14.01.2015
№ 1-кп/760/109/2015 року
У Х В А Л А
14.01.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого- судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора : ОСОБА_4
захисника : ОСОБА_5
представника служби в справах дітей : ОСОБА_6
представника ВКМСД : ОСОБА_7
законного представника
неповнолітнього : ОСОБА_8
неповнолітнього : ОСОБА_3
Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі клопотання від 26.12.2014 року у даному кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, який здійснювати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово і викликати в судовий розгляд прокурора, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законного представника потерпілого - ОСОБА_11 , неповнолітнього ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , представника Служби в справах дітей та представника відділу кримінальної міліції у справах дітей Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, вважаючи, що клопотання відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Представник Служби в справах дітей та представник відділу кримінальної міліції у справах дітей підтримали думку прокурора.
Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_12 примусових заходів виховного характеру не може бути призначено до розгляду і підлягає поверненню прокурору, оскільки воно не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, т.я. у клопотанні зазначено, що вина ОСОБА_13 за епізодом заволодіння шахрайським шляхом майном потерпілого ОСОБА_9 повністю доведена зібраними в
кримінальному провадженні доказами із зазначенням сутності показів ОСОБА_13 , а також потерпілого ОСОБА_9 , свідків, що є порушенням вимог ст. 23 КПК України.
Неповнолітній ОСОБА_3 , його законний представник підтримали думку захисника.
Потерпілі, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення до судового розгляду вищезазначеного клопотання, суд приходить до висновку про те, що є підстави для його повернення прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт у справі, зокрема відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 даної статті обвинувальний акт повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також обставини, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність.
У клопотанні зазначено, що вина ОСОБА_13 за епізодом заволодіння шахрайським шляхом майном потерпілого ОСОБА_9 повністю доведена зібраними в кримінальному провадженні доказами із зазначенням обставин, на які посилалися потерпілі ОСОБА_9 та свідкі, що є порушенням вимог ст. 23 КПК України.
Крім того, в клопотанні не наводяться докази за епізодом заволодіння шахрайським шляхом майном потерпілого ОСОБА_10 ..
Також, в порушення вимог ст.ст. 291, 292 КПК України, всупереч яким вказане клопотання не містить формулювання обвинувачення та повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які вважаються встановленими: чому органи досудового слідства прийшли до висновку про те, що ОСОБА_13 заволодів майном потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою, а також не вказано спосіб заволодіння майном вказаних потерпілих.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.
На підставі викладеного, суд вважає, що при таких обставинах клопотання не може бути призначене до судового розгляду і має бути повернене прокурору.
Керуючись ст.ст. 291, 292, 314, 315 КПК України, суд,-
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Копії ухвали вручить учасникам кримінального провадження.
Суддя: