Справа №
ВИРОК

іменем України

28 березня 2007
року Теребовлянський районний суд в
складі:

головуючої:
судді Янішевської Л.С. ,

при секретарі
Кузій Н.С,

за участю
прокурора Савки М. В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та мешканця м.
АДРЕСА_1 громадянина України, українця,
з середньою освітою,
непрацюючого, неодруженого, несудимого,
за ч. 1 ст. 121,
ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 9 квітня 2006 року біля 14 год., знаходячись на вул. АДРЕСА_1, будучи в стані алкогольного
сп"яніння, маючи намір грубо
порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, підбіг до ОСОБА_2 ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. , які в той час також
знаходились на вулиці та між собою сперечались,
і безпричинно почав наносити братам ОСОБА_4 удари по різних частинах
тіла, висловлюючись нецензурними словами
та показуючи над ними свою зверхність.

Далі, ОСОБА_1 побачивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4. з метою захисту своїх прав та законних
інтересів чинять йому достатній опір і захищаються, підняв із поверхні землі скляну пляшку з-під
горілки і умисно наніс нею удар по голові ОСОБА_3., від якого останній впав, втративши свідомість.

В той
час, коли ОСОБА_4. повернувся у бік брата для надання йому
допомоги, ОСОБА_1 продовжуючи свої
протиправні дії, діючи з умислом на
заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних
ушкоджень, тією ж пляшкою умисно наніс
йому удар по обличчю, спричинивши тим
самим рану в ділянці носогубної складки. Після цього, підсудний з місця вчинення злочину втік.

Своїми
діями ОСОБА_1. спричинив потерпілому ОСОБА_3. тілесні ушкодження, які виразились у припухлості в тім"яній
ділянці голови і згідно з висновком експерта № 169 від 30.06.2006 року
кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження,
а потерпілому ОСОБА_4 - тілесні
ушкодження, які виразились у невиправній
рані обличчя зліва (рубця в ділянці носогубної складки), двох подряпин передньолівої поверхні шиї, синця лоба,
і які відповідно до висновку експерта № 168 від 30.06.2006 року
кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров"я.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. повністю визнав свою вину у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст. 121,
ч.1 ст. 296 КК України, і показав,
що 9 квітня 2006 року біля 14 год. він і його знайомий ОСОБА_2
знаходились на вул. АДРЕСА_1, де разом
із потерпілими ОСОБА_4 . та ОСОБА_4 .
вживали алкогольні напої. Біля 16 год.
ОСОБА_2. та ОСОБА_3 відійшли в сторону і затіяли бійку. В той час, коли ОСОБА_4.
намагався припинити вказану бійку,
він також вступив у неї, маючи
намір допомогти ОСОБА_2, в результаті
чого отримав від ОСОБА_4. удар по
обличчю.

Далі, діючи з умислом на грубе порушення
громадського порядку та заподіяння тілесних ушкоджень братам ОСОБА_4, він підняв із поверхні землі скляну пляшку
з-під горілки і умисно наніс нею удар по голові ОСОБА_3., від якого останній впав та на декілька секунд
втратив свідомість. Коли на допомогу ОСОБА_3. підбіг його брат ОСОБА_4. , він тією ж пляшкою умисно наніс удар по
обличчю останньому і після цього з місця вчинення злочину втік. Крім того,

підсудний
показав, що під час вчинення ним таких
протиправних дій щодо потерпілих, які
тривали до 30 хвилин, він висловлювався
нецензурною лайкою, ображав
потерпілих, проявляв над ними свою
зверхність.

Оскільки
у вчиненні хуліганства та умисного тяжкого тілесного ушкодження за ознакою
непоправного знівечення обличчя підсудний повністю визнав вину, щиро розкаявся, погодився із усіма доказами, зібраними органом досудового слідства і які
доводять його вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, відмовившись від їх дослідження під час
судового розгляду, суд відповідно до
ч.3 ст. 299 КПК України вважає визнати
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову, які ніким не
оспорюються.

Таким
чином, суд приходить до переконання про
доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні злочинів,
та кваліфікує його дії за ознаками ч.1
ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю, та
за ч.1 ст. 121 КК України як умисне
тяжке тілесне ушкодження за ознакою непоправного знівечення обличчя.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1суд,
відповідно до вимог ст. 50, 65-67,
66, 69 КК України, враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки вчинених злочинів, особу
винного, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного є те, що він вчинив злочин у стані алкогольного
сп"яніння.

До
обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить те, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті
злочину, добровільно відшкодував
заподіяну злочином шкоду.

Аналізуючи
в сукупності наведені обставини, що
пом"якшують покарання, враховуючи
особу ОСОБА_1., який вперше притягується
до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, думку потерпілих, які просять не позбавляти волі
підсудного, суд визнає ці обставини та
дані про його особу такими, що істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом"якшення
покарання, а тому вважає за доцільне
застосувати ст. 69, ст. 75 КК України, призначивши ОСОБА_1покарання у виді
позбавлення волі в розмірі, нижче від
найнижчої межі, встановленої в санкції
ч.1 ст. 121 КК України, та звільнивши ОСОБА_1. від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КІЖ України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 121, ч.1
ст. 296 КК України і призначити йому покарання:

за
ч.1 ст. 121 КК України із застосуванням
ч.1 ст. 69 КК України - 3 (три) роки
позбавлення волі;

за ч.1 ст. 296 КК України - 1 (один) рік і 6 (шість)
місяців обмеження волі.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточне покарання призначити 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1.
від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку
тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з
ч.1 ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1. наступні обов"язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний
захід - підписку про невиїзд - залишити ОСОБА_1без змін до вступу вироку в
законну силу.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через
Теребовлянський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.