пр. № 1-кп/759/544/15
ун. № 759/8525/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

провівши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0003486 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_6 , потерпілий: ОСОБА_7 , захисник: ОСОБА_8 , обвинувачений: ОСОБА_5 , інші учасники судового провадження перекладачі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003486 від 11.04.2015 р., з додатками стосовно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 29 травня 2015 року.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акта, вважаючи, що по справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбачені ст. ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, колегія суддів приходить до висновку, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічного позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Натомість вказані вимоги закону виконані не були.
Крім того, Реєстр матеріалів досудового розслідування містить певні неузгодження між собою. Так, в п. 5 розділу 2 Реєстру зазначено, що 11.04.2015 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру, в цей же день вручено пам`ятку про процесуальні обов`язки підозрюваного (п. 28 розділу 1 Реєстру), а також в цей же день обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 20.04.2015 р. з 11 год. 30 хв. до 13 год. 20 хв. проведено допит підозрюваного ОСОБА_5 (п. 30 розділу 1 Реєстру), 06.05.2015 р. проведено ряд слідчих дій слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (п.п. 31-34 розділу 1 Реєстру).
Натомість, право на захист підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснено 20.04.2015 р. з 13 год. 25 хв. до 13 год. 30 хв. (п. 29 розділу 1 Реєстру), адвоката ОСОБА_8 призначено 12.05.2015 р. (п. 7 розділу 2 Реєстру), про призначення захисника з моменту набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного в Реєстрі не зазначено жодного процесуального рішення.
Вказані невідповідності в Реєстрі позбавляють суд перевірити законність проведення слідчих дій в частині забезпечення підозрюваного права на захист з урахуванням ч. 1 ст. 52 КПК України, відповідно до якої участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Крім того, згідно обвинувального акта та реєстру матеріалів ОСОБА_5 є громадянином Узбекистану. Згідно Реєстру лише 20.04.2015 р. у даному кримінальному провадженні було призначено перекладача ОСОБА_9 (п. 8 розділу 2 Реєстру), однак 11.04.2015 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру (п. 5 розділу 2 Реєстру), а також в цей же день обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Однак, враховуючи вищезазначений зміст Реєстру матеріалів досудового розслідування, суд не має можливості перевірити законність повідомлення ОСОБА_5 про підозру мовою, якою він достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт разом з додатками необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків з метою виконання прокурором вимог ч. 1 ст. 384 КПК України щодо письмового роз`яснення обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, а також реалізації права підозрюваного на захист згідно ст. 52 КПК України з моменту набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного та перекладу на мову, якою він володіє.

Крім того, прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, колегія суддів вважає, що дане клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину та за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічного позбавлення волі, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального провадження, чим перешкоджати встановленню істини, вчинити інші злочини та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання у м Києві та офіційно не працює, суд не вбачає підстав для призначення менш суворого запобіжного заходу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Враховуючи викладене та, керуючись ст. 314, ч. 3 ст. 315, ч. 1 ст. 384, ст.ст. 109, 177 -178, 183-184, 196, 205, 291, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003486 від 11.04.2015 р., стосовноОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, разом з додатками, повернути старшому прокурору прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_6 у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 09 червня 2015 року до 07 серпня 2015 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення в частині повернення обвинувального акта прокурору, в іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3