справа № 1-211/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року

Рівненський районний суд
Рівненської області

в особі головуючої судді Кушнір
Н.В.

при секретарі Хрусюк
Л.О.

з участю прокурора Ідрісова
P.M.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця,
громадянина України, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого по
ІНФОРМАЦІЯ_3, з повною
ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, непрацюючого,
раніше несудимого

- у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

15 квітня 2007 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, маючи намір на відкрите викрадення чужого
майна, в лісосмузі, що поблизу ІНФОРМАЦІЯ_5, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя або здоров'я
потерпілого, яке виразилось в нанесенні
одного удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_3, відкрито заволодів його мобільним телефоном
моделі "Siemens C-75"
вартістю 257, 64 гривні, в якому знаходився стартовий пакет оператора
мобільного зв'язку "Beeline" вартістю 15 гривень, в якому на
рахунку грошей не було, та стартовий
пакет оператора мобільного зв'язку "Life"
вартістю 25 гривень,
в якому на рахунку грошей не було,
та срібною каблучкою вагою 6, 1 гр. вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 357, 64 грн.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив
встановлені судом обставини.

По суті справи показав,
що 15 квітня 2007 року приблизно о 18 год. 00 хв. він разом зі своїми друзями ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6та своїм ріднім братом ОСОБА_7 прогулювалися поблизу
лісосмуги в ІНФОРМАЦІЯ_5, де зустріли
трьох невідомих неповнолітніх хлопців та дівчат. ОСОБА_2, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, вирішив
заволодіти особистим майном неповнолітніх. З цим наміром він підійшов до одного
з них та наніс йому один удар долонею в обличчя, після чого став розпитувати, чи не має в нього мобільного телефону, на що неповнолітній відповів, що мобільного телефону у нього не має. Тоді
ОСОБА_2 підійшов до іншого неповнолітнього хлопця та наніс йому аналогічний
удар долонею в обличчя, після чого також
запитав, чи не має у нього

телефону, але мобільного
телефону у нього не було і ОСОБА_2 підійшов до третього невідомого неповнолітнього хлопця, якого також вдарив кулаком в обличчя, після чого задав те ж запитання, що і всім попереднім. Після чого у потерпілого забрав мобільний
телефон марки „Сіменс" сріблясто-чорного кольору та срібну печатку.
Забравши телефон, він відкрив задню
кришку панелі телефону та викинув два стартові пакети. Згодом до них підійшли
старші хлопці, які проживають
вІНФОРМАЦІЯ_5, які знаходились неподалік
і тоді ОСОБА_2
викинув з рук на землю викрадений мобільний телефон.
Через деяку мить даний телефон знайшла дівчина,
яка була разом з потерпілим, який
вона повернула власнику. Під час вчинення пограбування ніхто з друзів ОСОБА_2 в його дії не втручався. Пограбування ОСОБА_2 вчинив самостійно і про свій намір нікого не повідомляв.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає,
що вина підсудного у скоєному повністю доведена.

У зв'язку з тим,
що учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини
справи, суд вважає за можливе визнати
дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються дослідженими
та встановленими в судовому засіданні,
оскільки сторони вважають, що
фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують дослідження у ході судового
розгляду справи. При цьому суд переконався у тому, що підсудний правильно розуміє зміст всіх
обставин справи, які б підлягали б
доказуванню і ним не заперечуються і сумнівів у добровільності та істинності їх
позиції немає. Підсудному роз'яснено, що
він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде
позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, підсудний настояв на істинності своєї позиції
у визнанні вини і викладених обставинах справи.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєному підтверджується
зібраними по справі доказами,
дослідженими судом, зокрема
потерпілий ОСОБА_3 показав / а.с. 20 /,
що 15 квітня 2007 року приблизно oil
год. 30 хв. він разом зі своїми друзями ОСОБА_8, ОСОБА_9,
сестрою ОСОБА_10 та її подружками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли відпочивати
в лісосмугу, що поблизу ІНФОРМАЦІЯ_5.
Повертаючись додому, приблизно о 18 год. 00 хв. до них підійшли старші за віком хлопці та почали з
ними спілкуватись. Після чогоОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому удар
рукою в обличчя та запитав, чи є у нього
мобільний телефон. В цей час ОСОБА_8 свій мобільний телефон заховав в рукав і
це помітив інший невідомий, який
підійшовши до нього, попросив під
приводом телефонного дзвінка, мобільний
телефон, після чого, кудись зателефонувавши, поклав даний мобільний телефон собі в кишеню.
Після чого ОСОБА_2 підійшов до
ОСОБА_9 та вдарив його рукою в обличчя,
при цьому запитав, чи є в нього мобільний
телефон, на щоОСОБА_9 відповів, що мобільного телефону у нього не має. В цей
момент ОСОБА_2
підійшов до ОСОБА_3 та вдарив його кулаком правої руки в обличчя та схопив за горло. Після чого
відібрав мобільний телефон „Сіменс-С75" та срібну печатку. Через декілька
хвилин підійшли невідомі хлопці, яких
покликав на допомогу ОСОБА_8, які
забрали в ОСОБА_2
срібну печатку та повернули ОСОБА_3 Мобільного телефону у ОСОБА_2 не було. Через деякий час в траві поблизу місця, де все відбувалося, ОСОБА_3 знайшов свій мобільний телефон. При детальному огляді він виявив
відсутність стартових пакетів „Білайн" вартістю 15 гривень та „Лайф"
вартістю 25 гривень. Вартість мобільного телефону марки „Сіменс С-75"
становить 610 гривень, вартість срібної
каблучки -100 гривень.

Дані обставини підтвердили свідки ОСОБА_13 / а.с. 24
/, ОСОБА_14 / а.с. 22 /, ОСОБА_4 / а.с. 25
/, ОСОБА_5 / а.с. 28 /, ОСОБА_2
/ а.с. 31 /, ОСОБА_15 / а.с. 34
/, вони підтверджуються висновками
судово-медичної експертизи / а.с. 41 /,
товарознавчої експертизи / а.с. 46-48 /,
експертизи металів та сплавів / а.с. 53-54 /.

Таким
чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, з
погрозою застосування такого насильства,
тобто його дії суд кваліфікує за ч.2
ст. 186 КК України.

При визначенні міри покарання підсудному суд
враховує, що злочин, в якому обвинувачується підсудний, згідно
ст. 12 КК України є тяжким злочином,
підсудний непрацюючий, раніше не
судимий, по місцю проживання
характеризується позитивно, на обліку у
лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що
обтяжує його покарання, є вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставин, що пом'якшують його покарання, суд не вбачає.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для
застосування відносно підсудного ст. 75
КК України з покладенням на нього певних обов'язків, оскільки,
враховуючи тяжкість злочину,
особу винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без
відбування покарання, але в умовах
постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої
системи.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину,
виду і строку призначеного основного покарання, обставин,
що характеризують особу підсудного,
середовище, в якому він
перебуває.

На підставі ст. 75
КПК України з підсудного підлягає стягненню вартість проведених експертиз.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 323,
324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи, публічно
попросити пробачення у потерпілого ОСОБА_3

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в
законну силу залишити попередній - підписка про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави 240 грн. 62 коп.3а
проведення судово-товарознавчих експертиз,
180 грн. 46 коп. - фізико-хімічної експертизи металів і сплавів.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Сіменс С-75»
та срібну каблучку, які передані на
зберігання потерпілому ОСОБА_3, залишити йому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.