Справа № 1/257/165/13
№257/850/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Київський районний суд
міста Донецька в складі:

головуючого судді Рассуждай Я.М.,

суддів Шликова С.П., Бурлаченко О.О.,

за участю секретаря: Васильєвої С.С.,
Гуляєвої О.О., Кіптіла В.М., Коноваленко
А.В., Головко Ж.В., Чигрінової І.О.,

прокурора: Зурнаджи В.М., Конопленко
О.С., Данилівна О.Є., Зілової К.Ф., Мирович
Н.Г., Яковлєвої К.О.,

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Київського районного суду міста
Донецька кримінальну справу за
обвинуваченням:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
міста Тахиаташ Каракалпацькій АР,
громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, працюючого в АП
«Шахта імені Засядька»
електрозварником, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за ст. ст. 121 ч. 1, 121 ч. 2, 187 ч. 4 КК
України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця
міста Макіївка Донецької області,
українця, громадянина України,
неодруженого, з середньою освітою, не
працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого,

за ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця
міста Макіївка Донецької області,
українця, громадянина України,
неодруженого, з середньою освітою,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_3,
раніше не судимого,

за ст. 187 ч. 4 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_5 вчинив умисне
тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне пошкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння; напад з
метою заволодіння чужим майном,
поєднаний з насильством, небезпечним
для життя (розбій), за попередньою
змовою групою осіб, поєднаний із
застосуванням тяжких тілесних
пошкоджень; умисне тяжке тілесне
пошкодження, тобто умисне тілесне
пошкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння, що призвело до
смерті потерпілого.

Підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили
напад з метою заволодіння чужим майном,
поєднаний з насильством, небезпечним
для життя (розбій), за попередньою
змовою групою осіб, поєднаний із
застосуванням тяжких тілесних
пошкоджень.

Дані злочини вчинені ними за
наступних обставин:

16 жовтня 2005 року, приблизно о 16-00
годині в районі залізничної лікарні, що
знаходиться на вулиці Орджонікідзе в
місті Ясинувата в Донецькій області
між раніше знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на
підставі виниклих неприязних відносин
відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_5
наніс не менш трьох ударів руками в
обличчя ОСОБА_8, від яких той впав.
ОСОБА_5 підняв ОСОБА_8 і наніс удар в
обличчя, від чого останній знову впав.
ОСОБА_5 почав наносити йому удари в
голову та по корпусу, в результаті цих
ударів потерпілому ОСОБА_8 16 жовтня 2006
дією тупих предметів були заподіяні
садини вилиці / скулової / області
справа, в області лоба, правового
ліктьового суглоба, що відносяться до
легких тілесних ушкоджень, травма
голови, що супроводжувалася переломом
лобної кістки по типу тріщини з
переходом на основу черепа та забоєм
головного мозку легкого ступеня, що
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, як ушкодження, яке є
небезпечним для життя в момент
заподіяння.

Крім того, 29 серпня 2009 року о 21.30
годині ОСОБА_5, перебуваючи в районі
магазину «Забудовник», розташованого
по вулиці Шкільній в місті Ясинувата в
Донецькій області, вступив у попередню
змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
перебували у стані алкогольного
сп*яніння, з метою заволодіння майном
ОСОБА_9, побачивши останнього, коли він
проходив біля них, шляхом вчинення
розбійного нападу на останнього,
умисно з корисливих мотивів, із
застосуванням насильства небезпечного
для життя, раптово для ОСОБА_9 напали на
нього, та ОСОБА_5 наніс один удар
кулаком правої руки в область обличчя
зліва потерпілому, від чого останній
впав на асфальтовану ділянку
місцевості, в результаті чого ОСОБА_9
були заподіяні синці нижньої повіки
лівого ока, задньої поверхні лівого
передпліччя верхній третині, які мають
ознаки легких тілесних ушкоджень;
травму голови, що супроводжувалася
переломом кісток основи черепа з
??крововиливом під оболонки, в речовину
і в шлунки головного мозку, які мають
ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечних для життя в момент
заподіяння. Після чого, ОСОБА_6,
усвідомлюючи реальність реалізації
своїх корисливих мотивів, викрав у
лежачого на той момент потерпілого,
мобільний телефон марки «НОКІА 1600»
вартістю 400 гривень, в якому
знаходилася сим-карта оператора «Life»
вартістю 10 гривень. ОСОБА_7, діючи
узгоджено з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в той час
забезпечував безпеку неправомірних
дій останніх, спостерігаючи за
обстановкою.

ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з
місця вчинення злочину зникли,
розпорядившись викраденим на власний
розсуд, чим заподіяли потерпілому
шкоду на загальну суму 410 гривень.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні
вказаних інкримінованих йому
злочинів не визнав і пояснив суду те, що
16 жовтня 2005 року він був запрошений до
своїх знайомих на весілля, яке
проводилося в їдальні №2 в місті
Ясинувата, де познайомився з ОСОБА_10 та
ОСОБА_8. Близько о 16.00 годині вони разом
йшли з весілля по вулиці Орджонікідзе в
місті Ясинувата, та по дорозі між ним та
ОСОБА_8 виникла сварка, яка в
подальшому переросла в бійку, в ході
якої ОСОБА_8 дійсно намагався його
вдарити, але він ухилився і у відповідь
сам здійснив два удари ОСОБА_8 в його
обличчя. Від вказаних ударів ОСОБА_8
впав на асфальт та після чого ОСОБА_5
поміг останньому підвестися з дороги.
Після чого бійка припинилася та через
деякий час до них під*їхав автомобіль,
в який вони всі сіли і поїхали до
будинку нареченої. Там на нього напали
родичі ОСОБА_8, які звинувачували його у
тому, що він нібито побив ОСОБА_8 та
намагалися його самого побити.

Крім того, суду пояснив, що
особисто він не бив ОСОБА_8 ногами по
тулубу і насамперед по голові. У
вказаний день бачив те, що ОСОБА_8 їздив
на велосипеді, між тим він особисто не
бачив того, щоб ОСОБА_8 падав з
вказаного велосипеда.

Підсудний ОСОБА_5 також пояснив
суду те, що 29 серпня 2009 року він
зустрівся в районі магазину
«Забудовник» міста Ясинувата із ОСОБА_6
та ОСОБА_7 При зустрічі ОСОБА_6 їм
повідомив про те, що зі слів невідомих
хлопців йому стало відомо те, що в
районі «Бургерної» лежить якийсь
чоловік, який нібито викинувся із
балкону квартири. Після цього вони всі
пішли до вказаного місця, де дійсно, в
районі вказаної «Бургерної» біля
житлового будинку лежав на землі
чоловік. Вони постояли і пішли звідти.
Особисто він не бачив, щоб хтось із них
брав у вказаного чоловіка будь-які
речі. Після того, як вони відійшли від
вказаного чоловіка, ОСОБА_6 дійсно
показав йому мобільний телефон, який
він забрав у ОСОБА_6 і невдовзі продав
його свойому знайомому ОСОБА_11

Також пояснив, що ніхто з підсудних не
бив потерпілого ОСОБА_9

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину
визнав частково та пояснив суду те, що
дійсно 29 серпня 2009 року він разом із
своїм знайомим ОСОБА_7 приїхали до
міста Яснувата Донецької області, де
йому невідомий хлопець сказав про те,
що в районі «Бургерної», біля житлового
будинку лежить чоловік, який нібито
випав із балкону квартири. Через деякий
час вони зустрілися із ОСОБА_5 та всі
разом вирішили піти до вказаної
«Бургерної» з метою подивиться на
вказану людину, яка нібито випала із
балкону квартири. Коли вони всі
підійшли до вказаного місця вони
побачили те, що дійсно на землі лежав
невідомий чоловік. В кишені сорочки
вказаного чоловіка особисто він
побачив мобільний телефон, який одразу
і викрав із кармана вказаного чоловіка.
Після чого, вони всі одразу пішли від
вказаного чоловіка та після він
показав вказаний мобільний телефон
ОСОБА_5, який подивився на нього і потім
поклав його в свою кишеню. В подальшому
вказаний телефон ОСОБА_5 продав своєму
знайомому. Ніяких тілесних пошкоджень
вони вказаному чоловікові не наносили.
Визнає себе винним тільки у тому, що він
дійсно таємно викрав мобільний телефон
у вказаного чоловіка.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину не визнав
та пояснив те, що дійсно увечері 29
серпня 2009 року він в місті Яснувата
Донецької області зустрівся із ОСОБА_6
та ОСОБА_5 У вказаний час ОСОБА_6
повідомив їм про те, що із слів
невідомих хлопців йому стало відомо те,
що районі «Бургерної» біля житлового
будинку на землі лежить чоловік, який
нібито випав із балкону квартири та
вони всі разом вирішили піти до
вказаного місця і подивиться. На
вказаному місці вони дійсно побачили
чоловіка, який лежав на землі, та на
його думку даний чоловік був просто у
стані алкогольного сп*яніння. Після
чого вони всі разом пішли до парку де
відпочивали, та по дорозі ОСОБА_6
показав ОСОБА_5 якийсь мобільний
телефон, який ОСОБА_5 забрав собі.
Ніяких тілесних пошкоджень вони
вказаному чоловікові не наносили.

Разом з тим, незважаючи на повне
невизнання своєї вини підсудними
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, та часткове визнання
своєї вини підсудним ОСОБА_6 їх
винність у вчинені вказаних злочинів
підтверджується наступними
дослідженими в судовому засіданні
доказами:

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 1 а.с. 28-30,65 /,
так і в судовому засіданні потерпілого
ОСОБА_8, згідно яких, 16 жовтня 2005 року
він перебував на весіллі у своїх
знайомих, яке проходило в їдальні №2 в
місті Ясинувата в Донецькій області, де
він познайомився з ОСОБА_5 і ОСОБА_10.
Після весілля він спільно з ОСОБА_5 та
ОСОБА_10, всі разом поверталися до
будинку нареченої, та приблизно о 16-00
годині вони всі разом проходили по
вулиці Орджонікідзе / біля залізно
дорожньої лікарні / в місті Ясинувата. В
районі залізничної лікарні ОСОБА_5
несподівано для нього вийшов у перед,
зняв з себе куртку та приготувався до
бійки, не пояснюючи причину такої
поведінки. Він також зняв куртку та
віддав її ОСОБА_10, а також віддав йому
свій мобільний телефон. Після цього
ОСОБА_5 наніс йому не менше трьох ударів
руками в обличчя, від яких він впав на
проїзну частину ділянки дороги,
перевернувшись на лікті. ОСОБА_5 почав
тягнути його з дороги, після чого
допоміг йому піднятися та знову вдарив
рукою в обличчя. Після чого він знову
впав, а ОСОБА_5 почав бити його ногами по
голові, спині та рукам. В цей час біля
них зупинився автомобіль та бійка
зупинилась. Також пояснив, що в
результаті зазначеного його побиття у
нього був заплив очей, на його щоці була
садна рана, на лобі була вмятина, на
лівому ліктьовому суглобі була садна
рана від падіння на асфальт. Враховуючи
те, що стан його здоров*я був дуже
поганим, який до ранку різко погіршився
він був змушений у ранці звернутися до
лікарів у лікарні.

Також підтвердив суду те, що після
зазначених подій він дійсно їздив на
велосипеді, разом з тим він категорично
заперечив ту обставину, що отримав
зазначені травми в результаті нібито
його падіння з велосипеда, оскільки з
вказаного велосипеду він взагалі не
падав. Цивільний позов підтримав,
просив суд задовольнити його.

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві ( том 1 а.с. 38-40 ), так
і в судовому засіданні свідка ОСОБА_10,
згідно яких, 16 жовтня 2005 року дійсно він
разом зі своїм приятелем ОСОБА_5
перебував на весіллі знайомої, яка
проходила в їдальні №2 у місті
Ясинувата. Після обіду гості були
запрошені до нареченої за адресою:
АДРЕСА_4 та всі вийшла на вулицю і
направилися до вказаного будинку. Він
йшов поруч з ОСОБА_5 та ОСОБА_8, з яким
він також познайомився на весіллі.
Проходячи по вулиці Орджонікідзе в
районі залізно дорожньої лікарні між
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході
якої вони почали штовхати другу друга,
але він їх заспокоїв. Однак ОСОБА_8 не
заспокоювався, зняв з себе куртку та
віддав йому потримати її, а також
передав йому і свій мобільний телефон.
ОСОБА_8 намагався вдарити ОСОБА_5 рукою
в обличчя, але той ухилився та двічі
наніс удари в щелепу ОСОБА_8, від чого
останній впав на ягодиці. ОСОБА_5 після
цього підняв його та ще раз вдарив
рукою в плече. В цей час біля них
зупинився автомобіль та бійка
зупинилась.

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві (том 1 а.с. 41-42), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_12,
згідно яких, 16 жовтня 2005 року біля 17.00
годині він на автомобілі віз апаратуру
з їдальні №2 міста Ясинувата, де
проходило весілля його знайомих на
вулицю Чкалова в місті Ясинувата. Коли
він під*їхав до будинку побачив гостей
з весілля ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та
інших. У ОСОБА_8 були гематоми на
обличчі, а у ОСОБА_5 на лобі була не
велика шишка. Від присутніх він
дізнався, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 побилися,
коли ішли з їдальні до будинку
нареченої;

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві (том 1 а.с. 43-44), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_13,
згідно яких, 16 жовтня 2005 року у нього
було весілля, яке проходило в їдальні
№2 в міста Ясинувата. Після обіду гості
почали розходитися, а він з дружиною
приїхали до її будинку по вулиці
Чкалова в місті Яснувата. Через деякий
час, туди ж приїхав автомобіль «Опель»,
з якого вийшли ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_10
Він побачив те, що у ОСОБА_8 було підбито
око, у ОСОБА_5 розірвана сорочка та від
гостей він дізнався, що вони побилися,
але саму бійку він не бачив;

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві ( том 1 а.с. 45-47), так
і в судовому засіданні свідка ОСОБА_14,
згідно яких, 16 жовтня 2005 року відбулося
весілля його сина, яке проходило в
їдальні № 2 міста Ясинувата Донецької
області. Біля 16.00 годині він в
автомобілі марки «Опель» відвозив
гостей до будинку нареченої.
Проїжджаючи по вулиці Орджонікідзе в
місті Ясинувата, в районі церкви він
звернув увагу на трьох молодих людей,
один з яких сидів на тротуарі,
обхвативши голову руками, а двоє з них
стояли біля нього. Він під*їхав до них
та зупинився, оскільки це були гості з
весілля. Молодий чоловік, який сидів на
тротуарі, був в крові, у інших
яких-небудь тілесних пошкоджень не
було. Вони посадили вказаних хлопців до
машини та привезли в будинку нареченої
по вулиці Чкалова. В машині побитий
молодий чоловік вимагав повернути йому
мобільний телефон та виявив, що в йог
мобільному телефоні відсутня
сім-картка. Як був побитий вказаний
молодий чоловік він не бачив;

- протоколом очної ставки між
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (том 1 а.с. 48-49), в ході
проведення якої потерпілий підтвердив
дані раніше ним показання та вказав на
ОСОБА_5 як на особу, яка нанесла йому
тілесні пошкодження;

- висновком судово-медичної
експертизи №6-120549 від 25.02.2006 року (том1
а.с. 52-53, 123), згідно якого, 16 жовтня 2005
року в результаті дії тупих твердих
предметів, ОСОБА_8 були спричинені:
садини вилиці / скулової / області
справа, в області лоба, правового
ліктьового суглоба, що відносяться до
легких тілесних ушкоджень, травма
голови, що супроводжувалася переломом
лобної кістки по типу тріщини з
переходом на основу черепа та забоєм
головного мозку легкого ступеня, що
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, як ушкодження, яке є
небезпечним для життя в момент
заподіяння;

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві (том 1 а.с. 56-58), так і
оголошеними судом у даному судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_15, які
він давав у ході досудового
розслідування ….. згідно яких, в жовтні
2005 року її син ОСОБА_10 був запрошений на
весілля до знайомої. Біля 17.00 годині він
разом з ОСОБА_5 прийшов додому, у
останнього була набита шишка на лобі та
він до пояса був роздягнений. Її син
пояснив, що ОСОБА_5 безпідставно побили,
але обставин цього не повідомляв. В цей
час до її будинку підішли дві не
знайомі жінки, які повідомили, що на
весіллі побили їх сина та забрали з
його мобільного телефону сім-картку.
Через деякий час до них на велосипеді
під*їхав незнайома молода людина в
сильному сп*янінні, який двічі падав з
велосипеду. Вона дізналася те, що це та
самий молодий чоловік, якого побили.
Він кидався на ОСОБА_5, але вона
заспокоїла його та він поїхав від них.
Після, до неї приходили дві інші жінки,
одна з яких кричала на ОСОБА_5 та
вимагала пояснити, за що він побив
ОСОБА_8, який погано себе почуває та
мочиться кров*ю. Що саме трапилось на
весіллі ОСОБА_5 їй не розповідав.

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві (том 1 а.с. 59-60), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_16,
згідно яких, вона 16 жовтня 2005 року була
запрошена на весілля ОСОБА_44, яке
проходило в їдальні №2 міста Ясинувата.
Після 15.00 годині гості почали
розходитися та вона на машині поїхала
до будинку нареченої по вулиці Чкалова
міста Ясинувата. На іншій машині
приїхали гості з міста Києва та інші,
які приїхали, повідомили, що неподалеку
від залізничної лікарні побачили, що як
один із хлопців, який був на весіллі бив
ногами її зятя ОСОБА_8, який лежав на
землі. Вони зупинились біля них та
бійка зупинилась. Їх посадили в машину
та привезли до будинку за адресою:
місто Ясинувата вулиця Чкалова. Її зять
ОСОБА_8 був побитий та перебував без
верхнього одягу. Лікті його були
звезені, на лобі велика шишка. Вона
забрала його додому, де його умила та
надала допомогу. На спині зятя в районі
лопаток та поясниці були видні сліди
від ударів ногами обутими у взуття.

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві (том 1 а.с. 61-62), так і
оголошеними судом у даному судовому
засіданні свідка ОСОБА_17, які вона
давала у ході досудового розслідування
…. аналогічні показання показанням
свідка ОСОБА_16.

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві (том 1 а.с. 114-115), так
і в судовому засіданні свідка ОСОБА_18,
згідно яких, 16 жовтня 2005 року вона по
телефону дізналася, що її сина ОСОБА_8
побили та він перебуває у тещі. Вона
відразу пішла до ОСОБА_16, де зустрілася
з сином. Він був побитий, обличчя його
опухле, праве око заплиле, він рвав
кров*ю. Коли він зняв сорочку, вона
побачила, що вся його спина була в
саднах та припухлостях від ударів,
лікті звезені. Син сказав, що його побив
ОСОБА_5, вона ходила до нього
розібратися той тільки вибачався та
сказав, що так вийшло. Вночі сину стало
гірше та на наступний день вони
звернувся до лікарні;

- показаннями, даними як на
досудовому слідстві (том1 а.с. 116-118), так
і в судовому засіданні свідка ОСОБА_19,
згідно яких, вона працює лікарем -
невропатологом Ясинуватської
міськлікарні №2. 17 жовтня 2005 року на
прийомний покій лікарні звернувся
ОСОБА_8 зі скаргами на головний біль,
загальною слабкістю, ссадинами та
гематомами. Пояснив, що 16 жовтня 2005 року
був побитий знайомим. Оглянувши ОСОБА_8
вона запропонувала госпіталізувати
його, оскільки поставила діагноз: струс
головного мозку. В це й же день ОСОБА_8
був оглянутий травматологом, який
встановив діагноз: забиття, спадини
м*яких тканей обличчя, голови, правого
ліктьового суглобу та поясниці. У
зв*язку з відсутністю ефекту від
лікування, яке було проведено, ОСОБА_8
був направлений на консультацію до
нейрохірурга ДОКТМО, який визначив у
нього забиття головного мозку легкого
ступеню, вдавлений перелом зовнішньої
стінки лобної пазухи праворуч, перелом
по типу тріщини задньої стінки лобної
пазухи з переходом на основу. Після
консультації ОСОБА_8 продовжив
лікування та 03.11.2005 року був виписаний
на амбулаторне лікування. Закінчував
лікування з іншими лікарем, яка
закривала його історію хвороби. В
епікризі та вказала основний діагноз
хворого, не вказав супутній діагноз;

- протоколом огляду місця пригоди
від 30.08.2009 року (том 4 а.с. 31), в якому
зафіксовано факт вилучення мобільного
телефону, який належить ОСОБА_9,

- протоколом огляду місця пригоди
від 30.08.2009 року (том 4 а.с. 39) за місцем
проживання ОСОБА_9;

- протоколом огляду місця пригоди
від 30.08.2009 року (том 1 а.с. 40), згідно якого
на ділянці місцевості, розташованої в
правому верхньому ряді асфальтованої
площадки, яка примикає до будинку №№ 30
по вулиці Шкільна в місті Ясинувата, де
розташований магазин «Забудовник», де
29 серпня 2009 року, приблизно о 22.30 годині,
був виявлений і підібраний бригадою
швидкої медичної допомоги потерпілий
ОСОБА_9

- явкою з повинною ОСОБА_7 (том 4 а.с.
49).

- явкою з повнною ОСОБА_6, ( том 4 а.с.
50)

- протоколом відтворення
обстановки і обставин події від 01.09.2009
року за участю ОСОБА_6 (том 4 а.с. 65-70), в
ході проведення якої, в присутності
двох понятих останній вказав на місце
скоєння ним злочину спільно з ОСОБА_5 і
ОСОБА_7 і розповів про обставини його
вчинення, підтвердивши свої показання,
дані ним при допиті в якості
підозрюваного;

- протоколом відтворення
обстановки і обставин події від 01.09.2009
року за участю ОСОБА_6 (том 4 а.с. 76-81), в
ході проведення якої, в присутності
двох понятих, останній показав на місце
скоєння ним злочину спільно з ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 і розповів про обставини його
вчинення, підтвердивши свої показання,
дані ним при допиті в якості
підозрюваного.

- протоколом очної ставки між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 01.09.2009 року (том 4
а.с. 82-83), в ході проведення якої, останні
підтвердили свої показання, дані ними в
якості підозрюваних і при проведенні
відтворень обстановки та обставин
подій за їх участю.

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 94), так і в
судовому засіданні потерпілої ОСОБА_20,
згідно яких, потерпілий є її батьком,
який проживав один, працював на посаді
інженера в Ясинуватському відділенні
залізниці. Він не зловживав спиртними
напоями, час від часу вживав спиртне у
себе вдома. Батько не був конфліктною
людиною в силу свого м'якого характеру.
Фактичні обставини злочину їй не
відомі. Заявлений нею цивільний позов
про стягнення з винних осіб моральну
шкоду, заподіяну злочином в розмірі 20 000
гривень підтримала в повному обсязі;

- висновком судово-медичної
експертизи № № 18/180 від 21 жовтня 2009 року
(том 4 а.с. 112-113), згідно яких 29 серпня 2009
року можливо в період часу з 21.00 години
по 22.30 годину ОСОБА_9 були заподіяні:
синці нижньої повіки лівого ока,
задньої поверхні лівого передпліччя
верхній третині, які мають ознаки
легких тілесних ушкоджень; травму
голови, що супроводжувалася переломом
кісток основи черепа з ???крововиливом
під оболонки, в речовину і в шлунки
головного мозку, які мають ознаки
тяжких тілесних ушкоджень, які є
небезпечними для життя в момент
заподіяння. Пошкодження наносилися з
силою, достатньою для утворення
встановлених тілесних ушкоджень. Синці
нижньої повіки лівого ока могли
утворитися від дії руки, стиснутої в
кулак. Травма голови утворилася
внаслідок падіння з положення стоячи і
удару головою об тверде покриття з
додачею тілу первинного прискорення,
про що свідчать синці нижньої повіки
лівого ока, в момент заподіяння яких
потерпілий перебував у положенні
стоячи обличчям до предмету, який
травмує. Дані тілесні ушкодження могли
утворитися за обставини зазначених
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в ході проведення
відтворень обстановки та обставин
подій за їх участю.

- показаннями даними в судовому
засіданні судово-медичного експерта
ОСОБА_21 який підтвердив висновки дані
ним в результаті проведення
судово-медичної експертизи №18180 від
21.10.2009 року, підстав не довіряти
висновкам якого у суду не має.

- протоколом пред*явлення предметів
для впізнання за участю потерпілої
ОСОБА_20 (том 4 а.с. 117), в ході проведення
якого, остання впізнала виявлений в
ході огляду кущів, розташованих зліва
від будівлі магазину «Забудовник»
чохол коричневого кольору зі зв'язкою з
чотирьох ключів, як речі, які належали
її батькові - потерпілому ОСОБА_9.

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 119), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_22,
згідно яких, 29 серпня 2009 року за
пропозицією ОСОБА_5 він у останнього
придбав мобільний телефон «Нокіа» за 100
гривень. 30 серпня 2009 року вказаний
мобільний телефон він добровільно
передав працівникам міліції, про те, що
вказаний мобільний телефон був
краденим йому відомо не було.

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 146), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_23,
згідно яких, 29 серпня 2009 в процесі дня
ОСОБА_5 допомагав її матері в споруді
альтанки. Ввечері, приблизно о 20-00
годині вона пішла погуляти, а ОСОБА_5
залишався ще в їх будинку і вечеряв.

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 147), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_24,
згідно яких, ОСОБА_5 є її племінником і 29
серпня 2009 року він до 20.30 годин
допомагав їй по будівництву альтанки у
дворі її будинку, після чого пішов.
Через деякий час вона йому подзвонила,
приблизно о 21.10 годині, та він відповів
те, що він йде додому зі совій матір'ю;

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 148), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_25,
згідно яких, вона є знайомою матері
обвинуваченого ОСОБА_5. 29 серпня 2009 року
близько 21.05 годині вона зустрілася з
ОСОБА_4 навпроти магазину «Забудовник»,
який розташований на вулиці Шкільній в
місті Ясинувата, де в цей час до ОСОБА_4
підійшов її син ОСОБА_5 і вони разом
попрямували додому;

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 149), так і
в судовому засіданні свідка ОСОБА_26,
згідно яких, він є співмешканцем матері
обвинуваченого ОСОБА_5 і проживає з
ними за однією адресою. 29 серпня 2009
року ОСОБА_5 та його матері не було
вдома до 21.20 години, після чого вони
прийшли додому. Приблизно о 21.40 годині
ОСОБА_5 переодягнувся і вийшов з
квартири, сказавши те, що він йде гуляти
до парку. Більше він його в цей день не
бачив;

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 153), так і
в судовому засіданні потерпілої
ОСОБА_27, яка дала аналогічні показання
показанням потерпілої ОСОБА_20;

- показаннями даними в судовому
засіданні цивільного позивача ОСОБА_28
(том а.с.), згідно яких, ІНФОРМАЦІЯ_9 року
було вбито її чоловіка ОСОБА_9 Вважає
те, що діями винних осіб у смерті її
чоловіка ОСОБА_9 їй було завдано
матеріальну шкоду, тобто були понесені
нею витрати, пов'язані з похованням
ОСОБА_9 Про обставини загибелі її
чоловіка їй нічого не відомо. Позовні
вимоги на суму 2 920 гривень підтримала в
повному обсязі;

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 154), так і
оголошеними у даному судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_29, які
вона давала у ході досудового слідства,
згідно яких ….. 29 серпня 2009 року близько
о 21.35 годині вона перебувала на своєму
робочому місці в «Бургерної». Під
кінець своєї роботи вона помітила
лежачого на асфальті чоловіка, який
лежав біля клумби, навпроти магазину
«Забудовник» міста Ясинувата
Донецької області, вказаний чоловік
нічого не говорив, а тільки видавав
хриплі звуки. Вона швидку медичну
допомогу не викликала і незабаром
пішла додому;

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 155), так і
оголошеними у даному судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_30, які
вона давала у ході досудового слідства,
згідно яких …. вона працює продавцем в
магазині «Фенікс», який розташований
на вулиці Шкільна в місті Ясинувата.
Підтвердила те, що дійсно в процесі дня
29 серпня 2009 року в її магазин двічі
заходив ОСОБА_9, якого вона давно і
добре знає як покупця зазначеного
магазину і покупав в неї вино. Також
охарактеризувала ОСОБА_9 як людину
спокійну, не конфліктну та культурну в
плані спілкування;

- показаннями даними як на досудовому
слідстві (том 4 а.с. 276), так і оголошеними
в судовому засіданні свідка ОСОБА_31,
згідно яких, у вересні 2009 року він був
запрошений і брав участь в якості
понятого при проведенні відтворення
обстановки та обставин події, в ході
якого він, працівники міліції і людина,
яка скоїла злочин прибули до
«Бургерної», розташованої на вулиці
Шкільній в місті Ясинувата. У ході
відтворення обставини і події, молодий
чоловік розповів присутнім з ким і як
він скоїв злочин. Говорив про те, що
злочин було скоєно ними в кількості
трьох осіб. Один з них вдарив чоловіка,
від чого чоловік впав на землю. Після
цього другий хлопець забрав у лежачого
чоловіка мобільний телефон. Третій
хлопець нічого не робив, а просто стояв
поруч.

