У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Редьки А.І.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.

з участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 27 листопада 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_2. в інтересах засудженого
ОСОБА_1на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від

4
березня 2008 року.

Вироком суду засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

не судимого,

за ч. 3
ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, на підставі

ст. 75
КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком один рік;

Цим вироком засуджено також ОСОБА_3,
щодо якого касаційних скарг не надходило та касаційного подання не внесено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 4 березня 2008 року
вирок залишено без зміни.

Суд визнав ОСОБА_1винним у тому, що він, працюючи на посаді терміста цеху №
46 ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», у ніч з 18 на 19 березня 2007 року разом з
ОСОБА_3. вчинив замах на таємне викрадення металевих заготівок з приміщення
цеху № 21 та сейфу цеху № 30 на загальну суму 3 887 гривень 62 копійки.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду щодо
ОСОБА_1та виправдати його. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що вартість
викраденого майна є явно завищеною та не підтверджена жодним доказом, а тому
відсутні законні підстави для притягнення

ОСОБА_1до кримінальної відповідальності. Також указує, що не здобуто
доказів використання засудженим заздалегідь заготовленого ключа, яким був
відкритий сейф цеху № 30. Поряд із цим зазначає про невідповідність
призначеного покарання особі засудженого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необґрунтованість касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1у вчиненні
зазначеного злочину, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним
обставинам справи і підтверджується дослідженими судом і детально викладеними у
вироку доказами.

Доводи захисника ОСОБА_2. про неповноту
судового слідства є непереконливими і спростовуються матеріалами справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1у вчиненні замаху на крадіжку, суд послався на
показання засудженого ОСОБА_3, в яких він повністю визнав свою вину та розповів
про обставини вчинення крадіжки разом з

ОСОБА_1, що не суперечать показанням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,ОСОБА_7, які затримали ОСОБА_1 з частиною викрадених деталей. Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що під час відкриття
сейфу цеху № 30 виявили пошкодження замка, а також відсутність металевих
заготовок.

Зазначені в касаційній скарзі твердження захисника про відсутність доказів,
які підтверджують суму викрадених деталей та застосування заздалегідь
заготовленого ключа, не применшують правильності висновків суду, оскільки не
містять необхідних для цього об'єктивних даних, які б спростовували ці
висновки, а відтак не можуть бути підставами для скасування судових рішень.

Зокрема, за результатами проведених ревізій цехів № 21 та № 30 встановлено
суму викрадених деталей, достовірність яких не викликає сумніву.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи
справу за апеляцією захисника
ОСОБА_2., перевірив всі викладені в ній доводи, які за змістом є
аналогічними доводами касаційної скарги, в тому числі і щодо невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи, та з наведенням відповідних мотивів
визнав їх безпідставними, а вирок - законним і обґрунтованим.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б давали підстави
для скасування чи зміни судових рішень, не встановлено.

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог статей 65-67 КК України з урахуванням ступеня
тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, обставин, які
пом'якшують покарання в тому числі й ті, на які посилається захисник у
касаційній скарзі. Підстав для пом'якшення призначеного покарання, колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2. залишити без задоволення, а
вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської області від 4 березня 2008 року щодо ОСОБА_1 -
без зміни.

судді:

Редька А.І. Лавренюк М.Ю. Заголдний
В.В.