АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-305
2007 р. Головуючий
365 ч. 3 КК Казидуб
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30"
жовтня 2007 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ільченка A.M.

суддів Соломки І.А.,
Колодницького Е.Й.

з участю
прокурора Гасич О.В.

розглянувши
справу за апеляційним поданням прокурора, який приймав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, на постанову судді Придніпровського райсуду м. Черкаси від 12
жовтня 2007 р. про скасування постанови про порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_1,

встановила:

Даною постановою
судді скасовано постанову старшого прокурора відділу прокуратури Черкаської
області від 17.08.2007 р. про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1, 1983
р. н., за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України та відмовлено
в порушенні кримінальної справи.

Постановляючи
таке рішення, суддя послалась у постанові на те, що дані, які послужили
прокурору підставами для порушення кримінальної справи щодо арбітражного
керуючого ОСОБА_1 не містять наявність ознак злочину в його діях.

В апеляційному
поданні прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
просить скасувати постанову судді та скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 перевищив
свої повноваження і порушив вимоги ст. 26 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» , продавши частину
котельні ВАТ «Золотоніське РТП» за договором купівлі-продажу ПП «Сільвер-Фуд».
Прокурор стверджує, що були всі підстави, передбачені ст.ст. 94, 98 КПК України
для порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_1

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора про задоволення
апеляційного подання з наведених у ньому підстав, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційного подання, колегія суддів вважає, що
апеляційне подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
вимог ч. 2 ст. 94 КПК України кримінальна справа може бути порушена тільки в
тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак складу
злочину.

Як вбачається з
матеріалів перевірки підставами для порушення кримінальної справи стосовно
ОСОБА_1 стали рішення господарського суду Черкаської області від 25 жовтня

2

2005 p. про визнання ВАТ «Золотоніське РТП» банкрутом і
призначення ОСОБА_1 як ліцензованого арбітражного керуючого ліквідатором
банкрута, який перевищив свої службові обов'язки і здійснив 25.04.2006 р.
реалізацію за договором купівлі-продажу частини котельні з обладнанням ,
належної банкруту «Золотоніське РТП» на користь ПП «Сільвер-Фуд» за ціною
147395,5 грн., фактична ринкова вартість якої 210655 грн. Відповідно до вимог
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом» котельня підлягала передачі до комунальної власності. Внаслідок дій
ОСОБА_1 Золотоніській міській Раді завдано збитків на 210655 грн.

На погляд
старшого прокурора відділу прокуратури Черкаської області арбітражний керуючий
ОСОБА_1 умисно перевищив свої повноваження і вчинив дії, які завдали тяжкі
наслідки міській територіальній громаді, тобто вчинив протиправні діяння,
передбачені ст.. 365 ч. 3 КК України.

Між тим, як
видно з матеріалів перевірки з приводу тих же даних, які послужили прокуророві
відділу підставами для порушення кримінальної справи, існують інші протилежні
за значенням обставини, дійсність й достовірність яких була встановлена на
підставах і в порядку, встановленому як нормами КПК України, так і іншими
законами України.

Зокрема, згідно
з рішенням господарського суду Черкаської області від 25 жовтня 2005 р. ВАТ
«Золотоніське РТП» було визнано банкрутом, а ОСОБА_1 призначено ліквідатором.
Відповідно до вимог комітету кредиторів, фонду державного майна та ДВС
Золотоніського району ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» приступив до виконання
функцій ліквідатора. Для цього він письмово звернувся до органів міської і
обласної влади, прокуратури та відділу з питань банкрутства Черкаської області
з листом від 30.11.2005 р. № 101/3, а ще раніше, 11.11.2005 р. до
Золотоніського міського голови, голови Золотоніської районної ради про намір
реалізувати майно боржника.

Міський голова
м. Золотоноша письмово відповів 23.11.2005 р. за № 2833, що Золотоніська міська
влада не має наміру використовувати потужності котельні для опалення міста
Золотоноша і у подальші роки не зацікавлена у її придбанні.

