Справа № 524/8046/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001773 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта вища, неодружений, працює приватним підприємцем, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту та винесеної органом досудового розслідування підозри ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 15.06.2014 року приблизно 21-30 год. він, знаходячись на подвір АДРЕСА_2 вчинив сварку з ОСОБА_7 , в ході якої наніс ОСОБА_7 один удар в ліву поперекову ділянку предметом, схожим на дошку, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій поперековій ділянці та садно на лівому передпліччі, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №628 від 20.06.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, як і при винесенні підозри на досудовому розслідуванні, не визнав. Суду показав, що до 15.06.2014 року між ним та сусідкою ОСОБА_7 , донька якої ОСОБА_9 , є кумою його дружині ОСОБА_10 , були нормальні відносини. В 2013 році донька ОСОБА_7 ОСОБА_9 , яка мала свою фірму, звернулася до його дружини ОСОБА_10 , і попросила ту попрацювати у неї на фірмі, на що та погодилася. В травні 2013 року ОСОБА_9 попросила в борг у його дружини ОСОБА_10 для розвитку бізнесу 15000 доларів США. Дружина, без його ОСОБА_8 , відома, погодившись, взяла кредит 1000 доларів США в «Приватбанку» та 95000 грн. в «Дельта-банку». Дані гроші вона віддала ОСОБА_9 в борг, а та в свою чергу пообіцяла їх повертати банку. Оскільки ОСОБА_9 не повертала кредит банкам, банки почали виставляти великі відсотки, тому він та його дружина неодноразово зверталися до ОСОБА_9 та її чоловіка про повернення ними боргу. Але до сих пір гроші ОСОБА_9 не віддала, виїхавши разом зі своїм чоловіком за межі м. Кременчука, і переставши спілкуватися з його дружиною та з ним. Дружина та він ОСОБА_8 , неодноразово розшукували ОСОБА_9 , просили ОСОБА_7 , яка знала фактичне місце знаходження своєї доньки, повідомити їм адресу місця проживання та знаходження ОСОБА_9 та її чоловіка.

15.06.2014 року ввечері його дружина ОСОБА_10 повідомила йому, що вона розмовляла з ОСОБА_7 про борг та місце знаходження ОСОБА_9 , але та відмовилася повідомляти місце фактичного знаходження доньки. Приблизно 21-30 год. він направився до подвір*я ОСОБА_7 , де в цей час та знаходилася на огороді, щоб поговорити з нею за борг. Зайшовши сам до подвір*я через ворота, він спокійно почав розмову з ОСОБА_7 про повернення боргу її донькою, просив, щоб вона повідомила номер нового мобільного телефону та місце проживання, але коли та ОСОБА_7 , відмовилася повідомляти ці дані, він запропонував їй ОСОБА_7 , здати квартиру його доньки в оренду, щоб якось його дружина змогла повертати кредит банкам. У відповідь ОСОБА_7 почала нецензурно лаятися в його адресу, і між ними зав`язалася словесна сварка. Він пригрозив ОСОБА_7 звернутися до правоохоронних органів, порушити кримінальне провадження відносно її доньки, зятя, як шахраїв. Після цього він залишив подвір*я ОСОБА_7 , вийшовши з двору, побачив дружину, яка очікувала його біля подвір*я ОСОБА_7 , після з якою вони пішли разом додому. Приблизно 23 год. до нього додому зайшов працівник міліції слідчий СВ КМВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_11 , який пояснив, що ОСОБА_7 викликала міліцію з приводу побиття ним ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , на що він ОСОБА_8 заперечив побиття, та написав своє пояснення. Аналогічне пояснення було відібрано слідчим і від його дружини. ОСОБА_10 . При проведенні досудового розслідування він наполягав на допиті інших свідків.

Заперечує нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , вважаючи, що потерпіла ОСОБА_7 могла отримати виявлені в неї тілесні ушкодження від палиць, арматури, які знаходилися на її огороді, а у зв`язку з тим, що її донька винна його родині велику суму грошей в доларах, то обмовила його .

В судовому засіданні були дослідженні інші докази, надані стороною обвинувачення.

