Провадження №1-кп/756/636/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

22 листопада 2013 року
Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
Прудніка О.А.

при секретарі
Іванові В.О.

з участю прокурора
Синицького О.В.

потерпілого
ОСОБА_1

законного представника
ОСОБА_2

захисника
ОСОБА_3

представника служби у справах дітей

Оболонської районної в м. Києві

державної адміністрації Пунди
К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
кримінальне провадження /внесене до
ЄРДР №0006148/ по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України, з
базовою середньою освітою, не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого в
силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121
КК України

встановив:

19.04.2013 року, близько 20 год., ОСОБА_5
проходив повз будинок №9-а, по вул.
Прирічній, в м. Києві у власних справах,
де зустрів наглядно знайомого ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, декілька раніше
незнайомих хлопців та раніше незнайому
дівчину. Під час зустрічі ОСОБА_5 зробив
зауваження ОСОБА_1 з приводу того, що
останній у грубій формі розмовляв з
дівчиною, в результаті чого вони
відійшли в сторону на відстань близько
20 метрів, та між ними розпочався
конфлікт. Під час конфлікту у ОСОБА_5
виник злочинний умисел, спрямований на
умисне нанесення ОСОБА_1 тяжкого
тілесного ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_5 тримаючи в руці брелок, в якому
серед різних інструментів вмонтовано
ніж, умисно почав наносити ОСОБА_1 удари
ножем в різні частини тіла, при цьому
спричинив останньому проникаюче
колото-різане поранення грудної
клітки, яке відноситься до тяжкого
тілесного ушкодження, небезпечного для
життя в момент заподіяння, та різане
порання задньої поверхні лівого
стегна, колото різане поранення
зовнішньої поверхні лівого стегна,
непроникаюче колото-різане поранення
грудної клітини, колото-різане
поранення поперекової ділянки зліва,
які відносяться до легкого тілесного
ушкодження, згідно з висновком
експерта №736/е від 10.05.2013р. Після цього
ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального
правопорушення втік та брелок з
розкладним ножем загубив.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_5 свою вину у вчиненні
інкримінованих йому дій та
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.121 КК України
визнав повністю і дав суду показання,
які повністю відповідають
встановленим обставинам, підтвердивши
події викладені у обвинувальному акті,
доповнивши, що він вчинив дії, які йому
інкримінують, не обдумавши їх наслідки,
на теперішній час шкодує за свій вчинок
та те, що сталося. У вчиненому він
кається, просить суворо не карати,
врахувати його щире каяття, обіцяючи
більш кримінальних правопорушень не
вчиняти. При цьому, обвинувачений також
зазначив, що 19.04.2013 року, близько 20 год.,
він проходив повз будинок №9-а, по вул.
Прирічній, в м. Києві у власних справах,
де зустрів наглядно знайомого ОСОБА_1,
декілька раніше незнайомих хлопців та
раніше незнайому дівчину. Під час цієї
зустрічі він зробив зауваження ОСОБА_1
з приводу того, що останній у грубій
формі розмовляв з дівчиною, в
результаті чого вони відійшли в
сторону на відстань близько 20 метрів,
та між ними розпочався конфлікт. Під
час конфлікту він тримаючи в руці
брелок, в якому серед різних
інструментів вмонтовано ніж, та умисно
наніс ОСОБА_1 удари ножем в різні
частини тіла, при цьому спричинив
останньому проникаюче колото-різане
поранення грудної клітки, яке
відноситься до тяжкого тілесного
ушкодження, та різане порання задньої
поверхні лівого стегна, колото різане
поранення зовнішньої поверхні лівого
стегна, непроникаюче колото-різане
поранення грудної клітини,
колото-різане поранення поперекової
ділянки зліва, які відносяться до
легкого тілесного ушкодження. Після
цього він з місця вчинення
кримінального правопорушення пішов, та
брелок з розкладним ножем в подальшому
загубив. Цивільний позов прокурора в
інтересах лікарні він визнає в повному
розмірі.

Крім повного визнання обвинуваченим
своєї вини його винуватість також
підтверджується зібраними доказами.

Так, згідно показань допитаного в суді
потерпілого ОСОБА_1, 19.04.2013 року, близько
20 год., біля буд. №9-а, по вул. Прирічній,
в м. Києві, він зустрів ОСОБА_5 та між
ними розпочався конфлікт. Під час
конфлікту, ОСОБА_5 тримаючи в руці
брелок, в якому серед різних
інструментів вмонтовано ніж, умисно
почав наносити йому удари ножем в різні
частини тіла, при цьому спричинив
проникаюче колото-різане поранення
грудної клітки, яке відноситься до
тяжкого тілесного ушкодження, та
різане порання задньої поверхні лівого
стегна, колото різане поранення
зовнішньої поверхні лівого стегна,
непроникаюче колото-різане поранення
грудної клітини, колото-різане
поранення поперекової ділянки зліва,
які відносяться до легкого тілесного
ушкодження.

Винуватість обвинуваченого також
підтверджується і іншими зібраними
доказами, які залучені до
кримінального провадження.

