Справа №162/2214/13-к
Номер провадження 1-кс/162/77/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2013 року смт. Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області Труш В.О.,

за участю секретаря Гичук О.М.,

прокурора Комзюк Н.Н.,

скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії слідчого, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 12 листопада 2013 року звернувся до суду зі скаргою на дії органу досудового розслідування Любешівського РВ УМВС України у Волинській області в особі слідчого Жилка В.П., що стосуються неповернення належного йому автомобіля марки "Ауді А-6",р.н.з. НОМЕР_1.

В скарзі зазначає, що 05 липня 2013 року близько 23 год. 30 хв. на 134 км автодороги державного значення Р-14 сполученням Луцьк-Маневичі-Любешів-ПП Дольськ, керуючи придбаним автомобілем марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1 , він був зупинений працівниками ВДАІ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області та при перевірці дозвільних документів, які надають право керування транспортним засобом, використав, пред'явивши співробітникам міліції, завідомо підроблений для нього документ, а саме свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу.

Того ж таки дня транспортний засіб співробітники ВДАІ у нього вилучили, а відомості щодо використання ним завідомо підробленого документу за ч. 4 ст. 385 КК України внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185.

В даний час, з моменту відкриття кримінального провадження, минуло майже 4 місяці, однак транспортний засіб, який не є предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України, та який не може бути засобом для розкриття кримінального правопорушення, виявлення винних, або спростування обвинувачення чи пом'якшення відповідальності за скоєння цього злочину - скаржнику не повернутий, натомість безпідставно, всупереч вимогам КПК України, визнаний речовим доказом.

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку зберігання, та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої 27.08.2010 р. спільним наказом № 51/401/649/471/23/125, до вилучених з обігу належать: предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання та збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.

До таких речей, для прикладу, можна віднести вогнепальну зброю, наркотичні засоби, тощо. Усі ж обороноздатні речі, які є предметом вільного обігу і можуть бути предметом правочинів, у тому числі транспортні засоби, оргтехніка, речі звичайного домашнього вжитку, тощо не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Тому, якщо слідчий в силу певних обставин вилучив таке майно, то за змістом ч. 7 ст. 237 КПК України таке вилучене майно вважається тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

Любешівським районним судом клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не розглядалось.

06 листопада 2013 року скаржником було подано заяву слідчому Любешівського РВ УМВС України у Волинській області Жилку В.П. про повернення майна (автомобіля марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1).

Цього ж дня слідчим СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській Жилком В. П. була винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання.

З даною постановою про відмову в задоволенні клопотання скаржник не погоджується і вважє, що орган досудового розслідування утримує належний йому транспортний засіб незаконно, без будь-яких на те підстав, оскільки тимчасове вилучення автомобіля та його подальше зберігання проводилось не за правилами та всупереч вимог, передбачених статтями 160-174 КПК України.

Просить винести ухвалу, якою зобов'язати орган досудового розслідування Любешівського РВ УМВС України у Волинській області повернути належний йому автомобіль марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1, який у нього був вилучений співробітниками ВДАІ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області 05.07. 2013 року і незаконно утримується на території Любешівського райвідділу міліції.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали та дали пояснення аналогічні тим, що вказані в описовій частині скарги. Просили зобов"язати слідчого СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській Жилка В. П. повернути скаржнику вилучений у нього автомобіль марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1.

Прокурор прокуратури Любешівського району ОСОБА_4 в судовому засіданні скарги не визнала, вважає, що вилучений у ОСОБА_1 автомобіль не підлягає поверненню, тому що на даний час у кримінальному прповадженні встановлюється особа його власника, а пізніше він може бути визнаний речовим доказом.

Слідчий СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській Жилко В. П., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з"явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для її розгляду.

Заслухавши пояснення прокурора, скаржника та його представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов"язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,- заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000185 слідує, що 05 липня 2013 року близько 23 год. 30 хв. працівниками ВДАІ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області на автодорозі Р-14 сполученням Луцьк-Маневичі-Любешів-ПП Дольськ на 134 км було зупинено автомобіль марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, жителя с.Велика Глуша Любешівського району, який при перевірці документів використав, пред"явивши співробітникам міліції, завідомо для нього підроблений документ, а саме свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу.

06 липня 2013 року відомості про вказане кримінальне правопорушення за ч.4 ст.358 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також цього дня співробітниками ВДАІ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області у ОСОБА_1 згідно Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу здійснено вилучення автомобіля марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

З огляду на вказані приписи кримінального процесуального закону слід прийти до висновку, що орган досудового розслідування Любешівського РВ УМВС Украхїни у Волинській області не пізніше наступного дня, тобто 07 липня 2013 року, зобов"язаний був звернутися до слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області з клопотанням про арешт вилученого у ОСОБА_1 автомобіля марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1, однак цього не зробив.

Крім того, 06 листопада 2013 року ОСОБА_1 звертався до слідчого СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області Жилка В.П. із заявою про повернення вилученого у нього автомобіля.

Своєю постановою від 06 листопада 2013 року слідчий СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області Жилко В.П. відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його заяви з тих підстав, що автомобіль марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000185 може бути визнаний речовим доказом.

Аналізуючи вказані обставини приходжу до висновку, що вилучений у ОСОБА_1 автомобіль марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1 утримується у кримінальному провадженні № 0000185 всупереч вимогам ч.5 ст.171 КПК України, а тому підлягає поверненню особі у якої він був вилучений.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов"язати припинити дію;

3) зобов"язати вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40, 110, 171 ч.5, 220, 306-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Зобов"язати слідчого СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області Жилка В.П. повернути ОСОБА_1 вилучений у нього 06 липня 2013 року автомобіль марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/ В.О. Труш

Оригіналу відповідає:

Суддя Любешівського

районного суду В.О. Труш