Так, допитана потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона 15.06.2014 року приблизно 21-30 год. знаходилася на огороді на подвір*ї своєї доньки за адресою АДРЕСА_2 , коли до її двора зайшов сусід ОСОБА_8 . Зупинившись в 5 метрах від неї, він почав говорити їй за борги її доньки, запропонував йому віддати ключі від її будинку, для того щоб здавати його в оренду і таким чином повертати борг. На це вона не погодилася. Після цього він взяв пресовану дошку довжиною 1,2 метри шириною 20 см, якою наніс їй удар в лівий бік спини по попереку двічі, а потім залишками дошки, що розлетілася - по голові, та удар кулаком в обличчя. Крім того, уходячи, ОСОБА_8 кинув залишок дошки з півметра довжиною в неї, попавши в плече, від чого в неї був синець. Це бачила онука ОСОБА_12 , яка сиділа в батуті біля будинку в 10 метрах від неї, і яка допомогла їй дійти додому. Оскільки вона стала почувати себе зле, вона ОСОБА_7 , викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що 15.06.2014 року приблизно 21 год. вона знаходилася біля будинку подвір*я буд. АДРЕСА_2 , відпочивала в батуті, коли почула, що на подвір*я зайшов сусід ОСОБА_8 , який розмовляв на підвищених тонах з її бабусею - ОСОБА_7 , вимагав віддати йому ключі від її будинку, щоб здати в оренду, після чого взяв дошку довжиною приблизно 1 метр, і наніс нею декілька ударів - в лівий бік та по голові, після чого наніс ще удар кулаком в лівий висок, і вийшов з двору. Чи кидав ОСОБА_8 дошкою в бабусю, чи ні, вона не пам*ятає. Бабуся упала на коліна, а вона ОСОБА_12 , злякавшись побігла до будинку, коли бабуся зайшла додому, то скаржилася на погане самопочуття і викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 15.06.2014 року приблизно 21 год. вона гуляла на вулиці, коли їй на мобільний телефон подзвонила її бабуся ОСОБА_7 , і повідомила, що її побив сусід ОСОБА_8 . Зі слів бабусі їй відомо, що сусід ОСОБА_8 наніс їй удари палкою в плече та по попереку, бачила на попереку бабусі синець розміром до 10 см, та на голові шишку. З приводу чого сусід побив бабусю, їй невідомо, та бабуся не розповідала.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що ввечері 15.06.2014 року в складі слідчо-оперативної групи (він, оперуповноважений СКР та водій) виїздив на виклик за адресою АДРЕСА_2 , де потерпіла ОСОБА_7 повідомила про нанесення їй сусідом ОСОБА_8 тілесних ушкоджень палицею по тілу та голові. Він ОСОБА_11 , опитував за місцем проживання ОСОБА_8 , який не визнавав своєї причетності до побиття ОСОБА_7 , підтвердивши тільки факт того, що між ними в той вечір мала місце сварка з приводу повернення йому боргу. Огляд місця події подвір*я та огороду, ним ОСОБА_11 , не проводився, і нічого з місця події не вилучалося.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що як оперуповноважений СКР знаходився в слідчо-оперативній групі, 16.06.2014 року вранці приблизно 10 год. разом з слідчим ОСОБА_15 і виїздив за викликом на місця пригоди, в тому числі на АДРЕСА_2 , але не міг пояснити з приводу чого він виїздив за даною адресою: чи з приводу тілесних ушкоджень, чи з приводу сварки з сусідом. В кінці він показав, що він взагалі 15.06.2014 року не міг виїздити в слідчо-оперативній групі за викликом на вище вказану адресу, оскільки в той вечір не чергував.

Свідок ОСОБА_16 показала, що в її провадження, як слідчого Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області, знаходилося кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України, по якому вона проводила слідчі дії, в тому числі і слідчий експеримент, який проводився біля приміщення СМЕ. На місце події вона не виїздила і не оглядала його. Потерпіла сама принесла для проведення слідчого експерименту з нею палицю, яка приблизно була схожа за параметрами на ту палицю, якою наносив обвинувачений ОСОБА_8 удари по її тілу. Ця палиця не була визнана речовим доказом по кримінальному провадженню. Їй відомо, що на місці події на огороді за адресою АДРЕСА_2 , були палиці та арматурини для підв`язки помідорів. Вона запрошували ОСОБА_8 на слідчий експеримент, але він відмовився, пояснивши, що не бив ОСОБА_7 . В ході досудового розслідування ОСОБА_8 свою вину в спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не визнавав. В своїх письмових показаннях при закінченні досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_8 записав, що слідство проведено поверхнево, оскільки не допитані його свідки. Вона, як слідча, давала оперативним працівникам доручення про встановлення та допиту свідків-очевидців подій 15.06.2014 року, в тому числі і дружини ОСОБА_8 , але оперативними працівниками їй була дана відповідь - рапорт, що встановити та допитати свідків ОСОБА_8 сусідів та його дружину, не представилося можливим.

В судовому засіданні були досліджені також докази, надані стороною захисту.

Так, свідок ОСОБА_10 суду показала, що 15.06.2014 року приблизно 21 год. вона знаходилася вдома. По приходу її колишнього чоловіка ОСОБА_8 вона повідомила йому про те, що говорила з сусідкою ОСОБА_7 з приводу місця знаходження її доньки та її чоловіка, які в неї ОСОБА_10 , взяли в борг велику суму грошей в доларах і не повертали. ОСОБА_8 вирішив пітти поговорити з ОСОБА_7 . З їх будинку він вийшов першим, а вона ОСОБА_10 , замешкалася, зачиняючи двері будинку та хвіртку, і вийшла приблизно на 2 хвилини пізніше. Проходячи зі свого подвір АДРЕСА_1 , вона ОСОБА_10 , побачила як з подвір*я буд. АДРЕСА_3 виходила ОСОБА_12 онука ОСОБА_7 , яка з нею привіталася. Коли вона підійшла до повір*я будинку АДРЕСА_2 , де знаходилася на огороді ОСОБА_7 , вона побачила, що ОСОБА_8 стояв біля сараю, бо їй видно було тільки його голову, і не підходив до ОСОБА_7 , розмовляючи з нею. Розмова між ними велася на підвищених тонах і продовжилася 5-7 хвилин, після чого чоловік вийшов з двору, і вони вдвох направилися до свого будинку. Ніяких ударів палицею, кулаком ОСОБА_8 не наносив і не підходив до ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилася на огороді між палиць та арматурин з-під помідорів. Після 22 год. в той же день до них додому зайшли працівники міліції, де її та ОСОБА_8 опитали. Також повідомила суду, що донька ОСОБА_7 з чоловіком взяли в неї в борг велику суму в доларах, які вона взяла в кредит і з червня 2014 року зникла з грошима, не повідомляючи місце свого заходження.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 15.06.2014 року приблизно 21 год. він знаходився на своєму подвір*ї за адресою АДРЕСА_4 , де складав інструменти, коли на сусідському подвір АДРЕСА_2 почув голоси сусідки ОСОБА_7 та сусіда ОСОБА_8 , які сварилися з приводу повернення донькою ОСОБА_7 грошового боргу ОСОБА_8 . Підійшовши ближче до паркану, він побачив сусіда ОСОБА_8 , що стояв біля сараю на подвір*ї ОСОБА_7 , саму ОСОБА_7 він не бачив, оскільки вона знаходилася посередині огорода між палиць та арматури з помідорами. Один до одного ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_8 не підходили, нікого в дворі, крім них двох, він не бачив. Сварка між ними продовжувалися приблизно хвилин 10-15.

Крім того, в судовому засіданні були досліджені надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту письмові докази, а саме:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2014 року, де зі слів ОСОБА_7 записано, що 15.06.2014 року приблизно 21-30 год. сусід ОСОБА_8 за місцем її проживання наніс їй тілесні ушкодження, при цьому місце проживання вказано по АДРЕСА_5 .

Направлення з 3-ої міськлікарні ОСОБА_7 від 20.06.2014 року з діагнозом захворювань для проведення обстеження в нейрохірургічному відділенні 1-ої міськлікарні.

Висновок судово-медичної експертизи №628 від 20.06.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій поперековій ділянці та садна на лівому передпліччі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер, локалізацію, механізм, морфологічні особливості, параметри виявлених тілесних ушкоджень, слід вважати, що синець в лівій поперековій ділянці утворився від дії твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею видовженої форми, яким могли бути дошка або інший предмет з подібними характеристиками;

садна на лівому передпліччі утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею.

Дані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині (з висоти власного зросту), як з наданням тілу прискорення, так і без такого, з подальшим ударом об тверду поверхню. Потерпіла ОСОБА_7 в момент спричинення їй тілесних ушкоджень могла знаходитись як у вертикальному, або близькому до нього, так і в горизонтальному, або близькому до нього, положенні, при цьому поперекова ділянка та ділянка лівого передпліччя були доступні для контакту з тупими предметами. Ділянка лівого передпліччя доступна для спричинення тілесних ушкоджень власною рукою. Спричинення тілесних ушкоджень в лівій поперековій ділянці власною рукою представляється малоймовірним.

Протокол слідчого експерименту від 14.08.2014 року з потерпілою ОСОБА_7 , де в приміщенні Кременчуцького відділення СМЕ потерпіла ОСОБА_7 показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень 15.06.2014 року ОСОБА_8 палицею та кулаком.

Висновок судово-медичної експертизи №946 від 21.08.2014 року, відповідно до якого покази ОСОБА_7 в частині нанесення відповідно до її показань в ліву поперекову ділянку предметом, схожим на дошку по кількості, локалізації та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень у вигляді синця в лівій поперековій ділянці не протирічать об`єктивним судово-медичним даним. Покази ОСОБА_7 в частині нанесення їй ударів по голові дошкою та кулаком в область лівого ока, об`єктивними судово-медичними даними не підтверджуються, так як на голові ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виявлено.

Протокол проведення слідчого експерименту від 22.08.2014 року зі свідком ОСОБА_12 біля приміщення Кременчуцького відділення СМЕ, де свідок показала механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 15.06.2014 року, спричинених ОСОБА_8 .

Висновок судово-медичної експертизи №965 від 26.08.2014 року, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_12 в частині нанесення потерпілій ОСОБА_7 в ліву поперекову ділянку предметом, схожим на дошку по кількості, локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у вигляді синця в лівій поперековій ділянці не протирічать об`єктивним судово-медичним даним. Покази свідка ОСОБА_12 в частині нанесення ударів ОСОБА_7 по голові відламком дошки та удар кулаком в область лівого ока та щелепи, об`єктивними судово-медичними даними не підтверджуються, так як на голові ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідь заступника начальника Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_18 від 22.12.2014 року на запит Автозаводського райсуду м. Кременчука, де зазначено, що ОСОБА_7 звернулася до міліції про спричинення їй тілесних ушкоджень 16.06.2014 року, заява зареєстрована в ЖЕО Кременчуцького МВ за №7904 від 16.06.2014 року. на місце події 16.06.2014 року виїздила СОГ Кременчуцького МВ в складі ст. слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку ОСОБА_19 та оперуповноважений СКР Кременчуцького МВ ОСОБА_14 .

Долучений обвинуваченим ОСОБА_8 фотознімок огороду з подвір*я домоволодіння АДРЕСА_2 , зроблений 12.08.2014 року.

Доручення Автозаводського райсуду м. Кременчука в порядку ст.333 КПК України про проведення слідчого експерименту безпосередньо на місці події з потерпілою, свідками, обвинуваченим, по обставинам що мали місце 15.06.2014 року.

Протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 від 26.03.2015 року, де вона на місці події за адресою АДРЕСА_2 показала своє місце знаходження в момент спричинення їй ОСОБА_8 15.06.2014 року тілесних ушкоджень, та кількість та механізм нанесення їй ударів ОСОБА_8 ; зі свідком ОСОБА_12 , де вона показала місце її знаходження в момент спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 в батуті, 15.06.2014 року та механізм спричинення ним ОСОБА_7 тілесних ушкоджень; зі свідком ОСОБА_10 , де вона показала місце її знаходження в момент сварки ОСОБА_8 з потерпілою ОСОБА_7 15.06.2014 року та місце знаходження ОСОБА_8 в цей момент; з обвинуваченим ОСОБА_8 , де він показав місце свого знаходження та місце знаходження потерпілої ОСОБА_7 в момент їх сварки 15.06.2014 року.

