Справа № 526/1782/13-к
Провадження № 1-кп/526/124/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2013 року Гадяцький
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючої судді
Заколодяжної О.А.

при секретарі
Шульзі Н.М.

за участю прокурора
Афанасьєва О.В.

захисника обвинуваченого адвоката
ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3

обвинуваченого
ОСОБА_4

потерпілих
ОСОБА_5, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Гадяч
кримінальне провадження зареєстроване
в Єдиному реєстрі досудових
розслідувань за №0000668 від 13.06. 2013
року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

та жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, освіта середня
спеціальна,

одруженого, не
працює , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
119 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 13.06.2013 року, близько 01 години 20
хвилин , на 3 км. автодороги «Лохвиця -
Гадяч», в напрямку від міста Гадяч, на
території літнього майданчика для
відпочинку кафе «У Петровича», під час
сварки із ОСОБА_6, наніс йому удар
кулаком в область нижньої щелепи,
від чого ОСОБА_6 впав на покриття з
тротуарної плитки, вдарившись головою
об нього.

В результаті падіння ОСОБА_6 отримав
тілесні ушкодження у вигляді
політравми: множинних
субарахноїдальних крововиливів в
головному мозку, мозочку та спинному
мозку у шийному відділі, внутрішньо
мозкового крововиливу в лівій півкулі,
крововиливи в мякі покрови голови з
внутрішньої поверхні зліва, перелому
лівої потиличної кістки з переходом
на основу черепа, набряку головного
мозку, перелому третього шийного
хребця в ділянці правої дуги з
крововиливом на рівні 3,4-го хребця в
м»які тканини , які по своєму характеру
є прижиттєвими і згідно висновку
судово-медичної експертизи № 113 від
26.07. 2013 року утворилися від однієї
травматичної дії тупих твердих
предметів і стосовно живої особи
відносяться в комплексі до тяжких
тілесних ушкоджень, від яких
потерпілий помер 19.06. 2013 року під час
лікування в Гадяцькій ЦРЛ.

Під час вчинення вказаних дій
ОСОБА_4, наносячи удар по голові
ОСОБА_6, не бажав спричинення
зазначеної шкоди здоров'ю, але повинен
був та міг передбачити його
падіння, та настання від цього
суспільно-небезпечних наслідків у
вигляді смерті.

Дії ОСОБА_4 органами досудового
розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.119
КК України як вбивство, вчинене через
необережність.

07листопада 2013 року між
обвинуваченим та потерпілими була
укладена угода про примирення у
кримінальному провадженні
відповідності до вимог ст.471 КПК
України.

Згідно даної угоди обвинувачений
ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_2
дійшли згоди щодо правової
кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1
ст.119 КК України та погодили покарання,
яке повинен понести ОСОБА_4, із
застосуванням положень ст.69 КК України
у виді 2 (двох) років обмеження волі та
відповідно до ст.75 КК України
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 (один) рік. Матеріальна та
моральна шкода, завдана потерпілим,
відшкодована добровільно. Наслідки
укладання та затвердження даної угоди
згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України
оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив, що права, надані
йому законом у зв'язку з укладенням
Угоди про примирення розуміє, з
наслідками укладення та затвердження
Угоди про примирення обізнаний,
характер обвинувачення та його суть
зрозумілі, обраний вид покарання, який
застосовується до нього у разі
затвердження угоди з ним узгоджено та є
цілком зрозумілим, виконати взяті на
себе відповідно до Угоди про
примирення зобов'язання він може
виконати реально, свою вину у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 119 КК України
визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст. 474 КПК України,
не має сумнівів у добровільності та
істинності позиції обвинуваченого
ОСОБА_4. Суд переконаний, що укладення
Угоди про примирення є добровільним і
не вбачає необхідності витребовувати
додаткові документи та викликати в
судове засідання інших осіб, а також
досліджувати докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 віднесений до
злочинів середньої тяжкості, тому
укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про
відповідність Угоди вимогам ст. 474
КПК України, суд, враховує, що умови
Угоди про примирення не суперечать
вимогам КПК України, правова
кваліфікація дій кримінального
правопорушення вірна, умови угоди
відповідають інтересам суспільства та
не порушують прав, свобод, чи інтересів
сторін або інших осіб, укладення угоди
сторонами відбулося добровільно і не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді; кримінальне
провадження свідчить про наявність
фактичних підстав для визнання
винуватості та примирення.

Згідно ч.5 ст. 65 КК України у випадку
затвердження вироком угоди про
примирення, суд призначає покарання,
узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного суд дійшов
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди про примирення між
потерпілими ОСОБА_5, ОСОБА_2та
обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення
останньому узгодженого сторонами
покарання із застосуванням положень
ст.69 КК України у виді 2 (двох) років
обмеження волі та відповідно до ст.75 КК
України звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 1 (один) рік.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого є з»явлення із
зізнанням, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданих
збитків, позитивна характеристика з
місця проживання .

Обставин, що обтяжують покарання, судом
не встановлено.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_2 від
заявленого нею цивільного позову до
обвинуваченого ОСОБА_4.

Питання про речові докази суд вирішує
відповідно до вимог статті 100 КПК
України.

Керуючись ст.373,374, ч.3 ст. 394, 475 КПК
України, суд-

з а с у д и в:

- Угоду про примирення від 07 листопада
2013 року по кримінальному провадженню №
0000668 від 13.06.2013 року, укладену між
обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими
ОСОБА_5 і ОСОБА_2 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК
України та призначити узгоджене
сторонами покарання з застосуванням
ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років
обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_4 від призначеного
покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк терміном на 1
(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України
покласти на засудженого ОСОБА_4
обов'язки:

1) повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи;

2) періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої
системи.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_2 від
заявленого нею цивільного позову до
обвинуваченого ОСОБА_4.

Речові докази: CD - диск із записом подій
залишити в матеріалах кримінального
провадження.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Гадяцький районний суд протягом
тридцяти днів з моменту його
проголошення з підстав передбачених ч.4
ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим: виключно з підстав
призначення судом покарання
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди, ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання, невиконання
судом вимог, встановлених частинами 4, 6.
7 ст. 477 КПК України, у тому числі
нероз'яснення йому наслідків укладення
угоди;

- прокурором: виключно з підстав
призначення судом покарання менш
суворого, ніж узгоджене сторонами
угоди, затвердження судом угоди у
провадженні, в якому угода не може бути
укладена.

Копію вироку суду негайно після його
проголошення вручити засудженому та
прокурору.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
О. А. Заколодяжна