Справа № 11-683/2007р. Головуючий у 1-й інстанції* - Калантаєнко П.С.
ст. 186 ч. 2 Доповідач - Гончаров М. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня
"23" дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Безверхого
О.М.

суддів: Гончарова М. В.,

Сахнюка
В.Г.

з участю
прокурора: Кононової
Л. Ф.

та
адвоката: ОСОБА_4

засуджених: ОСОБА_1.

ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за

апеляціями
засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2. на вирок Конотопського

міськрайонного
суду від "6" липня 2007р.

яким, ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, в силу ст. 89
КК України не судимий

засуджений
за ст.
186 ч. 2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, раніше не судимий

засуджений
за ст.
186 ч. 2 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на З

(три) роки
обмеження волі.

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності
з вироком суду ОСОБА_1. і ОСОБА_2визнані
винними і засуджені за те, що 25 квітня
2007 року біля 12 години в районі універмагу по вул. Усп. Троїцька у м. Конотопі,
за попередньою змовою групою осіб,
відкрито, із
застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я до потерпілого
ОСОБА_3. заволоділи його мобільним телефоном "Нокія-7360"

вартістю
774 грн., сім-картою вартістю 25 грн. на
рахунку якої було 37грн., а всього на
суму 836 грн.

В апеляціях та
доповненнях до них:

засуджений
ОСОБА_1. не оспорюючи доведеність його винності у вчиненому злочині, зазначає про призначення йому сурової
міри покарання. Просить врахувати
те, що він вважається не

судимим, визнав свою провину, потерпілий до нього не має вимог і пом'якшити
покарання застосувавши ст. 75 КК України; засуджений
ОСОБА_2вказує
на те, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості скоєного ним злочину
та даним про його
особу. Просить врахувати
те, що він є
постраждалим від Чорнобильської катастрофи,
щире каяття, потерпілий його
вибачив і призначити йому покарання без обмеження волі, змінивши вирок суду.

Заслухавши
доповідь судді про обставини справи й зміст апеляцій, засуджених ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та адвоката
ОСОБА_4 які підтримала апеляції і
просили пом'якшити покарання, думку прокурора про залишення вироку суду без
зміни, а апеляції засуджених без
задоволення, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій колегія
суддів вважає, що задоволенню вони не
підлягають.

Дійшовши
висновку про те, що ОСОБА_1. і ОСОБА_2скоїли злочин за
обставин зазначених у вироку та кваліфікувавши їх злочинні дії за ст.
186 ч. 2 КК України суд призначив засудженим покарання яке відповідає ст. 65
КК України.

Як
вбачаться з вироку, при призначенні
ОСОБА_1і ОСОБА_2покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, роль кожного, дані про особу ОСОБА_1. і ОСОБА_2. та обставини, що
пом'якшують покарання, в тому числі і
ті, про які йдеться мова в апеляціях і
призначив ОСОБА_1покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції
закону, за яким він визнаний
винним, а ОСОБА_2визначив покарання значно нижче, тобто перейшов до іншого, більш м'якого виду основного покарання, тобто застосував до нього вимоги ст. 69
КК України.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що призначене засудженим покарання є
необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для пом'якшення призначеного
судом покарання, не вбачає.

Що
стосується застосування до ОСОБА_1. Закону України від 19.04.2007 року
"Про амністію", то підстав
немає.

Оскільки
ОСОБА_1. скоїв умисний тяжкий злочин, то
відповідно до п. "в" ст. 7 Закону амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за вчинення тяжкого або
особливо тяжкого умисного злочину.

Керуючись ст.
ст. 362, 366,
377 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Конотопського міськрайонного суду від 6 липня 2007 року відносно ОСОБА_1 та
ОСОБА_2залишити без зміни, а їх апеляції
- без задоволення.