Справа № 642/2489/15-к
Провадження № 1кп/642/301/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,
встановив:
27.02.2015 р. близько о 18.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насилля, знаходячись біля будинку № 23 по вул. Переяславській у м. Харкові, підійшов зі спини до раніше не знайомої ОСОБА_6 , та своєю рукою схопив останню за зап`ястя правої руки в якій вона тримала жіночу сумочку, та придавив її, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 604-ая/15 від 05.03.2015 р. у виді синців на правій руці, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, потерпіла ОСОБА_6 від болю відпустила руку якою тримала сумку, а ОСОБА_5 другою рукою схопив сумку торгової марки «Гернас» вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 32 від 16.03.2015 р. - 250 грн., в якій знаходились грошові кошти в розмірі 800 грн., мобільний телефон вартістю 820 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» на рахунку якої грошових коштів не було та яка матеріальної шкоди для потерпілої не становить, паспорт громадянина України, діоптричні окуляри та зв`язка ключів, які також матеріальної цінності для потерпілої не становлять, електронна книга в корпусі чорного кольору вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 32 від 16.03.2015 р. становить 875 грн. Після чого, ОСОБА_5 почав тікати по вул. Переяславській в сторону вул. Єлізарова в м. Харкові, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, направлений на відкрите заволодіння майном, з причин, що не залежали від його віолі, так як був затриманий ОСОБА_7 , який в той час проїжджав поруч.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України визнав повністю за обставин, викладених в описовій частині вироку, у вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, вказав, що 27.02.2015 року, намагався відкрито заволодіти майном потерпілої, а саме жіночою сумочкою через перебування у скрутному матеріальному становищі. Однак, був затриманий на місці скоєння злочину.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила обставини викладені в описовій частині вироку, вказавши, що претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має. Цивільний позов не заявила.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, за згодою всіх учасників процесу та відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів у справі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який хоча і відноситься до тяжких, однак не є закінченим, предмет злочину одразу у повному обсязі повернутий потерпілій. Крім цього, суд бере до уваги особу обвинуваченого його вік, стан здоров`я, те що він раніше не судимий, задовільно характеризується, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини та відсутності обставин, що його обтяжують, з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого з метою його виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Згідно положень ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Звільнити ОСОБА_5 з - під варти в залі суду негайно.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 28.02.2015 року.
Речові докази по справі, які передані потерпілій ОСОБА_6 під зберігаючу розписку - залишити останній як їй належні.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Головуючий: