Справа № 206/7889/14-к
Провадження № 1-кп/206/24/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" лютого 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, №0001921 внесене 31.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Володимирівка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого слюсарем в ТОВ «Макс», має середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 30.10.2014 року приблизно о 14 год., знаходячись у приміщенні службової кімнати швейцара гуртожитку № 3 ДТЕК «Сервіс» по вул. Карагандинській, 5 у м. Дніпропетровську, побачив на стенді ключі від кімнат вказаного гуртожитку, де в нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло. З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 , користуючись тим, що швейцар його дій не помічає, таємно викрав зі стенду ключ від кімнати № 25 вказаного гуртожитку, що не представляє матеріальної цінності.

Того ж дня, 30.10.2014 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднані з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його злочинних дій ніхто із сторонніх осіб не помічає, раніше викраденим ключем відчинив вхідні двері кімнати АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та проник всередину приміщення даної кімнати, де з тумбочки таємно викрав особисті речі ОСОБА_5 , а саме: інтернет планшет «Croun-B901», чорного кольору, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3825-14 від 11.11.2014 року - 1162,50 грн., з чохлом «Blackbrier», чорного кольору, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3825-14 від 11.11.2014 року - 47,70 грн., а також, з барсетки в шафі даної кімнати, таємно викрав золоті сережки 585 проби вагою 1,15 гр., вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3998-14 від 21.11.2014 року, 828 грн., які належать ОСОБА_6 .

З викраденим майном, ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину зник, обернувши його на свою користь.

Умисними злочинними діями ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду на загальну суму 1210 гривень 20 копійок, потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду на загальну суму 828 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

02.02.2015 року до канцелярії Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява від потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої, останній просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за його відсутності, претензії матеріального чи морального характеру у нього відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні, не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Просить призначити покарання відповідно до вимог чинного законодавства, поклавшись на розсуд суду.

02.02.2015 року до канцелярії Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява від потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якої, останній просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за його відсутності, претензії матеріального чи морального характеру у нього відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні, не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Просить призначити покарання відповідно до вимог чинного законодавства, поклавшись на розсуд суду.

Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливості обмежитись допитом обвинуваченого і потерпілих, а також дослідженням матеріалів справи які характеризують особу обвинуваченого, що містяться в матеріалах кримінального провадження №0001921 внесені 31.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які були надані прокурором в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винним повністю та пояснив, що 30.10.2014 року із товаришем пив пиво, потім приблизно о 14 год., знаходячись у приміщенні службової кімнати швейцара гуртожитку № 3 ДТЕК «Сервіс» по вул. Карагандинській, 5 у м.Дніпропетровську, побачив на стенді ключі від кімнат вказаного гуртожитку, взяв ключ від кімнати №25 оскільки він там раніше мешкав. Зайшовши до кімнати №25 у вищевказаного гуртожитку, де викрав планшет «Croun-B901», чорного кольору, який лежав на тумбочці, та з барсетки, золоті сережки.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 , підтвердив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, обвинувачений у вчиненому щиро кається. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що експертиза на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_3 , не проводилася, із показів допитаного обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається що він пив пиво, у кількості однієї пляшки, а тому під час судового розгляду встановити реальний стан, в якому перебував обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення, суд не має можливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви мають трактуватись на користь обвинуваченого, а також і те, що ч. 3 ст. 185 КК України такої кваліфікуючої ознаки як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не містить, суд вважає, що з формулювання правової кваліфікації злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , слід виключити «перебування у стані алкогольного сп`яніння», а також виключити цю обставину з обтяжуючих покарання обставин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.118). На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває ( т.1 а.п.116, 117) а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Отже суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із відсутністю обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , а також відсутності у потерпілих претензій матеріального або морального характеру відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини що пом`якшує покарання обвинуваченого та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням обставини, що він певний час, а саме з 30.01.2015 року перебуває під вартою, що безумовно вплинуло на його виправлення і перевиховання, а також беручи до уваги позицію потерпілих, які не наполягали на позбавленні волі обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Крім того згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 змінити з утримання під вартою на особисте зобов"язання, до набрання вироку законної сили, після чого скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти негайно із зали суду.
Речові докази по справі

- планшет "Croun-B901" чорного кольору, та чохол "Blackbrier", які передані на зберігання ОСОБА_9 - залишити останньому.

- договір фінансового кредиту під заклад №14035 від 30.10.2014 року; договір про надання фінансового кредиту ломбардом №К07-007105 від 30.10.2014 року - зберігати при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави

- 98грн., 40коп., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №3825-14 від 05.11.2014 року,

- 98грн., 40коп., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №3998-14 від 18.11.2014 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1