Справа № 314/509/15-к Провадження № 1-кп/314/82/2015
ВИРОК
іменем України
13.05.2015 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
· головуючого судді ОСОБА_1 ,
· при секретарях ОСОБА_2 ,
· з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вільнянськ Запорізької області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільнянськ Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
03.11.2014 року приблизно о 00.30 годині ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи за попередньою змовою з невстановленою по справі особою, шляхом пошкодження замка на вхідних дверях, проникли до приміщення будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де прослідували до однієї з кімнат, проте, не знайшовши у ній цінних речей, зайшли до іншої кімнати, в якій знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою відкритого викрадання чужого майна, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , а саме наносячи металевим предметом удари в область шиї та ніг останнього, примушував потерпілого передати йому грошові кошти, і ОСОБА_6 вказав на праву кишеню своєї сорочки, де зберігались гроші, після чого ОСОБА_5 шляхом ривка нагрудної кишені сорочки, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого в розмірі 100 гривень.
У свою чергу невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, спостерігаючи за діями ОСОБА_5 , і продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, направлення на скоєння грабежу, почав перевіряти ліжко та постіль на наявність прихованих грошових коштів, проте, нічого не знайшовши, схопив ОСОБА_7 за праву руку та смикнув її, завдавши останній фізичного болю.
Після цього, ОСОБА_5 спільно з невстановленою по справі особою зникли з місця вчиненого злочину, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 майнові збитки на суму 100 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, він повністю визнає свою провину, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що, дійсно, в кінці 2014 року він за пропозицією малознайомого хлопця разом прийшли до будинку АДРЕСА_3 з метою заволодіння грошовими коштами. В домі перебували чоловік та жінка похилого віку. Проте в будинку ніяких цінних речей вони спочатку не знайшли. Потім, вимагаючи від господаря будинку гроші, він декілька разів вдарив його металевою палицею в область ніг та шиї. Після цього чоловік кивком голови вказав йому на нагрудну кишеню сорочки, і він ривком витягнув звідти 150 грн. Проте чоловік попросив залишити йому якусь суму, і він повернув останньому 50 грн., а 100 грн. забрав собі, після чого вони разом з малознайомим хлопцем покинули будинок, гроші витратили на власні нужди. Зараз в скоєному щиро кається, повернув потерпілому гроші.
Оскільки обвинувачений в суді беззастережно визнав свою вину у повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.
Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, повне відшкодування потерпілому завданої шкоди.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого, - судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається особою, раніше не судимою, на обліку у лікарів: психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи наявність обставин, що пом`якшує, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій кваліфіковані його дії, та вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_5 на період іспитового строку обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов на суму 100 грн. Проте, оскільки в ході судового розгляду ОСОБА_5 повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, останній від заявлених позовних вимог відмовся, що підтверджується долученою до матеріалів провадження розпискою. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає за необхідне прийняти від потерпілого ОСОБА_6 відмову від позову.
Суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_5 судових витрат у справі в зв`язку з проведенням судової-дактилоскопічної експертизи, оскільки її проведення відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.
Речові докази відсутні.
Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити обраний раніше ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину,
передбаченому ч.3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у
вигляді 4-х ( чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період встановленого іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Прийняти від потерпілого ОСОБА_6 відмову від позову.
До набрання вироком законної сили змінити обраний раніше ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати період утримання його під вартою з 27.11.2014 року по 13.05.2015 року.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

13.05.2015