справа АДРЕСА_4-126/07
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007 року

Рівненський районний суд
Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір Н.В.

при
секретарях Данчук Л.А., Шевцовій Р.В.

з участю
прокурора Ідрісова P.M.

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

її представника ОСОБА_3

захисника
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Рівному кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця с.Городище Рівненського району Рівненської
області, проживаючого по АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, з базовою
середньою освітою, непрацюючого, інваліда 3-ої групи, раніше не
судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2.ст.194 КК України,

встановив:

23.06.2006
року біля 24
год. ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, через непорозуміння в сім'ї вирішив
підпалити будинок АДРЕСА_2,
в якому знаходиться його квартира АДРЕСА_1. В зв'язку з цим забрався на горище вказаного
будинку, де за допомогою запальнички умисно підпалив одяг та сміття, що
знаходились там, внаслідок чого виникла пожежа, після чого зліз з горища. В
результаті вищевказаних умисних дій ОСОБА_5загорівся дах будинку АДРЕСА_400,
від чого часткового згоріла
кв.АДРЕСА_3, що
належить ОСОБА_2, чим пошкоджено її майно на суму 12 892 гривень, та кв.АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_1, чим пошкоджено її майно на
загальну суму 9 392 гривень.
Всього умисними діями ОСОБА_5нанесено збитку потерпілим на загальну суму 22
284 гривень.

Підсудний в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю,
підтвердивши встановлені судом обставини.

По суті справи показав, що він спільно з дружиною та
дітьми проживав в с.Городище в квартирі,
яка належить йому на праві приватної власності. 23.06.2006 року приблизно о 22 год. 40 хв. він приїхав з м.Рівного, був п"яний, тому
між ним та дружиною виникла побутова сварка на основі ревнощів. Після сварки він вийшов на вулицю та
зі злості вирішив підпалити будинок, в зв"язку з чим виліз на горище, де дістав з кишені запальничку та
підпалив папір та ганчір"я, що
знаходилось на горищі. Після того, як на горищі розпочав горіти вогонь, він
спустився з горища та зайшов в будинок, де
зустрів дружину ОСОБА_6 та сказав до неї: "Горіть" і на виході зустрів сусідку ОСОБА_7, яка зайшла в квартиру
та повідомила його дружину, що горить дах будинку.
Після того він вийшов з будинку та направився до магазину, який

знаходиться неподалік його будинку. По дорозі до магазину він зустрічав
сусідів, які бігли до будинку гасити пожежу. Через деякий час він почав
усвідомлювати, що накоїв та подзвонив в міліцію та повідомив про скоєне, а також викликав пожежників. Спочатку
приїхала пожежна машина з с.Городище, а пізніше
приїхала іще одна пожежна машина з м.Рівного. Після того, як загасили пожежу,
працівники міліції забрали його в райвідділ міліції, де він добровільно видав
запальничку, якою підпалив будинок та детально розповів про те, що накоїв.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що вина підсудного у скоєному повністю
доведена.

У зв"язку з тим, що учасники судового розгляду не
оспорюють фактичні обставини справи,
суд вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин
недоцільним. При цьому дані факти вважаються
дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи
доведені наявними у справі доказами,
які не потребують дослідження у ході судового розгляду справи. При цьому суд переконався у тому, що підсудний правильно розуміє
зміст всіх обставин справи, які б підлягали
б доказуванню і ним не заперечуються і сумнівів у добровільності та істинності
його позиції немає. Підсудному
роз"яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних
обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, підсудний настояв на
істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставинах справи.

Крім повного визнання своєї вини, його вина у вчиненні
інкримінованого йому злочину повністю
підтверджується сукупністю зібраних в справі доказів, а саме даними протоколу огляду місця події ( а.с.9-15 ), протоколу огляду місця пожежі (
а.с.16-19 ), протоколу огляду запальнички ( а.с.21 ), акту про пожежу ( а.с.20 ), висновку пожежно-технічної експертизи (
а.с.73-78 ),
будівельно-технічної експертизи (
а.с.82-92 ),
речовими доказами (
а.с.104 ),
покзами свідка ОСОБА_6 -
дружини підсудного (а.с.66 ), ОСОБА_8 - її сестри ( а.с.67 ), ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7- його односельців (а.с.68-70 відповідно).

