Номер провадження: 11-кп/785/110/15
Номер справи місцевого суду: 500/3810/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Маївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а в останній раз: 14.03.2007 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України дане покарання поглинено покаранням за вироком Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2006 року та остаточно призначене покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією мана, звільненого з місць позбавлення волі 27 грудня 2013 року за відбуттям строку покарання;

- визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст.186 КК України, та призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком: за ч. 3ст.185 КК України три роки; за ч. 3 ст. 186 КК України чотири роки;

- згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі строком - чотири роки;

- на підставі ст. 75 КК України від покарання звільнено з випробувальним строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків,передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України;

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів - при наступних обставинах.

20 квітня 2014 року, близько 13 год. 20 хв., ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_9 гаманець, в якому знаходились: грошові кошти в сумі 1450 грн., мобільний телефон марки Самсунг SGH-A вартістю 55 грн., фотоапарат Кодак вартістю 130 грн., причинивши останній збитки на загальну суму 1635 грн.

Крім того, 23 квітня 2014 року, близько 04 год. 30 хв., ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_10 гаманець, в якому знаходились: грошові кошти в сумі 990 грн., 4 долари США, які станом на 23.04.2014 р. складають 46, 04 грн., технічний талон на автомобіль на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон Нокіа 311 вартістю 290 грн., з сім-картою мобільного оператора вартістю 10 грн., ноутбук Асус вартістю 950 грн., причинивши останньому збитки на загальну суму 2286,04 грн.

23 квітня 2014 року, близько 06 год. 30 хв., ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 перстень срібний вартістю 255 грн., флеш карту об`ємом 2 гб. вартістю 40 грн., гаманець вартістю 50 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 700 грн., пачку сигарет Прилуки вартістю 10 грн., які належали останній.

В момент вчинення злочину ОСОБА_7 був помічений неповнолітньою донькою потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 . Однак, ОСОБА_7 , усвідомивши, що він був викритий під час і на місці скоєння злочину, не відмовився від свого злочинного наміру, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 75 грн., після чого зник з місця вчинення злочину, причинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1100 гривень.

В апеляції прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, та стягнути з ОСОБА_7 судові витрати на залучення експерта у розмірі 1769 грн. 04 коп. на користь держави.

Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, вказує на те, що суд першої інстанції не врахував характер та суспільну небезпеку вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, повторно скоїв злочин, маючи непогашену судимість, є працездатною особою, але ніде не працює. Також, на думку прокурора, суд першої інстанції не врахував те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без його позбавлення волі, оскільки він, після відбуття реального покарання у вигляді позбавлення волі строком 9 років, знову скоїв умисний тяжкий злочин з корисливих мотивів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляції прокурора та в останньому слові просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню - з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 ч. 1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій в апеляції не оспорюються та повністю підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дослідженими у судовому засідання та приведеними у вироку.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції в якості пом`якшуючих покарання обставин обґрунтовано визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілим, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, а обтяжуючих обставин по справі не встановив.

З урахуванням вказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням статті 75 КК України.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово був судимий, у тому числі за скоєння тяжких злочинів з корисливих мотивів, за що відбував реальне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв тяжкі злочини з корисливих мотивів, є працездатною особою, але ніде не працює, що характеризує його як особу зі стійкою схильністю до скоєння корисливих злочинів.

Після призначення вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 08 жовтня 2014 року покарання з іспитовим строком 3 роки, ОСОБА_7 ухилився від відбуття покарання, у зв`язку з чим судом було оголошено його розшук.

У відповідності до наданої апеляційному суду Одеської області інформації, ОСОБА_7 в листопаді 2014 року був затриманий органом внутрішніх справ в Дніпропетровській області за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та 11 листопада 2014 року відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував тяжкість скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, їх кількість та надав неправильну оцінку даним про його особу, в результаті чого дійшов помилкового висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без ізолювання від суспільства, та безпідставно застосував відносно нього ст. 75 КК України.

Аналізуючи вищезазначені обставини у їх сукупності, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, покарання судом першої інстанції призначено обвинуваченому у рамках санкцій ч.3 ст. 185 і ч.3 ст 186 КК України з урахуванням пом`якшуючих обставин, у зв`язку з чим апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок Ізмаїльського міськрайонного суду від 08.10.2014 року у відношенні ОСОБА_7 - скасуванню в частині призначення покарання з постановленням нового вироку, яким призначити останньому покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Колегія суддів також вважає необхідним задовольнити вимогу апеляції прокурора про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат у сумі 1769 гривень 04 копійки, пов`язаних з проведенням судових експертиз у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обчислювати строк відбуття покарання за даним вироком з 19 лютого 2015 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 час тримання його під вартою у даному кримінальному провадженні з 23.04.2014 року по 08.10.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати у розмірі 1769 гривень 04 копійки на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4