Також підтвердив суду то, що в
процесі виконання зазначених слідчих
дій і пояснень зазначеного хлопця у
нього склалося враження про те, що
вказаний хлопець казав правду стосовно
вказаних подій, без примусу і без
підказок з боку працівників міліції;

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 277), так і
оголошеними у даному судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_32, які
він давав у ході досудового слідства,
згідно яких …. у вересні 2009 року він на
запрошення працівників міліції був
присутній і брав участь в якості
понятого при відтворенні обстановки та
обставин події, в ході якого людина, яка
вчинила злочин показувала як і з ким
вона скоїла даний злочин. Зазначена
людина говорила те, що в момент
здійснення зазначеного злочину їх було
троє. Один із зазначених хлопців вдарив
якогось чоловіка, від чого останній
впав на землю. Другий хлопець забрав у
лежачого чоловіка мобільний телефон, а
третій хлопець стояв у поруч з ними
проте ніяких дій не робив.

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 279), так і
оголошеними у даному судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_33, які
він давав у ході досудового слідства,
згідно яких …. він в кінці вересня 2009
року на запрошення працівників міліції
був присутній і брав участь в якості
понятого при проведенні відтворення
обстановки та обставин події за участю
ОСОБА_7, який органам досудового
розслідування показував як і з ким він
скоїв злочин. ОСОБА_7 у вказаний момент
пояснював те, що у момент вчинення
злочину їх було троє, один з них вдарив
людину, від чого той впав, другий забрав
у лежачої людини мобільний телефон.
Молодий чоловік, який все це розповідав
говорив те, що він нічого не викрадав, а
просто стояв поруч.

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 278), так і
оголошеними у судовому засіданні
показів свідка ОСОБА_34, які він давав у
ході досудового слідства, згідно яких
…. останній дав аналогічні показання
показанням свідка ОСОБА_32

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 304-305), так
і в судовому засіданні свідка ОСОБА_35,
згідно яких, він є працівником міліції
та у зв'язку зі своїми службовими
обов'язками ним була зареєстрована
явка з повинною ОСОБА_6 про вчинення ним
злочину спільно з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 Також
він відбирав пояснення у ОСОБА_6 за
обставинами, зазначених у явці з
повинною. Крім того, він брав участь при
проведенні відтворення обстановки і
обставин подій за участю ОСОБА_6 Даний
свідок показав те, що при написанні
явки з повинною, при відібранні
пояснення і при проведенні зазначених
слідчих дій, ніяких недозволених
заходів до ОСОБА_6 ніким не
застосовувалося, ніхто йому не
погрожував і не залякував.

- показаннями даними як на
досудовому слідстві (том 4 а.с. 309-310), так
і в судовому засіданні свідка ОСОБА_36,
згідно яких, він є працівником
Ясинуватського міськвідділу міліції, у
зв*язку зі своїми службовими
обов*язками ним була зареєстрована
явка з повинною ОСОБА_7 про вчинення ним
злочину спільно з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Також
він відбирав пояснення у ОСОБА_7 за
обставинами, зазначених у явці з
повинною. Крім того, він брав участь при
проведенні відтворення обстановки і
обставин подій за участю ОСОБА_7 Даний
свідок показав те, що при написанні
явки з повинною, при відібранні
пояснення і при проведенні зазначених
слідчих дій, ніяких недозволених
заходів до ОСОБА_7 ніким не
застосовувалося, ніхто йому не
погрожував і не залякував;

- протоколом додаткового допиту
обвинуваченого ОСОБА_6 від 16 жовтня 2009
року та 30 жовтня 2009 року ( том 4 а.с. 90-100,
135-136), згідно якого ОСОБА_6 змінив свої
показання і пояснив, що свою провину в
скоєнні розбійного нападу на
потерпілого ОСОБА_9 не визнає і показав
те, що в день вчинення злочину вони
спільно з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 побачили в
районі будівлі «Забудовника» лежачого
на землі невідомого чоловіка і
підійшли до нього. Він помітив у кишені
сорочки лежачого чоловіка мобільний
телефон марки «Нокіа» чорного кольору,
який забрав у нього. Даний телефон у
нього забрав ОСОБА_5 Йому не було відомо
про те, що ОСОБА_5 продав викрадений
телефон за 100 гривень.

- протоколом допиту в якості
підозрюваного і обвинуваченого ОСОБА_5
від 01 вересня 2009 року, 04 квітня 2009 року,
29 вересня 2009 року (том 4 а.с. 90-100, 135-136),
згідно якого, 29 серпня 2009 року вони
спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 знаходилися в
районі магазину «Забудовник», де
помітили лежачого на землі невідомого
чоловіка, вони втрьох підійшли до нього
і він побачив у чоловіка в кишені
мобільний телефон. Даний мобільний
телефон у чоловіка забрав ОСОБА_6, а він
в цей час разом з ОСОБА_7 знаходились
поруч, але він нічого не брав. Він не бив
чоловіка, вони тільки взяли його
мобільний і відразу ж пішли. Мобільний
телефон, який вони забрали у чоловіка
він продав ОСОБА_38 за 100 гривень,
пояснивши йому те, що він його знайшов.
Провину у скоєнні розбою не визнав,
якихось заходів психічного або
фізичного впливу до нього при допиті з
боку працівників міліції до нього не
застосовувалося;

- протоколом допиту в якості
обвинуваченого ОСОБА_5 від 30 жовтня 2009
року (том 4 а.с. 182), згідно якого,
пояснив, що будь-яких ударів ОСОБА_9 він
не завдавав, ОСОБА_6 забрав телефон у
лежачого чоловіка без його відома і без
погодження з ним. Стверджує те, що
ОСОБА_6 ОСОБА_7 обумовлюють його. При
затриманні працівники міліції його
били, змушували написати явку з
повинною. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 працівники
міліції змусили написати під їх
диктовку явку з повинною і обумовити
його, оскільки до них застосовувалися
фізичні і психічні методи впливу. Він
визнав те, що продав телефон, який вони
забрали у лежачого на землі чоловіка.

Проаналізувавши всі докази,
досліджені в судовому засіданні,
колегія суддів приходить до висновку,
що вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні
злочину, передбаченого ст.. 121 ч. 1 КК
України повністю підтверджується
всіма матеріали справи.

Доводи підсудного ОСОБА_5 про те, що
він наніс два удари рукою в область
щелепи з обох сторін тільки після того,
як ОСОБА_8 намагався його вдарити,
спростовуються показаннями
потерпілого ОСОБА_8, даними як на
досудовому слідстві та в судовому
засіданні, свідка ОСОБА_10, даними як на
досудовому слідстві та в судовому
засіданні, які показали, що ОСОБА_5
двічі наніс удари рукою в обличчя
ОСОБА_8, свідка ОСОБА_14, даними як на
досудовому слідстві та в судовому
засіданні, свідка ОСОБА_12, даними як на
досудовому слідстві та в судовому
засіданні, свідка ОСОБА_18, даними як на
досудовому слідстві та в судовому
засіданні, свідка ОСОБА_15, даними як на
досудовому слідстві та оголошеними в
судовому засіданні, свідка ОСОБА_16,
даними як на досудовому слідстві та в
судовому засіданні, свідка ОСОБА_17,
даними як на досудовому слідстві та
оголошеними в судовому засіданні, які
показали, що бачили ОСОБА_8, який був
побитий та окровавлений, не довіряти
показанням вказаних осіб у суду не має
ніяких підстав.

