Ленінський районний суд м.Кіровограда
Справа № 405/1497/15-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
"13" березня 2015 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,
за участю прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 надійшло до Ленінського районного суду м. Кіровограда з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, укладеної від 27.02.2015 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
За змістом угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 під час досудового розслідування свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.1 ст.309, ч.1 ст.307 КК України визнав повністю і зобов`язується:
а) беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 :
- за ч.1 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- за ч.1 ст.317 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
В силу ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; пройти курс лікування від наркотичної залежності.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоди про визнання винуватості.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думки прокурора, адвоката, обвинуваченого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору виходячи з наступного.
В діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК, оскільки злочин, за яким він обвинувачується за ч.1 ст. 309 КК, скоєно 19.01.2015 р., при цьому як вбачається з матеріалів кримінального провадження у обвинуваченого є судимості за злочини середньої тяжкості, передбачені ч.1 ст.309 та ч.2 ст.309 КК України, які не зняті і непогашені в установленому законом порядку.
Так, відповідно до п.7 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до аналізу норм ст.90 КК України призначене судом покарання може виявитися невідбутим у належний строк. Причиною цього може бути також дострокове звільнення від відбування покарання на підставі акта про амністію. При цьому строк погашення покарання починається з моменту звільнення від покарання - з наступного дня після звільнення. Однак тривалість строку погашення судимості визначається, виходячи з тяжкості злочину та виду покарання, визначеного вироком.
Вчинення нового як умисного, так і необережного злочину свідчить, що засуджений не довів свого остаточного виправлення.
Вчинення нового злочину в період судимості перериває перебіг строку її погашення. Це означає, що раніше відбута частина строку погашення судимості анулюється і не береться до уваги, цей строк починає текти заново в повному обсязі. Оскільки судимість - це самостійний наслідок покарання за кожний злочин, то строки погашення судимості обчислюються окремо стосовно і раніше вчиненого, і нового (того, який перервав судимість) злочину. Розпочинається перебіг строків погашення судимості після повного відбування покарання (основного і додаткового) за останній злочин.
Тобто обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому злочини 19.01.2015 року в період судимості після звільнення його від відбування покарання 21.07.2014 року відповідно до ухвали Полтавського районного суду від 11.07.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, який зазначено в угоді, повторно і затвердження судом цієї угоди надасть йому можливість уникнути відповідальності за злочин, який передбачає більш суворе покарання.
Тому, відповідно до п.2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд прийшов до висновку про відмову в затвердженні угоди, так як умови угоди не відповідають інтересам суспільства. Крім того, дане кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору, так як угоду було досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження.
З урахуванням викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.372, п.2 ч.7 ст.474 КПК України, суд, -
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 27.02.2015 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
Роз`яснити учасникам кримінального провадження про недопущення повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає виконанню з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1