Протокол огляду чотирьох частин деревино-стружкової плити, вилучених на подвір*ї за адресою АДРЕСА_2 .

Висновок судово-медичної експертизи №430 від 20.05.2015 року, відповідно до якого на питання за постановою Автозаводського райсуду м. Кременчука, чи могли бути спричинені виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження о виступаючі тверді предмети, якими могли бути металева дверна ручка на воротях та при ударі або натиканні на твердий предмет (арматура, палиця), експерт ОСОБА_20 відповів: «синець в лівій поперековій ділянці утворився від ударної дії в дану анатомічну ділянку тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею видовженої форми, яким могла бути як дерев*яна дошка, так і, наприклад, металева дверна ручка на воротях, розташована горизонтально, або інші предмети з подібними характеристиками; садна на лівому передпліччі утворились від ковзаючої дії тупого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, які діяли під кутом до даної анатомічної ділянки, або при контакті даною анатомічною ділянкою з таким предметом, яким могла бути, наприклад, торцева частина палиці чи арматури, або інший предмет з подібними характеристиками. Покази потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 в частині кількості, локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 у вигляді синця в лівій поперековій ділянці не протирічать об`єктивним судово-медичним даним. Покази потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 в частині спричинення тілесних ушкоджень в ділянці голови ОСОБА_7 при судово-медичній експертизі не виявлено.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_20 підтвердив свій висновок, не заперечуючи того факту, що дані тілесні ушкодження виявлені у потерпілої ОСОБА_7 могли бути отримані не тільки внаслідок умисних дій людини, а при необережності самої потерпілої.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, а як умисне спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Дослідивши всі надані в судовому засіданні докази як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України не доведена.

Згідно положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження. Окрім того, це положення закріплено в пункті 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

Відповідно до ст..91 КПК України у кримінальному провадженні на ряду з іншими підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності та встановивши, що під час судового провадження не здобуто та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення особами ухвалює виправдувальний вирок.

Мотивом ухвалення виправдувального вироку було те, що під час досудового слідства та судового розгляду не доведено того, що кримінальне правопорушення було вчинено.

Суд прийшов до такого висновку виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувального акту та винесеної відносно ОСОБА_8 підозри йому вміняється нанесення одного удару, предметом, схожим на дошку, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій поперековій ділянці та садно на лівому передпліччі, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №628 від 20.06.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Як в ході досудового розслідування ь- при проведенні слідчого експерименту, протокол якого надала сторона обвинувачення, так і в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 стверджувала, що їй наносився ОСОБА_8 не один удар, а декілька, як дошкою, так і частинами дошки і кулаком - в різні частини тіла. Судово-медичним експертом ОСОБА_20 визначається, що дані тілесні ушкодження потерпіла ОСОБА_7 отримала не менш як від двократної дії твердих предметів з обмеженою площиною контактування в поперекову частину тіла та ліве передпліччя. Це він підтвердив і при допиті в судовому засіданні. Тому дане обвинувачення відносно ОСОБА_8 є неповне та неконкретне, як і саме досудове розслідування, коли не оглядалося місце події, не враховувалася обстановка, при якій спричинялися тілесні ушкодження потерпілій, не вилучалися речові докази, не встановлювалися свідки-очевидці подій 15.06.2014 року .

Так, в ході проведеного при досудовому розслідуванні слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 , який проводився ні на місці події на огороді, де знаходилися палиці та арматурини різної висоти від 1 метру до 1,8 метрів, а в дворі Кременчуцького відділення СМЕ, потерпіла показала механізм нанесення їй удару в поперекову частину тіла, що викликає сумнів в його нанесенні палицею довжиною 1,2 метри, та шириною 0,2 метри, як стверджувала потерпіла серед огороду, де стоять палиці, арматури різної висоти, та ще з боковим замахом. Органом досудового розслідування при виїзді на місце події 15.06.2014 року або як вказано у відписці заступника начальника КМВ УМВС України Полтавської області 16.06.2014 року, місце події вчинення кримінального правопорушення не оглянуто, не сфотографовано, не зафіксовані особливості місцевості, не вилучена дошка або як повідомила потерпіла частини дошки, якою наносилися їй удари, що унеможливлює дати належну оцінку діям ОСОБА_8 .