Разом з тим потерпілий ОСОБА_8
послідовно стверджував, що у вказаний
час, коли ОСОБА_5 знаходився в районі
залізничної лікарні по вулиці
Орджонікідзе в місті Ясинувата, ОСОБА_5
підійшов до нього, зняв з себе куртку та
наніс йому не менше трьох ударів
руками в обличчя, ОСОБА_8 впав, а ОСОБА_5
почав бити його ногами по голові, спині
та рукам, що також підтверджується
показаннями свідка ОСОБА_19, а також
висновком судово-медичної експертизи,
відповідно до якого вищевказані
тілесні ушкодження, виявлені у
потерпілого, могли виникнути при
нанесенні ударів тупих предметів 16
жовтня 2009 року.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що показання підсудного ОСОБА_5 в
частині невизнання ним своєї вини за
ст.. 121 ч.1 КК України, є неправдивими та
розцінює такі покази як спосіб його
захисту та з метою уникнути
відповідальності.

Крім того, проаналізувавши всі
докази, досліджені в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку, що вина підсудних ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів,
передбачених ст. 121 ч. 2, ст. 187 ч.4 КК
України повністю підтверджується
всіма матеріали справи.

Аналіз наведених в сукупності
доказів суд приходить до висновку про
те, що підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
діючи умисно за попередньою змовою
групою осіб вчинили напад на ОСОБА_9 з
метою заволодіння його майном з
корисливих мотивів із застосуванням
насильства небезпечного для життя і
здоров*я потерпілого, що виразилося в
заподіянні йому тяжких тілесних
ушкоджень. Здійснюючи протиправні дії
відносно ОСОБА_9 підсудні ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 усвідомлювали те, що
роблять замах на власність ОСОБА_9,
вилучають його майно, на яке вони не
мають права, а також передбачали
завдання матеріальної шкоди
потерпілому в певному розмірі і бажали
заподіяти йому таку шкоду.

Колегією суддів встановлено, що дії
підсудних ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7
носили корисливий характер -
спонукання до незаконного збагачення
за рахунок майна потерпілого і мали
корисливу мету - особисте збагачення.
Підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 діяли
за попередньою змовою групою осіб при
здійсненні розбійного нападу на
ОСОБА_9, оскільки вони попередньо
домовилися групою осіб напасти на
ОСОБА_9 Здійснюючи свій злочинний намір
з метою приглушення опору потерпілого,
ОСОБА_5 накинувся на останнього і
завдав сильний удар в область його
обличчя від якого потерпілий ОСОБА_9
впав спиною на асфальт. Після чого,
діючи узгодженого з єдиним умислом,
спрямованим на вчинення розбійного
нападу на ОСОБА_9 з метою заволодіння
його майном ОСОБА_6 і ОСОБА_7 заволоділи
майном потерпілого - телефоном марки
«НОКІА 1600». Співучасть ОСОБА_5, ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 при вчиненні розбою відносно
ОСОБА_9 виразилося в причинному зв'язку
між їх спільними діями і шкідливими
наслідками. Підсудні переслідували
одну й ту ж кінцеву мету - заволодіння
майном потерпілого, усвідомлювали
спільність загальної злочинної
діяльності та її узгодженість.

Як вбачається з матеріалів справи
підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 скоїли
злочин за спільною змовою. На
пропозицію ОСОБА_5 забрати майно у
потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_6 відповів
згодою, а ОСОБА_7 хоча і не відповів
згодою, але також погодився з цією
пропозицією.

Як тільки ОСОБА_5, здійснюючи
злочинний намір, накинувся на ОСОБА_9
завдав йому сильний удар в область
обличчя, від якого потерпілий ОСОБА_9
впав спиною на асфальт, ОСОБА_6 в той же
час обшукав кишені потерпілого та
вилучив належний потерпілому ОСОБА_9
телефон. ОСОБА_7 при цьому погодився з
цією поведінкою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 При
цьому і ОСОБА_6 і ОСОБА_7 бачили те, що
потерпілий лежить в безпорадному
стані, отже, вони розуміли те, що беруть
участь у розбійному нападі, поєднаному
з насильством, небезпечним для здоров*я
і життя потерпілого.

Оцінюючи фразу, висловлену ОСОБА_5
під час пропозиції вчинити злочин у
відношенні ОСОБА_9, суд вважає, що вона
не обмежувала намір тільки межами
вчинити крадіжку або грабіж, а
висловлювала намір та пропозицію
заволодіти майном потерпілого різним
насильницьким засобом, в тому числі і
шляхом розбою.

Як вбачається з висновку
судово-медичної експертизи № 18/180 від 21
жовтня 2009 року, потерпілому ОСОБА_9 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.
Ствердження ОСОБА_5 про те, що він не
завдавав ніяких ударів потерпілому,
суд вважає необ*єктивними, оскільки
вони суперечать показанням даними на
досудовому слідстві ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а
також спростовуються їх явками з
повинною, висновками судово-медичної
експертизи про цілеспрямованість й
силу удару, заподіяного потерпілому,
іншими доказами по справі.

Суд критично ставиться до показань
свідків ОСОБА_24, ОСОБА_23, ОСОБА_25,
ОСОБА_42 про знаходження підсудного
ОСОБА_5 під час вчинення злочину щодо
ОСОБА_9 в іншому місці та вважає їх
неспроможними, оскільки вони
суперечать показанням самого ОСОБА_5,
показаннями ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Колегія суддів вважає достовірними
показання підсудного ОСОБА_6, даних ним
на досудовому слідстві 1 вересня 2009
року і 4 вересня 2009 року (том 4 а.с. 63, 106)
та показання підсудного ОСОБА_7, даних
ним у ході проведення досудового
слідства (том 4 а.с. 75), оскільки
підтверджені протоколом очної ставки
між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (том 4 а.с. 82-83),
перевірені в ході проведення судового
слідства, об*єктивно підтверджені
матеріалами кримінальної справи і
узгоджуються з іншими об*єктивними
доказами по даній кримінальній справі.

Показання підсудного ОСОБА_6, дані
ним на досудовому слідстві і в судовому
засіданні, а також показання
підсудного ОСОБА_7 в судовому засіданні
про не вчинення ними даного злочину,
суд вважає надуманими, і такими, що
суперечать їх первинним об*єктивним і
правдивим показанням на досудовому
слідстві і розцінює їх спосіб уникнути
відповідальності.

Крім того, заяви підсудних ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про застосування до них
недозволених методів ведення слідства
судом були всебічно і об*єктивно
перевірені і не знайшли свого
підтвердження та спростовуються
матеріалами перевірки, проведеної
прокуратурою Донецької області від 8
листопада 2013 року. Відповідно
постанови старшого слідчого СВ
прокуратури Донецької області Грішина
М.Г. про закриття кримінального
провадження від 8 листопада 2013 року за
матеріалами кримінального
провадження, внесеного 29 жовтня 2013 року
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №№ 000371,
вбачається, що кримінальне провадження
за заявами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
внесененого до Єдиного реєстру
досудових розслідувань №№ 000371
від 29 жовтня 2013 року стосовно
працівників сектору карного розшуку
Ясинватського МВ ГУМВС України в
Донецькій області закрито у зв*язку з
відсутністю в їх діях складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. ст. 365 ч. 2 КК України.