Як показала потерпіла ОСОБА_2, вона проживала з 08.04.2003
року до 24.06.2006
року самостійно в АДРЕСА_3, де й
зареєстрована. її квартира
займала 1/4 даного
будинку та належить їй на праві приватної власності. По сусідстві з нею проживала сім"я підсудного. їх квартира
займає також 1/4 будинку.
В іншій половині будинку ніхто не проживав та вона
знаходиться в аварійному стані. її сусід ОСОБА_5 часто випивав та вчиняв бійки та сварки в сім'ї'.

23.06.2006 року вона перебувала вдома. Приблизно біля 22
години лягла спати, однак деякий час не могла заснути і чула, що її сусід
ОСОБА_5 виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини, також чула звуки з його квартири, наче хтось б'є
чимось в стіну. Приблизно через 40
хв. ОСОБА_5 перестав сваритись і
вона вирішила, що він заснув. Приблизно
через 20 хвилин
після того до неї хтось сильно почав стукати в вікна, в зв'язку з цим вона встала, та, відкривши двері, побачила на
подвір'ї багато незнайомих чоловіків, які повідомили її про пожежу. Вони взяли її на руки та
винесли на подвір"я, де вона побачила, що дах в будинку, де вона проживає,
повністю покритий полум"ям. Вона відразу пішла до сусідки ОСОБА_11, звідки по телефону повідомила доньку про
пожежу. Через деякий час приїхали пожежні
машини та пожежники і люди стала гасити пожежу, яку загасили біля 3
години ночі. В її квартирі повністю
згорів дах, перекриття та в середині потріскали стіни та погоріли вікна та двері. Надалі проживати в даному будинку вона не
зможе, а відновити його також неможливо. Вартість нанесеного збитку становить 11 500 гривень. В даному будинку знаходились старі меблі, одяг та інші речі, які для неї ніякої
матеріальної цінності не представляють. Крім того, в будинку знаходились гроші в сумі 3
500 гривень, які вона збирала на
операцію. Всього вказаною подією їй завдано збитку
на загальну суму 15 000 гривень.
Вона вважає, що будинок підпалив ОСОБА_5, який
зобов'язується відшкодувати їй збитки.

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що у даному будинку
знаходилася квартира її померлої сестри АДРЕСА_4
, яка заповіла цю квартиру їй, вона
прописана у даному житлі, але не проживає. її
майно пошкоджено на загальну суму 9 392 гривень.

З врахуванням матеріального становища потерпілих, того, що вони є
пенсіонерами, отримують невеликий розмір пенсії,
потерпіла ОСОБА_2 проживала у даній садибі, яку змушена відновлювати за власний кошт, вона є її єдиним
місцем проживання, між знищенням майна
та заподіяною шкодою вбачається прямий причинний зв"язок, суд вважає, що
дана шкода є особливо значною, тому суд
погоджується із зміною обвинувачення.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 умисно знищив
чуже майно шляхом підпалу, що заподіяло
шкоду в особливо великих розмірах, тому його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.194 КК України.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує, що
злочин, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є особливо тяжким
злочином, особу підсудного, який
раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні троє малолітніх дітей, має тяжкий стан здоров"я.

Обставин, що обтяжують та
пом"якшують покарання підсудного, суд не вбачає.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для
застосування відносно підсудного ст.75
КК України з покладенням на нього певних обов'язків, оскільки, враховуючи
тяжкість злочину, особу винного, суд вважає,
що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, але в умовах
постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого
злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу підсудного, середовище, в якому він перебуває.

Щодо цивільного позову ОСОБА_2 до підсудного про
відшкодування майнової шкоди,
завданої внаслідок злочину, то суд вважає за можливе залишити його без розгляду
у зв"язку з клопотанням цивільного позивача.

Керуючись ст.ст.323, 324, 335 КПК України, суд

з асудив:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст.194 КК України та призначити
покарання у вигляді позбавлення волі строком на п"ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від
відбування призначеного покарання, якщо він
протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

Зобов»язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання
чи роботи, публічно попросити пробачення у потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну
силу залишити попередній -підписка про невиїзд.

Речовий доказ по справі: одноразова запальничка, яка
знаходиться на зберіганні в камері
зберігання речових доказів Рівненського РВ УМВС України, знищити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом 15 діб
з моменту його проголошення.