Ухвала іменем україни 17 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Романець Л.А.,

суддів Бех М.О., Кульбаби В.М.,

розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26 грудня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що судимості не має

визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні та призначено покарання за: ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1рік;

ч.1 ст.315 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

ч.1 ст.317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

ч.2 ст.307 КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації майна;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 2316,57 грн судових витрат за проведення судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2015 року, вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Судами ухвалено визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України за таких обставин.

Як визнав встановленим суд, ОСОБА_1 на початку вересня 2014 року в лісосмузі, розташованій поблизу смт. Новотроїцьке Херсонської області, незаконно придбав (знайшов) кущ коноплі, з якої шляхом відокремлення верхівок від рослин та подальшого їх висушування і подрібнення, умисно незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 16,216 г, який незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту до моменту виявлення та вилучення наркотичного засобу працівниками міліції.

09 жовтня 2014 року о 21 год ОСОБА_1, маючи у володінні виготовлений ним на початку вересня 2014 року особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною вагою 16,216 г, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, діючи умисно, маючи намір схилити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до вживання наркотичного засобу, незаконно запропонував їй спільно та безоплатно вжити з ним наркотичну речовину, що збудило у останньої бажання вжити особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

09 жовтня 2014 року, ОСОБА_1, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, діючи умисно, використовуючи власноруч виготовлене пристосування для паління марихуани, в період часу з 21 до 21.10 год незаконно надав приміщення вказаної квартири громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс шляхом паління.

Також, 09 жовтня 2014 року о 21 год, ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, незаконно збув, шляхом пригощання ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб у кількості 0,049 г, який було вилучено у останнього під час проведення обшуку квартири ОСОБА_1 09 жовтня 2014 року.

Крім того, 09 жовтня 2014 року о 21 год, ОСОБА_1, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, незаконно збув, шляхом пригощання ОСОБА_4 особливо небезпечний наркотичний засіб у кількості 0,337 г, який було вилучено у останньої під час проведення обшуку квартири ОСОБА_1 09 жовтня 2014 року.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції у зв'язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості.

В обґрунтування наведеного вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог ст.419 КПК України. Зазначає, що судом апеляційної інстанції не викладено підстав, через які не взято до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про м'якість призначеного щодо ОСОБА_1 покарання та безпідставного застосування щодо нього вимог ст.69 КК України.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії вироку суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно вимог ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, яким дана правильна оцінка та у касаційній скарзі прокурора не оскаржено.

Як вбачається із наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні ОСОБА_1 покарання, суд згідно із вимогами ст.ст.65,69 КК України в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу засудженого, який має позитивні характеристики з місця роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пом'якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, вчинення злочинів уперше, а також конкретні обставини справи, зокрема те, що засуджений зберігав наркотичний засіб без мети збуту в незначній кількості, збув наркотичний засіб двом своїм товаришам безкоштовно і при цьому надав свою квартиру для вживання наркотичного засобу лише один раз.

Призначене ОСОБА_1 покарання на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, висновок суду про можливість призначення відносно ОСОБА_1 основного покарання за ч.2 ст.307 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією даної статті, ніж передбачено законом, без конфіскації майна, у відповідності з положеннями ст.69 КК України є обґрунтованим.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який визнав їх необґрунтованими, навівши відповідні мотиви та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для їх задоволення. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Посилання у касаційній скарзі прокурора на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, є безпідставними та необґрунтованими.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного, з урахуванням доводів, викладених у касаційних скаргах і з наданих копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у зв'язку із чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст.428 КПК України.

Керуючись ч.2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________ М.О. Бех Л.А. Романець В.М.Кульбаба