Справа № 1- 582
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого : судді - Шевчука М .П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю прокурора - Лавренюка М.І.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2, 22 жовтня 1977 року

народження , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2,

одруженого на утриманні має одну неповнолітню дитину

ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого ГК «Елотек» керівник

відділу дилерських продаж в м. Бровари , проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше не

судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 212 ч.2 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 незаконно, ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненого службовою особою підприємства, незалежно від форм власності, які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в великих розмірах, при таких обставинах.

Так, підсудний ОСОБА_2 відповідно до наказу за № 2-2003 від 31 березня 2003 року призначений директором ТОВ «Елопро», яке зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_4 буд.№ 3 та є платником податків, зборів та інших платежів, тобто, службовою особою субєкта підприємницької діяльності. В його обовязки, як директора в силу прокладених на нього та виконуваних організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, входить відповідальність за стан підприємства, ведення встановленої форми бухгалтерського обліку, сплата належних сум податків, зборів у встановлені законом терміни. Однак підсудний, як директор ТОВ «Елопро», являючись службовою особою грубо порушив вимоги п.п. 7.2.4., 7.2., 7.4.1., 7.4.5., 7.4., ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року та умисно з метою ухилення від сплати податків в 2000-2007 роках документально створив видимість здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Будівельний світ»., ТОВ «Е.Т.Е. Україна»., ТОВ «КТ Хизис» з приводу перерахування грошових коштів за нібито придбані товари, хоча фактично ніякі товари не постачались. Відповідно до рішень, Суворівського від 19.12.2006 року та Приморського від 23.02.2007 року та 22.12.2006 року, районних судів м. Одеси, статути вказаних підприємств ТОВ «Будівельний світ» з 12.09.2005 року., ТОВ «Е.Т.Е. Україна»з 03.11.2005 року., ТОВ «КТ Хизис» з 14.03.2006 років, визнані недійсними з моменту їх реєстрації, а також і їх свідоцтва як платників ПДВ.

Так в результаті проведення вказаних операцій, підсудний ОСОБА_2, як директор ТОВ «Елопро», в 2006-2007 роках безпідставно завищив податковий кредит, що дало можливість зменшити податкові зобовязання зі сплати податку на додану вартість і фактично не сплатити податок на додану вартість у розмірі 807 229 гривні 64 копійки, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в великих розмірах.

Органом досудового слідства, підсудному ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення за ст. 212 ч.2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в предявленому обвинувачені визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, факт та обставити злочину підтвердив та пояснив, що дійсно відповідно до наказу за № 2-2003 від 31 березня 2003 року, він був призначений директором ТОВ «Елопро», яке зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_4 буд.№ 3 та є платником податків. Тобто, він був службовою особою, субєкта підприємницької діяльності, в його обовязки, як директора в силу прокладених на нього адміністративно-господарських функцій, входило відповідальність за стан підприємства, ведення встановленої форми бухгалтерського обліку, сплата належних сум податків, зборів у встановлені законом терміни. На підприємстві тоді працювало біля 75 чоловік, та був важкий стан, роботи не було, заробітну плату необхідно було платити і тому він, як керівник був вимушений піти на шлях порушення закону, щоб заробити кошти на заробітну плату, так він як директор ТОВ «Елопро», являючись службовою особою порушив вимоги Закону України «Про податок на додану вартість» та документально створив видимість здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Будівельний світ»., ТОВ «Е.Т.Е. Україна»., ТОВ «КТ Хизис» з приводу перерахування грошових коштів за нібито придбані товари, хоча фактично ніякі товари не постачались, тобто оформив безтоварні операції. Про те, що вказані підприємства є фіктивними, він взнав пізніше, при розслідуванні кримінальної справи, відношення з ними велося по пошті, переправлялись відповідні документи і все, ні з одним з керівників тих підприємств, він не був знайомий. Вказаними діями він не зловживав, кожен місяць оформлялась невелика сума, щоб вистачало на заробітну плату, однак за два роки ця сума вилилась у більш як вісімсот тисяч. Він дійсно, безпідставно завищив податковий кредит, що дало можливість зменшити податкові зобовязання зі сплати податку на додану вартість, а це потягло за собою фактичну не сплату податок на додану вартість у розмірі біля 800 000 гривні, що призвело до ненадходження до бюджету коштів. На час, коли він ще працював директором ТОВ «Елопро», були прийняті міри на погашення цього боргу векселями, а так як він звільнився з вказаного ТОВ в 2008 році, то не знає наслідків та точності розрахунку. На даний час йому відомо, що ТОВ «Елопро», працює то мабуть там все нормально. Просить не наказувати його суворо, визначити покарання в виді мінімального штрафу, та врахувати, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному, він має на утриманні неповнолітню дитину, надати шанс для виправлення, більше не допустить подібного.

Підсудний ОСОБА_2 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки він вину визнає і факт ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненого службовою особою підприємства, незалежно від форм власності, які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в великих розмірах, не заперечує та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст. 299., 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_2 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність підсудного ОСОБА_2 в скоєнні ним, ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненого службовою особою підприємства, незалежно від форм власності, які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в великих розмірах., - доведена повністю тому, він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність .

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 212 ч.2 КК України /в ред.2001 р./, як ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненого службовою особою підприємства, незалежно від форм власності, які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в великих розмірах.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини справи, що пом'якшують і обтяжують покарання, дані про його особу.

Обставинами, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 суд визнає такі: як визнання вини, щире каяття в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на утриманні має неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 на досудовому слідстві та в судовому засіданні не встановлено.

Приймаючи до уваги вище наведене, та враховуючи обставини справи, дані про особу підсудного ОСОБА_2 що він позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав вину та щиро розкаявся в скоєному, на утриманні має неповнолітню дитину, підсудний як особа не являється небезпечним для суспільства, має постійне місце проживання та роботи, суд приходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і вважає за можливе призначити йому покарання у відповідності із санкцією ст.212 ч.2 КК України в виді штрафу, в прибуток держави.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так як підсудний, ОСОБА_2 вчинив корисливий злочин, хоча визнав вину та щиро в цьому розкаявся, однак суд вважає за необхідне призначити йому додаткове покарання, як цього передбачає санкція статі, позбавлення права обіймати керівні посади пов'язані з адміністративно-господарською діяльністю.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі: документи, що знаходяться в матеріалах кримінальної справи, після набрання вироком законної чинності, необхідно залишити в матеріалах справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323 , 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 212 ч.2 КК України /в ред.2001 року/, та призначити йому за цією статтею покарання у виді штрафу, в сумі 25 000 (двадцяти пяти тисяч ) гривні, в прибуток держави, з позбавленням його права займати посади повязані з виконанням адміністративно-господарських функцій, строком на два роки.

Міру запобіжного заходу, стосовно засудженого ОСОБА_2 до набрання вироком законної чинності, залишити без змін - підписка про невиїзд.

Речові докази по справі, документи залишити при справі.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М.П.ШЕВЧУК