Аналогічні перевірки були
проведені 29 березня 2013 року
прокуратурою міста Ясинуватої
Донецької області за заявою ОСОБА_7,
згідно якої постановою про закриття
кримінального провадження від 29
березня 2013 року кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
Реєстру досудового розслідувань за №
№ 0000006 від 23 листопада 2012 року
закрито у зв'язку з відсутністю в діях
працівників Ясинуватського МВ ГУМВС
України в Донецькій області складу
кримінального правопорушення.

Також були проведені аналогічні
перевірки і постановлені відповідні
постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи у відношенні
співробітників міліції міста
Ясинувата Донецької області також і за
заявами ОСОБА_5 і щодо ОСОБА_5 від 2
лютого 2010 року, від 9 вересня 2010 року, 13
грудня 2010 року, 2 січня 2011 року, 7 жовтня
2011 року, 27 грудня 2011 року.

Таким чином, дії підсудних ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 правильно
кваліфіковані при проведенні
досудового розслідування, як напад з
метою заволодіння чужим майном,
поєднаний із насильством небезпечним
для життя / розбій /, вчинений за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаний із заподіянням тяжких
тілесних ушкоджень потерпілому, тобто
злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК
України.

Аналіз наведених в сукупності
доказів, приводить до висновку про те,
що ОСОБА_5 при скоєнні розбійного
нападу на ОСОБА_9 заподіяв йому умисне
тяжке тілесне ушкодження, яке
спричинило смерть ОСОБА_9 Ці дії ОСОБА_5
у вигляді посягання на здоров*я
потерпілого мали причинний зв*язок із
двома наслідками: із заподіянням
тяжких тілесних ушкоджень і з
заподіянням смерті потерпілого ОСОБА_9

Оскільки злочин, передбачений ч. 2
ст. 121 КК України є злочином з подвійною
формою вини, кваліфікованим за
наслідками, тому ставлення до
проміжного наслідку ( тяжких тілесних
ушкоджень ) є умисним. Як вбачається з
фабули обвинувачення розбійний напад
було вчинено ОСОБА_5 у співучасті з
ОСОБА_6 і ОСОБА_7, але оскільки
співучасть можливо у злочинах, які
вчиняються умисно, то співучасть
можливо тільки відносно наслідків, що
заподіюються умисно.

Як вбачається з матеріалів даної
кримінальної справи підсудний ОСОБА_5,
заподіюючи ОСОБА_9 тяжкі тілесні
ушкодження діяв навмисно, а вина
ОСОБА_5 в заподіянні смерті ОСОБА_9 є
необережною. Оскільки він передбачав
можливість заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень і свідомо допускав їх
заподіяння, але не допускав, що настане
смерть потерпілого, тому наслідки,
заподіяні з необережності ОСОБА_5
потерпілому ОСОБА_9 - його смерті - не
можуть інкримінуватися ОСОБА_6 і
ОСОБА_7, які брали участь у розбійному
нападі, оскільки це означатиме
визнання співучасті в необережному
злочині.

Даючи оцінку доказам, наявним в
матеріалах даної кримінальної справи
про спрямованість умислу ОСОБА_5 при
заподіянні потерпілому в ході
розбійного нападу тяжких тілесних
ушкоджень, які спричинили його смерть,
при цьому аналізуючи ознаки
об'єктивної сторони вчиненого
підсудним ОСОБА_5 злочину, оскільки
об'єктивною мірою наміру є - ??перш за
все зміст дій підсудного і його форма,
суд приходить до висновку про
наявність у ОСОБА_5 умислу на
спричинення потерпілому тяжкого
тілесного ушкодження і його
необережної вини стосовно смерті
потерпілого ОСОБА_9

До цього висновку суд приходить на
підставі причин, що були заподіянні
тяжким тілесними ушкодженнями,
характеру, інтенсивності дій,
цілеспрямованості і сили удару ОСОБА_5,
усвідомлення ним того, що потерпілий
знаходиться в стані алкогольного
сп'яніння і що будь-який удар, навіть
незначної сили, міг привести його до
таких тяжких наслідків.

Також суд враховує поведінку ОСОБА_5 до,
в процесі і після нанесення
потерпілому тяжкого тілесного
ушкодження, а саме те, що ним не були
прийняті заходи до обмеження шкоди
здоров'ю ОСОБА_9 та запобігання
смертельного результату. Потерпілий
був залишений на місці події в
безпорадному стані. Зазначені вище
фактори, на думку суду, свідчать про
умисел ОСОБА_5 на заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень ОСОБА_9, що
спричинили його смерть з необережною
формою вини.

В сукупності приведених доказів
суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_5
правильно кваліфіковані за ст. 121 ч.1 КК
України, оскільки ОСОБА_5 вчинив умисне
тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне пошкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння.

Суд також вважає правильною
кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_5 за
ст. 187 ч.4 КК України, оскільки ОСОБА_5
вчинив напад з метою заволодіння чужим
майном, поєднаний з насильством,
небезпечним для життя (розбій), за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаний із застосуванням тяжких
тілесних пошкоджень.

Дії підсудного ОСОБА_5 також вірно
кваліфіковані за ст.. 121 ч.2 КК України,
оскільки він вчинив умисне тяжке
тілесне пошкодження, тобто умисне
тілесне пошкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння, що призвело
до смерті потерпілого.

При визначенні ОСОБА_5 виду та міри
покарання колегія суддів враховує
характер та ступінь суспільної безпеки
вчиненого злочину, обставини по справі,
а також особу підсудного, що він раніше
не судимий, за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставин, які б відповідно до ст. 66
КК України пом*якшували б покарання
підсудному ОСОБА_5 в ході проведення
судового слідства встановлено не було.

Обставин, які б відповідно до ст. 67
КК України обтяжували б покарання
підсудному ОСОБА_5 в ході проведення
судового слідства встановлено не було.

З урахуванням тяжкості злочинів,
обставин справи та особи підсудного,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що виправлення та попередження
вчинення підсудним ОСОБА_5 нових
злочинів можливо лише в умовах
ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив декілька
злочинів, то остаточне покарання йому
слід призначати відповідно до ч.1 ст. 70
КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,
попереднє ув*язнення підсудного слід
зарахувати в строк призначеного судом
покарання. Запобіжний захід залишити
без змін.

Строк відбування покарання
підсудному ОСОБА_5 слід рахувати з 1
вересня 2009 року, зарахувавши йому в
строк відбуття призначеного йому
покарання, час знаходження його під
вартою в період з 7 червня 2006 року по 11
вересня 2007 року, в період з 15 грудня 2008
року по 15 травня 2009 року.

В сукупності приведених доказів
суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_6 за
ст. 187 ч.4 КК України кваліфіковані
вірно, оскільки ОСОБА_6 вчинив напад з
метою заволодіння чужим майном,
поєднаний з насильством, небезпечним
для життя (розбій), за попередньою
змовою групою осіб, поєднаний із
застосуванням тяжких тілесних
пошкоджень.

При визначенні ОСОБА_6 виду та міри
покарання колегія суддів враховує
характер та ступінь суспільної безпеки
вчиненого злочину, обставини по справі,
а також особу підсудного, що він раніше
не судимий, за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставин, які б відповідно до ст. 66
КК України пом*якшували б покарання
підсудному ОСОБА_6 в ході проведення
судового слідства встановлено не було.

Як обставини, які відповідно до ст. 67
КК України обтяжують покарання
підсудному ОСОБА_6 суд враховує
вчинення ним даного злочину в стані
алкогольного сп*яніння.

З урахуванням тяжкості злочину,
обставин справи та особи підсудного,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що виправлення та попередження
вчинення підсудним ОСОБА_6 нових
злочинів можливо лише в умовах
ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,
попереднє ув*язнення підсудного слід
зарахувати в строк призначеного судом
покарання. Запобіжний захід залишити
без змін.

Строк відбування покарання
підсудному ОСОБА_6 слід рахувати з 26
вересня 2011 року, зарахувавши йому в
строк відбуття призначеного йому
покарання, час знаходження його під
вартою в період з 1 вересня 2009 року по 02
лютого 2010 року.

В сукупності приведених доказів суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_7 за ст.
187 ч.4 КК України кваліфіковані вірно,
оскільки ОСОБА_7 вчинив напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний з
насильством, небезпечним для життя
(розбій), за попередньою змовою групою
осіб, поєднаний із застосуванням
тяжких тілесних пошкоджень.

При визначенні ОСОБА_7 виду та міри
покарання колегія суддів враховує
характер та ступінь суспільної безпеки
вчиненого злочину, обставини по справі,
а також особу підсудного, що він раніше
не судимий, за місцем проживання
характеризується позитивно. Судом
також враховується і стан здоров*я
ОСОБА_7

Обставин, які б відповідно до ст. 66
КК України пом*якшували б покарання
підсудному ОСОБА_7 в ході проведення
судового слідства встановлено не було.

Як обставини, які відповідно до ст.
67 КК України обтяжують покарання
підсудному ОСОБА_7 суд враховує
вчинення ним данного злочину в стані
алкогольного сп*яніння.

Відповідно до акту № 120
стаціонарної судово-психіатричної
експертизи від 14 червня 2012 року у
відношенні ОСОБА_7 (том 6 а.с. 226-230)
вбачається, що ОСОБА_7 в період
інкримінованого правопорушення
виявляв розумову відсталість в ступені
легкої дебільності / легка розумова
відсталість - в редакції Міжнародної
класифікації хвороб 10 - го перегляду / і
за психічним станом міг усвідомлювати
свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 в
даний час виявляє розумову відсталість
в ступені легкої дебільності / легка
розумова відсталість - в редакції
Міжнародної класифікації хвороб 10 - го
перегляду / і за психічним станом може
усвідомлювати свої дії та керувати
ними. ОСОБА_7 в застосуванні до нього
примусових заходів медичного
характеру не потребує.

З урахуванням тяжкості злочину,
обставин справи та особи підсудного,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що виправлення та попередження
вчинення підсудним ОСОБА_7 нових
злочинів можливо лише в умовах
ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,
попереднє ув*язнення підсудного слід
зарахувати в строк призначеного судом
покарання. Запобіжний захід залишити
без змін.

Строк відбування покарання
підсудному ОСОБА_7 слід рахувати з 26
вересня 2011 року зарахувавши йому в
строк відбуття призначеного йому
покарання, час знаходження його під
вартою в період з 22 березня 2010 року по 26
березня 2010 року.

Речові докази - чохол та чотири
ключі в ньому, які знаходилися в камері
збереження речових доказів
Ясинуватського МВ ГУМВС України у
Донецькій області - підлягають
поверненню ОСОБА_20

Відповідно до вимог ст. ст. 1166 ЦК
України шкода, завдана фізичній або
юридичній особі підлягає
відшкодуванню особою, яка заподіяла
шкоду в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_8 про
стягнення з ОСОБА_5 на його користь
матеріальної шкоди підлягає
частковому задоволенню, а саме в межах
доведеної потерпілим суми в розмірі 296
гривень 25 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_8 про
стягнення з ОСОБА_5 на його користь
моральної шкоди в сумі 10 000 гривень
підлягає задоволенню в повному обсязі
на підставі ст..ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК
України, оскільки потерпілому ОСОБА_8
було заподіяно моральних і фізичних
страждань і переживань, тілесні
ушкодження, час знаходження його на
лікуванні, негативні наслідки, які
настали для його здоров'я.

Цивільний позов ОСОБА_28 про
стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
її користь матеріальної шкоди в
розмірі 2920 гривень підлягає
задоволенню в повному обсязі на
підставі ст..ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Цивільний позов ОСОБА_20 про
стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
її користь моральної шкоди в розмірі 20
000 гривень підлягає задоволенню в
повному обсязі на підставі ст..ст. 22, 23,
1166, 1167 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 321, 325 КПК України,
суд-

З А С
У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ст. ст. 121 ч.
1, 121 ч. 2, 187 ч. 4 КК України та призначити
йому покарання:

за ст.. 121 ч.1 КК України у вигляді 5
(п'яти) років позбавлення волі,

за ст.. 121 ч.2 КК України у вигляді 7
(семи) років позбавлення волі,

за ст.. 187 ч.4 КК України у вигляді 9
(дев'яти) років позбавлення волі з
конфіскацією в дохід держави всього
майна, що є його особистою власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
визначити покарання засудженому
ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом
поглинання меншу суворого покарання
більш суворим та до відбуття остаточно
призначити йому 9 (дев*ять) років
позбавлення волі з конфіскацією в
дохід держави всього майна, що є його
особистою власністю.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_5 до набрання вироку законної
сили залишити попередній-утримання під
вартою в Донецькому СІЗО УДПтСУ в
Донецькій області.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_5 слід рахувати з 1
вересня 2009 року, зарахувавши йому в
строк відбуття призначеного йому
покарання, час знаходження його під
вартою в період з 7 червня 2006 року по 11
вересня 2007 року, в період з 15 грудня 2008
року по 15 травня 2009 року.

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 187 ч.4 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 8 (восьми) років позбавлення
волі з конфіскацією в дохід держави
всього майна, що є особистою власністю
засудженого.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_6 до набрання вироку законної
сили залишити попередній-утримання під
вартою в Донецькому СІЗО УДПтСУ в
Донецькій області.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_6 слід рахувати 26
вересня 2011 року, зарахувавши йому в
строк відбуття призначеного йому
покарання, час знаходження його під
вартою в період з 1 вересня 2009 року по 2
лютого 2010 року.

ОСОБА_7 визнати винним за ст. 187 ч.4 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 8 (восьми) років позбавлення
волі з конфіскацією в дохід держави
всього майна, що є особистою власністю
засудженого.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7
до набрання вироку законної сили
залишити попередній-утримання під
вартою в Донецькому СІЗО УДПтСУ в
Донецькій області.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_7 слід рахувати з 26
вересня 2011 року зарахувавши йому в
строк відбуття призначеного йому
покарання, час знаходження його під
вартою в період з 22 березня 2010 року по 26
березня 2010 року.

Речові докази - чохол та чотири ключі
в ньому, які знаходилися в камері
збереження речових доказів
Ясинуватського МВ ГУМВС України у
Донецькій області - повернути ОСОБА_20

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8
матеріальну шкоду в розмірі 296 гривень
25 копійок, моральну шкоду в розмірі 10 000
гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_28 матеріальну
шкоду в розмірі 2920 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_20 моральну
шкоду в розмірі 20000 гривень.

Апеляцію може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області
протягом п*ятнадцяти діб з моменту
оголошення вироку, а засудженим - в той
же строк з моменту вручення йому копії
вироку.

Головуючий суддя :

Судді: