Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/315/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000679 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, не одружений, утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винуватим за ст. 286 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн.
Також, стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 20000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та на користь держави - судові витрати в сумі 343, 98 грн. та витрати на лікування у розмірі 3306, 24 грн.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази по справі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим за вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за таких обставин:

07.04.2014 року, приблизно 20.00 год., ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ 190» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Леніна в м. Олександрія, Кіровоградської області, від площі Леніна в напрямку вулиці Героїв Сталінграду, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.п. 1.5, 2.3, 12.2, 12.3, 18.1, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки, продовжив рух через пішохідний перехід, що розташований по проспекту Леніна, внаслідок чого допустив наїзд керованим автомобілем на пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину дороги по пішохідному переходу з права на ліво щодо напрямку руху автомобіля, керованого ОСОБА_9 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які віднесені до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити вирок суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовної заяви потерпілого.

Свої доводи мотивує тим, що у провадженні необхідно було залучити як співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія «Статус», які і повинні відшкодовувати матеріальну шкоду потерпілому, а також, у вироку належним чином не вмотивовано висновок суду про часткове задоволення позовної зави.

Крім того, кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто у порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, хоча обвинувачений протягом усього судового розгляду справи не визнавав цивільний позов потерпілого, а лише визнавав свою вину у вчиненому злочину.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду змінити, думку прокурора та потерпілого, які просили залишити вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає що апеляцію слід задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції в частині розгляду цивільного позову скасувати, з призначенням в цій частині нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства у тому ж суді в іншому складі суду, за таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які судом першої інстанції досліджені у повному обсязі, та є такими, що відповідають фактичним обставинам справи. Їх належність та допустимість у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнавав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та не заперечували фактичні обставини справи, тому судом першої інстанції докази досліджувались з урахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ніким із учасників провадження доведеність вини ОСОБА_9 не оспорюється, тому колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг і вважає доведеною вину обвинувачених у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що його засуджено судом першої інстанції, а кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.286 КК України правильною.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Відповідно до вимог ст. 412 ч. 1 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 24000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Протягом розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції ОСОБА_9 вказаний позов визнавав частково лише в частині стягнення моральної шкоди, а в частині відшкодування матеріальної шкоди взагалі не визнавав, що підтверджується журналом та технічними записами судових засідань.

Проте, суд першої інстанції розглянув дане провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, належним чином не дослідив матеріали кримінального провадження, які стосуються цивільного позову, потерпілого, не з`ясував аргументи обвинуваченого щодо невизнання ним цивільного позову, не залучив в якості співвідповідача страхову компанію, з якою обвинуваченим укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, та належного не обґрунтував у вироку про підстави часткового задоволення позову.

Тобто, не визнання обвинуваченим цивільного позову позбавляло суд першої інстанції розглядати кримінальне провадження на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України.

Враховуючи, що суд першої інстанції не розглядав цивільний позов потерпілого по суті, не досліджував докази, на які посилається потерпілий ОСОБА_11 в своєму позові, не давав їм оцінку, не мотивував чому задоволено цивільний позов, тому апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити в цій частині своє рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції,в частині розгляду цивільного позову підлягає безумовному скасуванню, з призначенням в цій частині нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства у тому ж суді в іншому складі суду, в ході якого необхідно вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження цивільного позову потерпілого, і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване судове рішення щодо позову потерпілого.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року, стосовно ОСОБА_9 , в частині розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 скасувати, призначити в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, у тому ж суді, в іншому складі суду

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4