У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Пивовара В.Ф.,
Кривенди О.В.

розглянула в
судовому засіданні 22 лютого 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на
вирок Первомайського міського суду Луганської області від 19 червня 2006 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Золоте Луганської області, раніше не
судимого,

визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, і призначено йому за
цим законом покарання у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1
засуджено за те, що він приблизно з травня 2004 року організував у дворі
будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1
незаконний пункт прийому та зберігання брухту чорних металів, який скуповував у
населення з метою подальшого перепродажу.

18 травня 2006 року, у період часу приблизно з 17 год. 20
хв. до 17 год. 40 хв., ОСОБА_1 без державної реєстрації та
спеціального дозволу (ліцензії) придбав у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 брухт
чорних металів вагою відповідно 3 кг та 10 кг, сплативши готівкою ОСОБА_2 1 грн. 80 коп. і ОСОБА_3 6 грн.

18 травня 2006 року у дворі будинку за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 було
виявлено і вилучено 199 кг брухту чорних металів.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, даючи свій аналіз доказам, які є у справі, просить
вирок щодо нього скасувати, а справу закрити за відсутністю в діянні складу
злочину. Мотивує тим, що він займався збором та реалізацією побутового
металобрухту, тобто діяльністю, яка не підлягає ліцензуванню, а докази
організації ним незаконного пункту прийому та збуту металобрухту відсутні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що в
її задоволенні необхідно відмовити.

Винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується, зокрема, показаннями
під час досудового та судового слідства самого ОСОБА_1, який свою вину визнав, щиро покаявся і пояснив, що,
дійсно, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), придбав у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і
зберігав у дворі за місцем свого проживання з метою наступного продажу брухт
чорних металів, оголошеними в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те,
що вони здали брухт чорних металів на пункт прийому металобрухту за місцем
проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, за що
отримали від нього готівкові кошти, даними протоколу огляду місця події про
виявлення у дворі будинку, в якому проживає ОСОБА_1, за вищезазначеною адресою 199 кг металобрухту та іншими
доказами.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 213 КК України кваліфіковано правильно, а доводи у його касаційній скарзі
про відсутність в його діях складу злочину, оскільки він займався збиранням та
реалізацією побутового металобрухту, які не вимагають отримання спеціального
дозволу (ліцензії), є безпідставними.

Так, згідно зі ст. 1, яка містить визначення термінів,
Закону України “Про металобрухт” від 5
травня 1999 року № 619-XIV з наступними змінами, збирання металобрухту - це
діяльність, пов'язана з його переміщенням від місця утворення або знаходження
до території розташування спеціалізованих або спеціалізованих металургійних
переробних підприємств та їх приймальних пунктів, а вироком щодо ОСОБА_1 встановлено, що він займався заготівлею металобрухту,
тобто діяльністю, пов'язаною з його
купівлею, зберіганням та наступною
реалізацією, яка відповідно до вимог ст. 4 вищезазначеного Закону провадиться
на підставі ліцензії.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які б могли бути підставою для скасування або зміни постановленого у
даній справі вироку, не виявлено.

Таким чином, підстав для призначення кримінальної справи
до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон
О.Ф.
Пивовар В.Ф.
Кривенда О.В.

З оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф.
Селівон