№ 1 - 88 від 14.11.2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2007
року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі:
головуючого суду: Ковтуновича О.В.

при
секретарі: Липці
Т.М.

за
участю прокурора: Левченка
CO.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Шумськ кримінальну

справу про
обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця с. Вовківці Шумського району Тернопільської області,

жителя с. В.Садки Шумського
району Тернопільської області,
українця,

громадянина
України, освіта середньо -
спеціальна, не одруженого, працюючого

трактористом ПП
„Заобрій" с. В.Садки Шумського району Тернопільської області,

не судимого

за ч.1 ст.
122 КК України, суд

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та

жителя с. В.Садки Шумського
району Тернопільської області,
українця,

громадянина
України, освіта середньо -
спеціальна, одруженого, на утриманні

одна
неповнолітня дитина, працюючого
трактористом ПП „Заобрій" с. В.Садки

Шумського району
Тернопільської області, не судимого

за ч.1 ст.
122 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

21
серпня 2007 року, близько 19°°год.
жителі с. В.Садки Шумського району Тернопільської області ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, зайшли на
територію зернотоку ПП „Заобрій" в с. В.Садки Шумського району
Тернопільської області з метою виписки зерновідходів пшениці, оскільки вони являються працівниками даного
підприємства. Під час їх перебування на території даного підприємства сторож ПП
„Заобрій" ОСОБА_3, житель с.
В.Садки Шумського району Тернопільської області відмовився без накладної видати
зерновідходи пшениці підсудним. В
результаті цього між ними виникла суперечка,
під час якої почергово, спочатку
ОСОБА_1 умисно , кулаком, а потім ОСОБА_2 умисно ногою, нанесли по одному удару в область лівої
сторони обличчя ОСОБА_3, який в цей час
сидів на металічній балці. Внаслідок нанесених підсудними двох ударів
потерпілому, останньому були спричинені
тілесні ушкодження у вигляді : перелому лобного відростка лівої виличної кістки
без ознак зрощення ( консолідації), який
згідно висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово - медичних
експертиз відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою
тривалого ( більше 21 дня ) розладу здоров'я.

В
судовому засіданні підсудні свою вину визнали повністю, у скоєному розкаялися, та суду пояснили, що фактичні дані, викладені в обвинувальному висновку
відповідають дійсним обставинам справи і ними не оспорюються. Підсудні також
повністю визнали суму цивільного позову,
заявленого потерпілим ОСОБА_3 на суму 1400грн.

Враховуючи
те, що учасниками судового розгляду не
оспорювалися фактичні обставини справи,
а саме : час, місце, мета,
причини скоєння злочину і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно
розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності
їх позицій, вислухавши думку учасників
судового розгляду та роз'яснивши їм положення
ст. 299 КПК України про те, що у
такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини
справи у апеляційному порядку, суд
визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу підсудних.

Таким
чином суд приходить до висновку, що вина
ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 доведена повністю і їх дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.
122 КК України за ознакою умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних
ушкоджень, що спричинили тривалий розлад
здоров'я.

Призначаючи покарання підсудним у відповідності до вимог ст.
ст. , 65, 66, 67 КК України суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особи підсудних, їх молодий вік
те, що вони щиро розкаялися у
скоєному, активно сприяли встановленню
істини по справі, позитивно
характеризуються по місцю проживання та роботи,
ОСОБА_2 має утриманця, як
обставини, що пом'якшують
відповідальність.

Вчинення злочину
групою осіб та у стані алкогольного сп'яніння суд враховує, як обставини,
що обтяжують відповідальність.

А
тому, на думку суду, з урахуванням всіх вище перелічених
обставин, підсудним слід призначити
покарання у вигляді виправних робіт,
передбачене санкцією ч.1 ст. 122 КК України.

Міру запобіжного
заходу залишити без змін.

Цивільний
позов, заявлений по справі потерпілим
ОСОБА_3 на суму 1400 грн. задоволити.

Призначене
покарання підсудним є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження
нових злочинів.

Керуючись ст.
ст. 321, 322, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити за даною статтею
покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 ( один ) рік 6 місяців з
відрахуванням із заробітної плати засудженого 15% заробітку в дохід держави.

ОСОБА_2 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого
ч.1 ст.
122 КК України та призначити за даною статтею покарання у вигляді
виправних робіт строком на 1 (один) рік 6 місяців з відрахуванням із заробітної
плати засудженого 15% заробітку в дохід держави.

Стягнути
із ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в рівних долях на користь ОСОБА_3 1400грн. завданої матеріальної та
моральної шкоди.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На вирок
може бути подана апеляція на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його
оголошення, а для засуджених, які знаходяться під вартою на протязі
п'ятнадцяти діб з моменту отримання вироку до апеляційного суду Тернопільської
області через Шумський районний суд.

СУДДЯ: