Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/826/15-к
Провадження по справі № 1-кс/514/146/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 року смт Тарутине
Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 розглянув клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області звернулась ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що СВ Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області розслідуюється кримінальне провадження № 0000337, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст.296 КК України.

29 січня 2015 року ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області за клопотанням слідчого СВ Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасове вилучене майно по справі № 514/126/15-к було накладено арешт на мобільний телефон марки «Nokia z800»; грошові кошти в сумі 1121 долар США; записну книжку сірого кольору із синіми вставками; папірець з написом номеру телефону « НОМЕР_1 Чебан Олег п. Бородіно»; папірець з написом «Вольное, ОСОБА_6 фер. Хоз-во « ОСОБА_7 » вул. Леніна 15, 25 т. НОМЕР_2 , які були вилучені в ході особистого огляду при затриманні підозрюваного у вчинені зазначених кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , з подальшим зберіганням їх в кімнаті речових доказів Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

З зазначеною ухвалою слідчого судді вона не погоджується, оскільки вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно суддя безпідставно наклав арешт на перелічене вище майно, оскільки це майно належить не підозрюваному ОСОБА_8 , а їй його дружині. Так, грошові кошти в сумі 1121 долар США були подаровані їй її батьками на весіллі та на хрещені її малолітньої дитини 27 грудня 2014 року. Також, частина з вказаної суми обміняна з національної валюти в іноземну з грошей, які були виплачені їй у якості матеріальної допомоги при народжені дитини. Крім того, посилаючись на те, що вона як власник майна не була присутня під час розгляду зазначеного клопотання про арешт майна просить скасувати арешт частково, а саме на грошові кошти в розмірі 1121 долар США які належать їй та повернути їх.

В судовому засіданні ОСОБА_5 просила задовольнити її клопотання в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на його безпідставність.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, підтримавши доводи прокурора.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгяді клопотання, дослідивши матеріали, які були додані до нього, як слідчий суддя вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до змісту ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 25 червня 2014 року внесено відомості до ЄРДР за №0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, 23 липня 2014 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000391, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. 28 липня 2014 року кримінальне провадження №0000337 об`єднане з кримінальним провадженням №0000391 та визначено кінцевий реєстраційний номер №0000337.

30 вересня 2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру в вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в домоволодіння та за ч.4 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинені із застосуванням вогнепальної зброї заздалегідь заготовленої для нанесення тілесних ушкоджень. Дане повідомлення про підозру було вручено підозрюваному ОСОБА_8 26 січня 2015 року.

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у скоєнні злочину, ОСОБА_8 був затриманий 26 січня 2015 року о 12 годині 45 хвилин.

Також, з протоколу тимчасово вилученого майна від 26 січня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_8 вилучено наступні речі: мобільний телефон марки «Nokia z800»; грошові кошти в сумі 1121 долар США; записна книжка сірого кольору із синіми вставками; папірець з написом номеру телефону « НОМЕР_1 Чебан Олег п. Бородино»; папірець з написом «Вольное, ОСОБА_9 фер. Хоз-во « ОСОБА_7 ул. Леніна 15, 25 т. НОМЕР_2 ».

Тож, майно, на яке накладено арешт, має значення в якості речового доказу в кримінальному провадженні №0000337, а також відповідає критеріям визначеним ч. 2 ст.167 КПК України.

Заявницею всупереч вимогам ч.1 ст.174 КПК України в судовому засіданні не було доведено: 1) що зазначене майно належить саме їй, 2) що в подальшому відпала потреба в застосуванні цього заходу , 3) що арешт накладено безпідставно.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Тарутинського райсуду Одеської області від 29.01.2015року про накладення арешту на майно не оскаржив в апеляційному порядку, що дає підстави вважати, що речі на які накладено арешт належать останньому.

Керуючись, ст.ст. 170- 174,309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1