Справа № 709/1001/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай кримінальне провадження №0000064 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в :
В провадженні Чорнобаївського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти думки прокурора.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування. Його процесуальне значення полягає в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення (ч.1 ст.337 КПК України).

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені такі відомості і у наступній послідовності:

(а)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

(б)правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,

(в)формулювання обвинувачення.

Так, при викладі правової кваліфікації суд звертає увагу, що відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 р. (далі - Конвенція), положення якої підлягають застосуванню відповідно до ч.2 ст.1, ст.9 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частина 5 ст.17 КПК України (відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) встановлює механізм втілення презумпції невинуватості під час здійснення кримінального провадження, якого, з огляду на вимоги ч.1 ст. 9 КПК України, повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.

Перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог наведених ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції в обвинувальному акті стверджується, що своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинив злочин, що є тотожним визнанню їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення до ухвалення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили.

Так, у обвинувальному акті зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України.

Таким чином, з вищенаведеного випливає, що слідчим під час складання обвинувального акту та прокурором при його затвердженні, всупереч вимогам ч.5 ст.17 КПК України в обвинувальному акті допущено порушення презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення міститься твердження, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватою особою.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків обвинувального акта.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України,- незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу, вислухавши думку прокурора, який просив продовжити дію запобіжного заходу, думку захисника, який просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартов, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого вони обвинувачуються та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні їм запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, суд приходить до наступного.

Продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу обґрунтовується необхідністю запобігання спробам останніх переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що 28 червня 2015 року спливає строк дії обраного обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу та неможливості з об`єктивних причин до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжити дію існуючого запобіжного заходу до 10 серпня 2015 року включно.

Стороною захисту не доведено, що на даний час відсутні/відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а отже і те, що існує доцільність зміни обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а тому у суду відсутні підстави для обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 міри запобіжного заходу, не пов`язаної з триманням під вартою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 196, 197, 314, 331, 369-372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000064 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, - повернути прокурору Чорнобаївського району Черкаської області для усунення недоліків.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом 14 (чотирнадцяти) діб з дня проголошення ухвали.

Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по кримінальному провадженні №0000064 до 10 серпня 2015 року.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - до 10 серпня 2015 року 15 год. 30 хв.

Копію ухвали направити Чорнобаївському РВ УМВС, Черкаському СІЗО УДДУ ПВП та прокурору Чорнобаївського району.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині повернення обвинувального акта може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Чорнобаївський районний суд.

Ухвала суду в частині повернення обвинувального акта набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1