Тому частина
котельні була виставлена на публічні торги за ціною 210565 грн. згідно експертної
оцінки, про що дано об'яву в обласну газету «Нова доба». Торги не відбулися
внаслідок відсутності покупця. У спосіб, передбачений законом, за рішенням
комітету кредиторів, вартість котельні була знижена на 30 % і становила 147395,
5 грн., про що знову було дано об'яву у пресі та повідомлено міського голову м.
Золотоноша та Золотоніську міжрайонну прокуратуру.

Ще у 2004 р.
частину котельні ВАТ «Золотоніське РТП» на вимогу ДВС Золотоніського відділу
управління юстиції було реалізовано примусово і ніяких заперечень з боку
міської влади чи органів прокуратури не було.

25.04.2006 р.
була укладена угода купівлі-продажу котельні, засвідчена нотаріусом і майно
передано покупцеві ПП «Сільвер-Фуд», а кошти розподілені між пенсійним фондом,
податковою інспекцією, центром зайнятості, фондом держмайна.

Як видно з
протоколу допиту в якості свідка нотаріуса ОСОБА_2 під час посвідчення договору
купівлі-продажу котельні було встановлено , що до котельні не був під'єднаний
жодний об'єкт сфери комунальної інфраструктури , котельня являлась повною
власністю ВАТ «Золотоніське РТП», в ній частки державної власності не було та
Золотоніська міська рада відмовилася отримати у власність вказану частину
котельні ( а. с. 47 кримінальної справи № ).

Після продажу
частини котельні, 25.05.2006 р. Золотоніська міська рада вирішила надати
покупцеві ПП «Сільвер-Фуд» дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження
для відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 під придбане не житлове приміщення
(котельню).

3

Станом на 17.08.2007 р.
заборгованість банкрута перед
місцевим бюджетом м.
Золотоноша повністю погашена.

Скасовуючи постанову ст. прокурора відділу
облпрокуратури про порушення кримінальної справи суддя мотивовано зазначила у
своїй постанові, що всі наведені вище дії арбітражного керуючого, ліквідатора
ОСОБА_1 були відомі як Золотоніській міжрайонній прокуратурі, прокуратурі
Черкаської області, так і Золотоніській міській раді, Золотоніській
райдержадміністрації, але на протязі 1 року ніякого реагування з їх сторони не
було. Органи прокуратури перш за все повинні були перевірити діяльність
посадових осіб Золотоніської міської ради на предмет порушення ними постанови
Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 р. №2074.

Проаналізувавши
все викладене в сукупності, суддя прийшла до обгрунтованого висновку про те, що
в матеріалах справи немає достатніх даних, які б вказували на умисні дії
ОСОБА_1, направлені на перевищення своїх службових повноважень та заподіяння
тяжких наслідків, тобто ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України і
правильно скасувала постанову ст. прокурора відділу і відмовила у порушенні
кримінальної справи.

Цей висновок
судді не викликає сумнівів у його об'єктивності, оскільки був встановлений за
наслідками перевірки необхідної та достатньої сукупності матеріалів, на
підставі яких була винесена постанова про порушення справи.

Погоджуючись з
мотивацією судді в постанові, колегія суддів зазначає також, що порушення
справи тільки щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 без урахування даних про
безпосередню участь у підготовці до продажу частини котельні інших осіб з боку
Золотоніської міської ради та виділення землі під цей об'єкт після його
реалізації, що може бути протиправним, було передчасним.

При розгляді
апеляційного подання не встановлено порушень вимог КПК України, за яких
постанова судді підлягала би скасуванню.

Наведені в
апеляційному поданні прокурора доводи в основному ґрунтуються на аналізі тих
даних, які послужили підставами для порушення справи і які були предметом
судового розгляду. Ніяких нових доводів чи даних в апеляції прокурора не
наведено. Вони не спростовують правильність висновків постанови судді, а тому є
безпідставними.

Керуючись ст.ст.
362, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції
залишити без задоволення, а постанову судді Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 12 жовтня 2007 року про скасування постанови ст. прокурора відділу
прокуратури Черкаської області від 17.08.2007 р. про порушення кримінальної
справи щодо ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 365 КК України залишити без зміни.