Ухвала

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А. та Гриціва М.І.,

розглянувши в
судовому засіданні в місті Києві 8 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на судові рішення щодо нього,

встановила:

вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2006
року, залишеного без зміни ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 27
березня 2007 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця села
Новомильська Здолбунівського району Рівненської області, такого, що згідно
з ст. 89 КК України не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 7 років.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він
ІНФОРМАЦІЯ_1року близько 16 години, будучи в стані алкогольного сп'яніння, в
квартирі АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав удар
кулаком у ліву скроню голови потерпілого ОСОБА_2., чим заподіяв умисне тяжке
тілесне ушкодження, що спричинило його смерть.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та доповнення до неї, засуджений
ОСОБА_1 вважає, що смерть ОСОБА_2. настала не від його удару, а внаслідок
падіння з висоти власного росту і удару об край унітазу, а також від побиття
його палицею свідком ОСОБА_3. У зв'язку з цим просить вирок змінити та з
урахуванням фактично вчинених ним дій призначити покарання, не пов'язане з
ізоляцією від суспільства.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів не вбачає підстав для внесення справи на розгляд
касаційного суду з огляду на таке.

Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1. в інкримінованому йому злочині, суд
послався на показання самого засудженого, у яких він не заперечував факту
сварки із ОСОБА_2. й удару кулаком йому в скроню, аналогічних показань свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4., які були очевидцями заподіяння цього удару.

Згідно з даними висновків судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_2. настала від забою-компресії
головного мозку внаслідок закритої черепно-мозкової травми, ускладненої
переломом кісток черепа та крововиливами під оболонку головного мозку.
Виявлений на трупі перелом лівої скроневої кістки з переходом на криловидну
кістку міг утворився від одного удару твердим предметом у цю частину тіла.

Під час судового розгляду справи були перевірені твердження ОСОБА_1. про отримання потерпілим
ушкоджень внаслідок падіння й побиття його палицею свідками ОСОБА_3. і ОСОБА_4.
та обґрунтовано визнані безпідставними. Посилаючись на дані додаткових
судово-медичних експертиз, проведених у суді, оцінених у сукупності з іншими
зазначеними у вироку доказами, суд встановив, що смерть ОСОБА_2. настала саме від одного удару
кулаком у скроню, завданого засудженим, і не могла наступити від падіння на
тверду випуклу поверхню чи побиття його зазначеними свідками.

Тому доводи скарги про незаконність засудження є безпідставними.

Кваліфікація дій ОСОБА_1. за ч. 2 ст. 121 КК України є правильною.

Посилання у скарзі на відсутність умислу на заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень є необґрунтованими, оскільки сила та спрямованість удару, причини
його заподіяння переконують у тому, що ОСОБА_1. діяв умисно на заподіяння
будь-яких тілесних ушкоджень, в тому числі й тих, що фактично настали.

Що стосується покарання, то воно призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня
тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, обставин, що впливають
на відповідальність, у тому числі й тих, на які є посилання у скарзі. У даному
випадку обране покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів. Підстав для його пом'якшення не встановлено.

Інших приводів для зміни судових рішень у касаційній скарзі не зазначено.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

С у д д і:

Паневін В.О. Коротких
О.А. Гриців М.І.