Механізм нанесення удару дошкою по попереку потерпілої згідно її показів та показів свідка ОСОБА_12 при проведенні слідчих експериментів з ними, як в ході досудового розслідування, так і при проведенні судового експерименту за дорученням суду визиває сумнів. Крім того, при проведенні слідчого експерименту за дорученням суду зі свідком ОСОБА_12 , де вона вказувала місце свого знаходження в батуті, за 10 метрів від місця спричинення тілесних ушкоджень в момент інциденту потерпілої ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_8 , в літній період їй заважала густота зелених насаджень - листва дерев, які зафіксовані на фотознімках при проведенні слідчого експерименту, темна сітка батуту на зріст людини, тому це викликає сумнів в істинності показань свідка ОСОБА_21 . До того ж її показання з показання потерпілої ОСОБА_7 по кількості нанесених ударів, дошкою, чи частиною дошки, що також викликає сумнів в тому, як точно і яким чином наносилися удари, чи наносилися вони взагалі.

До того ж, в протоколі про прийняття заяви правоохоронними органами від потерпілої ОСОБА_7 15.06.2014 року про вчинений злочин самою потерпілою ОСОБА_7 вказано, що очевидці вчинення кримінального правопорушення відсутні, і вже при допиті самої потерпілої з*являється свідок-очевидець онука ОСОБА_12 , яка згідно показань свідка ОСОБА_10 знаходилася в момент сварки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в іншому місці, і яку свідок ОСОБА_10 бачила за межами подвір*я будинку за адресою АДРЕСА_2 . Не бачив свідка ОСОБА_12 ні сам обвинувачений, ні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , в полі зору яких 15.06.2014 року о 21-30 год. був ОСОБА_8 , і які підтвердили, що 15.06.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була тільки сварка, і вони один до одного не підходили, а спілкувалися на відстані приблизно 10 метрів один від одного. До того, ж в своїх показах з приводу появи ОСОБА_8 на подвір*ї по АДРЕСА_2 , свідок ОСОБА_12 путалася, оскільки вхід на подвір*я міг здійснюватися з двох входів, які знаходяться в різних місцях, як встановлено в судовому засіданні. В своїх показаннях свідок ОСОБА_12 стверджувала, що після нанесення ОСОБА_7 удару кулаком ОСОБА_8 в обличчя, та похитнулася та стала на коліна, хоча сама потерпіла ОСОБА_7 такого не казала в своїх показаннях. Згідно показань ОСОБА_7 після спричинення їй тілесних ушкоджень, їй допомогла дійти додому онука ОСОБА_12 . Сама ж свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що потерпіла ОСОБА_7 дійшла до дому сама. Все це викликає сумніви в істинності та правдивості показань як самої потерпілої ОСОБА_7 , так і свідка ОСОБА_12 .

Тому суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_12 , вважаючи їх відповідно до ст..85 КПК України неналежними.
Показання самої потерпілої ОСОБА_7 , яка в ході судового розгляду давала протиричиві показання, стверджуючи що їй наносилися удари ОСОБА_8 удари дошкою по попереку двічі, по голові - то половиною дошки то четвертою частиною дошки, то кулаком в обличчя, що не підтверджено висновками судов-медичних експертиз та показаннями експерта, суд також оцінює критично.
Показання потерпілої ОСОБА_7 , яка є ініціатором притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності та заінтересована в результатах кримінального провадження щодо обставин заподіяння їй тілесних ушкоджень, іншими доказами не підтверджуються, а наявність в неї легких тілесних ушкоджень не доводить факту заподіяння їх від умисних дій сторонніх осіб; безперечних доказів, які б прямо вказували на те, що саме ОСОБА_8 за обставин, викладених в обвинувальному акті, були спричиненні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 , не зібрано. Тому, вина ОСОБА_8 у спричиненні саме ним потерпілій ОСОБА_7 15.06.2014 року легких тілесних ушкоджень не доведена.

На підставі вище викладеного суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України за недоведеністю його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні даного правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, визнавши його невинуватим .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: