АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/79/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 645/6901/13-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 153 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прилуки Чергінівської області, громадянин України, раніше судимий 20.05.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 16.03.2006 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 11.08.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбуте покарання 1 рік 1 місяць 29 днів за ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 2 ст. 153 КК України до 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання приєднана не відбута частина покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2010 р. у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено раніше обраний тримання під вартою.

Строк покарання обчислено з 11.06.2013 року.

Доля речових доказів вирішена.

Відповідно до вироку, 11.06.2013 року близько 02 год. ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в одній компанії з неповнолітнім ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що потерпілий є неповнолітнім, почув, що останній збирається додому та запропонував провести його до місця мешкання. На шляху слідування, поблизу загальноосвітньої школи № 49 по вул.. Харківських Дивізій, 7/3, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, застосувавши фізичне насилля, яке виразилося у придушенні потерпілого в області шиї та поваленні його на землю, всупереч волі ОСОБА_9 вступив з ним у статеві зносини неприродним способом аногенітальним шляхом, які тривали 4-5 хвилин.

В апеляційних скаргах:
· обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в іншому складі, змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Мотивуючи скаргу вказав, що вирок є незаконним та необґрунтованим, слідство проведено неповно та з порушеннями кримінального процесуального закону. Зазначив, що судом не були допитані свідки, які приймали участь в якості понятих, його первинні покази були надані під фізичним та психічним тиском з боку працівників міліції, вирок було винесено без результатів перевірки дій працівників міліції. Крім того, вказав, що на досудовому слідстві було порушено його право на захист, обвинувачення ґрунтується на припущеннях та показаннях свідків, потерпілого, які містять протиріччя та не взяті до уваги покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вважає, що по справі відсутні докази, що підтверджують його причетність до злочину;

· прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 153 КК України у виді 6 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків 8 років позбавлення волі. На обґрунтування скарги вказав, що злочин було вчинено у стані алкогольного сп`яніння, відносно неповнолітньої особи, обвинувачений своєї провини не визнав, раніше був неодноразово судимим за вчинення тяжких злочинів, звільнявся умовно-достроково, але належних висновків не зробив та знов вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію державного обвинувача, обвинуваченого та на його захист адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Висновки районного суду про вину ОСОБА_7 за наведеним вищє обвинуваченням застовані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.

Поясненнями неповнолітнього ОСОБА_9 , який пояснив, що знаходився на тимчасовій роботі, а після вони прогулювались біля магазину «АТБ», де зустріли ОСОБА_7 , який запропонував випити вина і всі пішли у двір, після чого ОСОБА_7 сказав, що проводить потерпілого. На шляху слідування, ОСОБА_7 біля гаражу сзаду обхопив його шию та сильно здавив, повалив на живіт. Після цього стягнув джинси та труси й задовольняв статеву пристрасть неприродним способом. При цьому погрожував, примушував та вступив з ним у статевий акт. На його крики ОСОБА_7 не звертав уваги. Він пішов до друзів та на їх запитання, розповів, що з ним трапилося

Аналогічними поясненнями свідків ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , як вони разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розпивали спиртне, а після цього ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пішли. Через 40 хвилин вони повернулися, ОСОБА_16 попрощався та пішов, а ОСОБА_17 був не в собі, мовчав. А потім на їх запитання розповів, як його ОСОБА_16 душив, а потім згвалтував.

Даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 , в ході якого він показав та розказав, як ОСОБА_16 насильницьки задовольняв з ним статеву пристрасть неприродним способом.

Висновком судово-медичної експертизи від 06.08.2013 року, що на футболці, джинсах, трусах потерпілого ОСОБА_9 виявлені сліди крові, які можуть бути він нього самого.

Висновком судово-медичної експертизи від 15.08.2013 року, що на вилучених з місця події листях каштану виявлені виділення з приміссю крові, які могли бути від неповнолітнього ОСОБА_15 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 11.06.2013 року, згідно якого у неповнолітнього ОСОБА_9 встановлені тілесні ушкодження за механізмом тертя-ковзання.

Надавши правильну оцінку цим та наведеним у вироку доказам, суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 та кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 153 КК України.

Наведені докази спростовують посилання апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про неповноту досудового слідства, порушення кримінального процесуального закону.

Як видно з матеріалів справи, усі особи, що знаходилися разом з ОСОБА_16 та потерпілим ОСОБА_15 під час вживання спиртного, а потім, отримавши інформацію від потерпілого про задоволення з ним статевої пристрасті неприродним способом були допитані в суді і підтвердили покази потерпілого та їм дана належна оцінка. При цьому суд враховував, що їх покази узгоджувалися між собою, підтверджувалися висновками проведених по справі судово-медичних експертиз, даними протоколу огляду місця події, а також поясненнями потерпілого під час слідчого експерименту.

Посилання апеляції обвинуваченого ОСОБА_16 , що первинні покази дав під фізичним та психологічним тиском з боку працівників міліції, неспроможні. Ці його доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження про відсутність на нього будь-якого тиску, прокурорською перевіркою про недозволені заходи, висновки якої визнані районним судом та апеляційним судом Харківської області від 16.02.2015 року вірними.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_16 , що не прийняті до уваги покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_18 необгрунтовані. Суд першої інстанції ці покази оцінив у сукупності з іншими доказами та дав їм належну оцінку.

Порушень права на захист під час досудового та судового слідства не мається. При цьому, слідчий вирішуючи питання про забезпечення його захисником, враховував добровільну згоду самого обвинуваченого та допустив до участі в кримінальному провадженні захисника після заявленого клопотання.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до ст.ст. 65-67 КК України. При цьому, суд першої інстанції прийняв до уваги скоєння ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, відносно неповнолітньої особи, раніше був судимим та в період умовно-дострокового терміну вчинив цей тяжкий злочин. Тому, покарання призначено у виді позбавлення волі у межах санкції статті обвинувачення з дотриманням принципів індивідуалізації, співмірності, справедливості та достатності покарання. При цьому, визначений вид та розмір покарання будуть слугувати меті виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням наведеного, доводи апеляції прокурора задоволенню не підлягають.

Порушень кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення та тягнуть безумовне скасування вироку, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого, прокурора залишити без задоволення, вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий
Судді: