Справа № 317/13/15-к
Провадження № 1-кп/317/60/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових засобів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001652 від 11.10.2014 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Світанок Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2014 року, приблизно о 00.00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, із салону незачиненого автомобіля ВАЗ 2109 номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який знаходився біля кафе «Уют», розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Августинівка, вул. Леніна, б. 3, взяв мобільний телефон Lenovo-P780 в корпусі чорного кольору, вартістю 3500 гривень, який належить ОСОБА_6 внаслідок чого отримав можливість розпорядитися викраденим майном, тим самим викрав його.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
05.01.2015 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001652 від 11.10.2014 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою інших учасників були досліджені під час судового розгляду.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 було проведено первинну амбулаторну судову психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 721 від 10 грудня 2014 року, згідно з висновком якої ОСОБА_5 , 1985 р.н., в період інкримінованого йому правопорушення і в даний час виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу, маніакальний синдром. Отже він не міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними. Потребує у застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що просить розглянути дану справу за його відсутності. З результатами розгляду повністю згоден.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 ч. 1 України повністю доведена.

Таким чином, оцінюючи всі зібрані у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 , своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 хворіє на психічну хворобу, що підтверджується висновком первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 721 від 10 грудня 2014 року, згідно з висновком якої ОСОБА_5 , 1985 р.н., в період інкримінованого йому правопорушення і в даний час виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу, маніакальний синдром. Отже він не міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними. Потребує у застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. А також листом від 06.02.2015 року за № 396/9 згідно якого вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на лікуванні у 9 відділенні з 14.10.2014 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння.

Пунктом 2 частини 1 статті 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Вислухавши думки прокурора та захисника, враховуючи думку потерпілого, які вважають, що ОСОБА_5 потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, з урахуванням положень ст. 19 КК України, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, психічний стан ОСОБА_5 , характер вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, з приводу якого було розпочато кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, було вчинено ним в стані неосудності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим, а отже до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до КУ Запорізька обласна клінічна психіатрична лікарня.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речовими доказами визнано мобільний телефон Lenovo-P780 в корпусі чорного кольору та чохол чорного кольору «Valenta» до нього, згідно постанови від 31.10.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19 ч. 2, 92, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Світанок Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом КУ Запорізька обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази мобільний телефон Lenovo-P780 в корпусі чорного кольору та чохол чорного кольору «Valenta» до нього повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1