Справа № 361/9774/13-к
Провадження № 1-кп/361/506/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2013 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю прокурора - Блінової Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження за № 0004336 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Чернігівської

області, українця громадянина України, із неповною середньою

освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого

в АДРЕСА_1

Київської області, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3

будинок № 15 АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України (ред. 2001р.)

ОСОБА_2 16 лютого 1987 року

народження , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4

Київської області , українця громадянина України , із повною

середньою освітою , офіційно не працюючого , не одруженого,

проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5

Броварського району Київської області, раніше не судимого,.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України (ред. 2001р.)

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно, вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб , при таких обставинах.

Так, 22 липня 2013 року близько 14 години в с. Семиполки Броварського району Київської області, обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували в районі будинку № 8 по вул. Миру, де побачили під парканом радіатор від вантажного автомобіля «ГАЗ-53». В подальшому у обвинувачених виник намір на таємне заволодіння чужим майном. Після того, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, домовившись між собою, обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підійшли до паркану та незаконно, таємно заволоділи радіатором від вантажного автомобіля «ГАЗ-53», вартістю 350 гривні, який на праві власності належав потерпілому ОСОБА_3 ОСОБА_4, після чого з викраденим зникли з місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому викрадений радіатор, обвинувачені продали односельцю ОСОБА_5 за 133 гривні, вирученими коштами розпорядились на власний розсуд. Своїм незаконним, кримінальним правопорушенням, обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спричинили потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 350 гривні.

Такі дії, обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину в пред'явленому обвинувачені визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, факт та обставити правопорушення підтвердив та пояснив, що він дійсно 22.07.2013 року близько 14 години, разом з знайомим ОСОБА_2, перебували в районі будинку № 8 по вул. Миру, що в с. Семиполки Броварського району Київської області, де робили прибирання, і побачили під парканом радіатор від вантажного автомобіля «ГАЗ-53». В подальшому вони, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, домовившись між собою, таємно заволоділи радіатором від вантажного автомобіля «ГАЗ-53», після чого викрадений радіатор, вони продали односельцю ОСОБА_5 за 133 гривні, який скуповує металолом, вирученими коштами розпорядились на власний розсуд, на купівлю цигарок, продуктів. Радіатор викрали, так як не було коштів, щоб купити цигарок, хто перший запропонував вчинити крадіжку не може згадати, раніше він правопорушень не вчиняв, потерпілому відшкодували матеріальну шкоду. Просить не наказувати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному та надати шанс для виправлення, більше не допустить подібного.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину в пред'явленому обвинувачені визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, факт та обставити правопорушення підтвердив та пояснив, що він дійсно 22.07. 2013 року близько 14 години разом ОСОБА_1 перебували в районі будинку № 8 по вул. Миру, в с. Семиполки Броварського району Київської області, де по вказівці дільничного інспектора, прибирали від буряну територію, поблизу будинку. Там, коли виривали біля тину буряни, побачили під парканом радіатор, від вантажного автомобіля «ГАЗ-53», та вирішили ним заволодіти, хто перший запропонував це зробити, не памятає, наче разом. В подальшому, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, домовившись між собою, таємно заволоділи радіатором від вантажного автомобіля «ГАЗ-53», після чого викрадений радіатор, продали односельцю ОСОБА_5 за 133 гривні, який скуповує металолом, вирученими коштами розпорядились на власний розсуд, на купівлю цигарок та інше. Просить не наказувати його суворо та врахувати, що він повністю визнав свою вину у вчиненому розкаюється, раніше не притягувався до відповідальності, більше не допустить подібного та надати шанс для виправлення.

Покази обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам провадження, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають сумніву, щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке виразилось в незаконному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини провадження, учасниками судового розгляду не оспорюються та зясувавши правильне розуміння обвинуваченими, прокурором, зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та дослідженням таких матеріалів провадження, що характеризують їх особу.

Таким чином, суд аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в вчиненні ними, незаконного таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, що спричинила потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 350 гривні - доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність .

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує: - за ч.2 ст. 185 КК України /в ред.2001 р./, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує: - за ч.2 ст. 185 КК України /в ред.2001 р./, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що вказане правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості, особи обвинувачених, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, що пом'якшують і обтяжують покарання, дані про його особу. А також розясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 суд визнає такі: як визнання вини та каяття в скоєному, відшкодування матеріальної шкоди, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 передбачених ст.67 КК України, в обвинувальному акту затвердженого прокурором не вказано, в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що пом'якшують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає такі: як визнання вини та каяття в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відшкодування матеріальної шкоди, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 передбачених ст.67 КК України, в обвинувальному акту затвердженого прокурором не вказано, в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує вище наведене, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він задовільно характеризується по місцю проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав повністю вину та щиро розкаявся в скоєному, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, цивільний позов по справі не заявлено. Обвинувачений, як особа не являється небезпечним для суспільства, має постійне місце проживання та неофіційно працює. Тому, суд приходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує вище наведене, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він задовільно характеризується по місцю проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав повністю вину та щиро розкаявся в скоєному, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, цивільний позов по справі не заявлено. Обвинувачений, як особа не являється небезпечним для суспільства, має постійне місце проживання, на даний час хворіє, не може працювати. Тому, суд приходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаним особам до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі в обвинувальному висновку не вказані.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, визнати винуватим у предявленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (ред. 2001 р.), та призначити йому покарання за цією статтею у виді 2-х (двох) років обмеження волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання в виді обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном - 1 (один) рік, в період якого зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_2 , визнати винуватим у предявленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (ред. 2001 р.), та призначити йому покарання за цією статтею у виді 2-х (двох) років обмеження волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання в виді обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном - 1 (один) рік, в період якого зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

Заходи забезпечення кримінального провадження, стосовно обвинувачених в порядку, передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України, не застосовувались.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя М. П. Шевчук