОСОБА_3 з іншою метою, ніж на придбання комбайна; не встановлено, чи взагалі вчиняв ОСОБА_7 дії, спрямовані на придбання комбайну для ОСОБА_3 на отримані від останнього грошові кошти; не встановлено місцезнаходження ОСОБА_7 , на якого вказав ОСОБА_3 у своїй заяві, що він причетний до незаконного заволодіння його грошовими коштами в сумі приблизно 50000 доларів США шляхом обману чи зловживання довірою; не встановлено факту декларування ОСОБА_7 коштів у розмірі приблизно 50000 доларів США при перетині кордону України з Польщею, а тим самим не встановлено спрямування умислу ОСОБА_7 при заволодінні коштами ОСОБА_3 .

При цьому, слідчий ОСОБА_6 в постанові про закриття кримінального провадження також зазначив, що ним не встановлено причин, з яких ОСОБА_7 не повернув коштів ОСОБА_3 .

Таким чином, вказівка слідчого в постанові від 29.01.2015 року на те, що ОСОБА_7 , отримавши грошові кошти від ОСОБА_3 , придбав останньому комбайна в Польщі, від якого ОСОБА_3 відмовився, слідчим ОСОБА_6 при проведенні досудового розслідування надумана, докази на її підтвердження належним чином не встановлені і не досліджені, можливості отримати докази не вичерпані.

Тому, слідчий суддя вважає, що передчасним є висновок слідчого ОСОБА_6 в постанові про закриття кримінального провадження про відсутність у ОСОБА_7 умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 , та складу злочину, передбаченого ст.190 КК України.

Крім того, з витягу з ЄРДР вбачається, що до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_3 про вчинений щодо нього злочин, передбачений ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_7 .

Проте, в порушення вимог ч.5 ст.110 КПК України, з постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29.01.2015 року вбачається, що вона не містить змісту прийнятого процесуального рішення, зокрема, в резолютивній частині постанови не зазначено, в діях якої особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, тобто, не зазначено, щодо якої особи закрито кримінальне провадження.

Також, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не мотивовано підстави закриття кримінального провадження з правовою кваліфікацією ст.190 КК України, тоді як до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Не мотивовано слідчим і підстави закриття кримінального провадження у зв`язку із наявністю цивільно-правових відносин.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч.2 ст.307 КПК України).
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження (ч.3 ст.307 КПК України).

Отже, враховуючи, що оскаржувана ОСОБА_3 постанова слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 29.01.2015 року про закриття кримінального провадження №0000535 винесена передчасно, слідчим не виконані вимоги ст.ст.91, 110, 284 КПК України, то скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 29.01.2015 року про закриття кримінального провадження №0000535 від 05.12.2013 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1