Справа №10-502в
Головуюч.1-1 інст. Закопайло В.В.
Категорія: ч.3ст.185 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007
року. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Харьківської області в складі:

головуючого Чижиченко
В.М.

суддів Придні
О.О., Щебетун Л.Н.

з участю
прокурора Крест'янинової
И.А.

засудженого ОСОБА_1.

захисника
засудженого ОСОБА_2

розглянувши
апеляції прокурора Богодухівського району Харківської області та засудженого
ОСОБА_1. на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 16
травня 2007

Рг

ВСТАНОВИЛА:

Цім вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженець м. Ддмітров, Донецької
області, українець, громодянин України, не працює, одружений, освіта середня,
ранше судимого: 31.07.00 р. Богодухівським р/с по ст. 140 ч.1 КК України (1960
року) - 1 рік позбавлення волі з річним іспитовим термином;

засуджений за
ч.3 ст. 185 КК України к
покаранню у в вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднана не вібута частина
покарання за вироком Богодухівського районного суду від 31.07.2000 року у
вигляді 6 місяців і остаточне покарання призначено у вигляді 3 років 6 міяців
позбавлення волі.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишен утримання під вартою.

В строк відбуття покарання зараховано час знаходження
засудженного з 29.09.2006 року під вартою, а також час знаходження його під
ватрою з 05.10.2001 року по 26.04.2002 року (6 місяців 21 день).

Згідно вироку ОСОБА_1. визнай винним в тому, що він раніш засуджений за
крадіжку умовно, під час іспитового строку в ніч з 25 на 26 грудня 2000 p., знаходячись в с. Хр. Микитівка,
Богодухівського району, Харювськоі області, вступив в попередній зговір з
ОСОБА_3 і спільно з ним таємно проникли в приміщення магазину № 7, який
належить Шарівському СПО, звідки викрали товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 3035 грн.

В ніч з 22 на 23 березня 2001 p., ОСОБА_1.,
знаходячись в смт Гути, Богодухівського району, Харківської області, вступив в
попередній зговір з ОСОБА_3 і спільно з ним таємно проникли в приміщення кафе
"Рубін", яке належить Первухінському радгоспробкоопу, звідки викрали
товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 548 грн. 17 коп.

В ніч з 13 на 14 травня 2001 p., ОСОБА_1., знаходячись в с. Хр. Микитівка, Богодухівського району, Харьковської області,
вступив в попередній зговір з ОСОБА_3 і спільно з ним таємно проникли в
приміщення магазину № 7, який належить Шарівському СПО, звідки викрали
товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 483 грн. 73 коп.

В ніч з 28 на 29 липня 2001 p., ОСОБА_1.,
знаходячись в смт Гути, Богодухівського

району, Харківської області, вступив в попередній зговір
з ОСОБА_3 і спільно з ним, таємно

проникли на територію ЗАТ "Первухінського цукрового
заводу", звідки викрали запасні частини к

тепловозам на загальну суму 7079 грн. 16 коп.

В ніч з 5 на 6 вересня 2001 p., ОСОБА_1.,
знаходячись в смт Гути, Богодухівського району, Харківської області, вступив в
попередній зговір з ОСОБА_3 і спільно з ним таємно проникли в приміщення каэфе
"Рубін", яке належить Первухінському радгоспробкоопу, звідки викрали
товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 980 грн. 78 коп.

На вище зазначений вирок суду 1-ї інстанції прокурором
Богодухівського району Харківської області, який затверджував обвинувальний
висновок, подана апеляція зі змінами, в якої поставлене питання про зміну
вироку во вступної його частини, з якої він просе виключити вказівку суду про
минулу судимість ОСОБА_1. за вироком Богодухівського районного суду Харківської
області від 15.06.1995 p., оскільки відповідно до ст.55 КК України /1961 p./ вона
погашена.

Засудженим ОСОБА_1. подана апеляція на вирок суду 1-ї
інстанції, в якої він вказав на те, що раніш засуджений по тим же епізодам
обвинувачення в скоєнні крадіжок за попереднім зговором, що інкриміновани і
йому в провину, ОСОБА_3 на досудовому
слідстві оговорив його в

співучасті в ціх злочинах під фізичним впливом робітників мілиції. Він був
змушений погодитися з пред'явленим йому обвинуваченням і при розгляді справи в
суді незаперечував проти розгляду її відповідно до ч.3 ст. 299 КПК. Але суд 1-ї
інстанції, на його погляд, призначив суворе покарання, не враховуючи того, що
він є інвалідом 2-ї группи за відсутністю ноги, хворіє туберкульозом легень. З
цього приводу він просить призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням
волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та засудженного ОСОБА_1.,
які підтримали доводи своїх апеляцій, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а засудженного
ОСОБА_1. - не підлягає з таких підстав:

Згідно протоколу судового засідання допитаний ОСОБА_1. визнав себе винним в
скоєнні інкримінованих йому в провину крадіжках, та дав пояснення про обставини
їх скоєння.

За згодою учасників процесу, у тому числі і підсудним, про що свідчить
письмова заява ОСОБА_1. /т.2 а.с.42/, відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд
визнав недоцільним дослідження доказів по справі. При цьому ОСОБА_1. судом була
роз'яснена суть ст.299 КПК Україні в тім, що він буде позбавлений права
оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, які судом
недосліджувались, оскільки вони ніким не оспорювалися.

Тому відповідно до вказаної норми процесуального Закону коллегія суддів
питання про доказаність обвинувачення засудженого ОСОБА_1. не розглядає.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1., суд в мотивувальній частині
вироку вказав, що ним враховується супень тяжкості вчинених їм злочинів, його
характеристика, обумовленая тим, що раніш він судимий, злочини вчинив в період
іспитового терміну, за місцем проживания
характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не
перебував.

В якості обставин, що пом'якшує покарання, суд визнав щире каяття
підсудного в скоєних злочинах та його інвалідність, і відповідно до вимог ст.65
КК України призначив покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному
терміні, предбаченому санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

З урахуванням справедливості призначеного ОСОБА_1 покарання, підстав до
зміни вироку з метою пом'якшення засудженному покарання, коллегія суддів не
вбачає.

Враховуючи, що відповідно до ст. 55 КК України /1961 p./ судимість
ОСОБА_1. по вироку Богодухівського районного суду Харківської області від
15.06.1995 р. є погашеною, про що в апеляції вказав прокурор, вказівка про це
суду 1-ї інстанції підлягає виключенню з вироку.

Керуючись CT.CT.362,365, 366 КПК
України, колегія суддій,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора Богодухівського району Харківської області задовольнити.

Змінити вирок Богодухівського районного суду Харківської
області від 16 травня 2007 р. відносно ОСОБА_1 і з вступної його частини
виключити вказівку суду про його судимість за вироком Богодухівського районного
суду Харківської області від 15.06.1995 року за ч.3 ст.140 КК України/1961 рУ,
в інший, частині вирок суду залишити без зміни.