З показань ОСОБА_2 допитаної в якості
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого
слідує, що свого онука, вона
характеризує з позитивної сторони.
Проживає вона у квартирі разом з онуком
ОСОБА_5 вихованням якого більш часу
займається вона, оскільки батько її
онука проживає окремо з іншою сім'єю.
Вона постійно проводить з онуком
бесіди виховного характеру. Свою вину
її онук у вчиненні інкримінованих йому
діянь визнає повністю та щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші
учасники розгляду провадження не
оспорювали фактичні обставини
провадження, висунуте обвинувачення і
судом встановлено, що вони правильно
розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, заслухавши
думку учасників процесу, та роз'яснивши
їм положення ст.349 КПК України, суд
визнав недоцільним дослідження інших
доказів по справі, відносно тих
фактичних обставин провадження та
розміру шкоди, цивільного позову, які
ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст. 337 КПК України
розгляд провадження проводився
відносно обвинуваченого в межах
висунутого йому обвинувачення
відповідно до обвинувального акта.

Показання обвинуваченого дані під час
судового розгляду про обставини
вчинення ним вищезазначеного
кримінального правопорушення з
визнанням у повному обсязі своєї вини у
висунутому йому обвинуваченні, з точки
зору належності, допустимості, суд
вважає достовірними та об'єктивними,
оскільки вони є логічними, детальними,
послідовними та достатніми в
сукупності з іншими зібраними
доказами, з точки зору взаємозв'язку
для прийняття відповідного
процесуального рішення.

При встановлених обставинах, оцінюючи
зібрані докази, суд вважає, що
винуватість обвинуваченого у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення в судовому засіданні
доведена повністю і зібраних доказів
достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає, що своїми умисними діями, які
виразились в нанесенні умисного
тяжкого тілесного ушкодження, тобто
тілесного ушкодження, небезпечного для
життя в момент заподіяння, ОСОБА_5
вчинив кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання
обвинуваченому у відповідності зі
ст.ст. 65, 66, 103 КК України, суд враховує
характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого діяння, тяжкість
вчиненого кримінального
правопорушення, особу винного та дані,
що його характеризують, його ставлення
до вчиненого ним діяння та подій, що
відбулися, їх наслідків, сімейні
обставини, матеріальне становище, його
вік, умови його життя та виховання,
вплив дорослих та оточуючих, стан
здоров'я, рівень загального розвитку,
розумових здібностей, інші
соціально-психологічні риси особи,
склад сім'ї неповнолітнього,
обстановку в ній, взаємовідносини між
дорослими членами сім'ї та дорослими та
дітьми, ставлення батьків до виховання
неповнолітнього, форми контролю за
його поведінкою, морально-побутові
умови сім'ї, обстановку у навчальному
закладі де навчався неповнолітній,
його ставлення до навчання та роботи,
взаємини з вихователями, учителями,
однолітками, характер і ефективність
виховних заходів, які раніше
застосовувалися до нього, зв'язки і
поведінку неповнолітнього поза домом,
навчальним закладом та роботою, повне
визнання своєї вини, щире каяття у
вчиненому, вчинення злочину у
неповнолітньому віці, а також
обставини, які негативно впливали на
виховання неповнолітнього, й інші
особливості неповнолітньої особи,
відсутність обставин, які згідно ст. 67
КК України обтяжують покарання, що
потерпілій не має будь яких претензій
до обвинуваченого та враховуючи
позицію потерпілого та прокурора
стосовно призначення обвинуваченому
покарання без ізоляції від
суспільства, приходить до висновку про
доцільність призначення
обвинуваченому покарання згідно ст.98
КК України, у виді позбавлення волі в
межах санкції визначеної частини
статті кримінального закону з
застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України,
звільнення від відбування покарання з
випробуванням, оскільки на думку суду
його виправлення та перевиховання
можливе без ізоляції від суспільства,
при цьому саме таке покарання є
необхідним та достатнім для
виправлення та перевиховання
обвинуваченого, попередження вчинення
нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов Прокурора
Оболонського району м.Києва заявлений
в інтересах держави в особі Київської
міської клінічної лікарні швидкої
медичної допомоги про стягнення з
обвинуваченого 1106 грн. 76 коп. в якості
понесених витрат на лікування
потерпілого на думку суду підлягає
задоволенню у повному обсязі, як такий,
що знайшов своє належне підтвердження
та повністю визнаний обвинуваченим.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 374, 485 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та
призначити йому покарання у виді п'яти
років позбавлення волі з застосуванням
ст.ст. 75, 104 КК України звільнення від
відбування призначеного покарання у
виді позбавлення волі з випробуванням
та встановленням іспитового строку на 2
роки, якщо він протягом визначеного
судом іспитового строку не вчинить
нового кримінального правопорушення і
виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на
ОСОБА_5 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації
в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід особисте зобов'язання
ОСОБА_5 залишити без змін до набрання
вироком законної сили.

Цивільний позов Прокурора
Оболонського району м.Києва заявлений
в інтересах держави в особі Київської
міської клінічної лікарні швидкої
медичної допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) 1106 гривень 76 копійок на
користь Київської міської клінічної
лікарні швидкої медичної допомоги /02660,
м.Київ, вул. Братиславська, 3/ отримувач
платежу Київська міська клінічна
лікарня швидкої медичної допомоги,
розрахунковий рахунок №1136 в
ГУДКСУ м.Києва, код банку МФО 820019, /.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя: