Справа№487/3327/15-к
Провадження №1-кп/487/189/15
ВИРОК
Іменем України
18.05.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва матеріали кримінального провадження №1-кп/487/344/15 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 3 курсу Миколаївського національного аграрного університету, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідування було встановлено, що 04.03.2015 року в обідній час (більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні Миколаївського національного аграрного університету за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенко, 72, де також навчається ОСОБА_4 , побачив на столі в аудиторії №312 мобільний телефон, який належав ОСОБА_4 , після чого у ОСОБА_5 виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_4 , а також інших студентів Миколаївського національного аграрного університету, таємно викрав майно ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон LENOVOA 560, вартістю 2000 гривень, в якому знаходились сім-карти операторів мобільного зв*язку Лайф та Київстар, грошові кошти на рахунку, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 з місця скоєня кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001156 від 05.03.2015 р., слідчим Заводського РВ ММУ МВС України в Миколаївській області за погодженням з прокурором прокуратури Заводського району Миколаївської області 15.04.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, 15 квітня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення між сторонами, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно і в повному обсязі визнає обвинувачення в обсязі підозри в ході досудового розслідування, вартість викраденого майна підозрюваний ОСОБА_5 відшкодував в повному обсязі. Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у повному обсязі та зазначив, що вона розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, просив затвердити зазначену угоду.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку про можливість затвердження мирової угоди виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто злочин, за яким йому висунуто підозру, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 15 квітня 2015 року, між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001156 від 05.03.2015 р.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п*ятдесят) гривень 00 коп. в доход держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1