Номер провадження: 1-кп/511/156/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Роздільна матеріали кримінального провадження за звинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кагарлик, Біляївського району Одеської області, громадянина України, не військовозобов`язаного, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.06.2014 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість не знята,
ВСТАНОВИВ:
Будучи судимим за скоєння таємного викрадення чужого майна, у період іспитового строку, ОСОБА_4 повторно скоїв корисливий злочин за наступних обставин.
13.02.2015 року близько 22.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, прибув до домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкають ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обвинувачений переліз через паркан, потрапив у город вказаного домоволодіння, через який проник у подвір`я домоволодіння, де зайшов до господарської споруди.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 у приміщенні господарської споруди побачив 18 метровий мідний подовжувач, вартістю 450 гривень, який поклав у мішок, в цей час, почувши, що до нього хтось наближається, сховався за трактором, який стояв біля господарської споруди. ОСОБА_6 , побачивши ОСОБА_4 за трактором, вдарив його по спині сокирою, в цей час обвинувачений піднявся та штовхнув потерпілого руками у грудну клітину, від чого ОСОБА_6 впав на землю.
Скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходиться у безпорадному стані, обвинувачений з мішком у руках, де знаходилося викрадене майно, побіг в сторону виходу, де стояла ОСОБА_7 .. Застосувавши до останньої насильство, яке не є небезпечним для життя, що виразилось в нанесенні одного удару рукою в область лоба, внаслідок чого потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в лобно-тім`яній області зліва (висновок №24 від 14.02.2014 року судово-медичної експертизи), ОСОБА_4 з місця скоєння злочину разом з викраденим майном зник, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 450 гривень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.186 ч.3 КК України та вину його у скоєнні даного злочину вважає повністю доведеною, оскільки ОСОБА_4 дійсно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з проникненням у сховище, повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні даного злочину визнав частково та пояснив, що дійсно 13.02.2015 року близько 22.00 години з метою викрадення металевих речей він прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживають потерпілі, переліз через паркан, потрапив в город, через який зайшов у подвір`я, де знайшов у приміщенні господарської будівлі мідний подовжувач, вказаний вище, поклав його у мішок та збирався покинути місце скоєння злочину, але не встиг, окільки потерпілі його побачили. ОСОБА_6 вдарив обвинуваченого чимось по спині, а останній відштовхнув чоловіка та побіг до виходу. На своєму шляху обвинувачений зустрів ОСОБА_7 , від якої відмахнувся рукою, перестрибнув через забор та побіг з подвір`я потерпілих додому до своєї співмешканки. Вину визнає частково, оскільки насильство до потерпілих, зокрема до ОСОБА_7 , не застосовував, а тілесні ушкодження їй міг завдати ненавмисно, а випадково. Він розуміє, що скоїв злочин, щиро кається та просить суд не обирати йому суворе покарання. Матеріальну шкоду потерпілим відшкодував шляхом повернення викраденого майна. Вказав, що якби не алкогольне сп`яніння, він би злочин не вчинив Обіцяє більше злочинів не скоювати.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина в скоєнні злочину підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема, поясненнями потерпілої та заявою потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив обрати міру покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_7 , будучи допрошеною у судовому засіданні підтвердила суду обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснила, що 13 лютого 2015 року близько 22 годин вони з чоловіком були вдома і почули, що гавкають собаки у дворі. Чоловік вирішив вийти та подивитися, що відбувається надворі. Вона також вийшла услід за чоловіком та почула, що біля трактора у дворі хтось вовтузиться, а потім побачила, що на неї біжить якийсь чоловік з мішком у руках. Вона опинилася на шляху зловмисника, який вдарив її рукою в лоб, а потім перестрибнув через забор та покинув їх подвір`я. Від удару у неї на лобі з`явилася гуля, а також синець. У зловмиснику вона впізнала сусіда ОСОБА_8 , про що повідомила працівників міліції, які приїхали на виклик. Наступного дня судово-медичний експерт склав акт про наявність у неї тілесних ушкоджень. Вона не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, на лікуванні не перебувала, та просить суворо його не наказувати, а обрати найбільш м`яке покарання, яке можливе для нього. Мідний подовжувач її чоловіку повернуто. У чоловіка тілесних ушкоджень не було, і він також на лікуванні не перебував.
Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується документами, долученими до матеріалів кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні, в яких викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а саме: - заявою потерпілого ОСОБА_6 від 14.02.2015 року про скоєння злочину відносно нього та його дружини, де зазначено, що заявник просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який 13.02.2015 року близько 22 годин проник на територію його двору за адресою вказаною вище, звідки з приміщення господарської будівлі викрав мідний подовжувач довжиною 18 метрів, вартісю 450 гривень, при цьому штовхнув потерпілого, а його дружину вдарив тупим предметом в область лоба (а.с.30); - протоколом огляду від 14.02.2015 року (з фото таблицею), згідно якого в присутності понятих з дозволу господарів, слідчим оглянуто місце скоєння злочину та встановлено звідки саме викрадено мідний подовжувач, яким чином злочинець проник у домоволодіння потерпілих та як саме покинув місце скоєння злочину (а.с.31-34); - висновком експерта №24 від 16.02.2015 року судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , 1941 р.н., /73 роки/, де встановлено, що у потерпілої виявлено ушкодження, а саме: синець в лобно-тім`яній області зліва, що спричинене 13.02.2015 року в результаті дії тупого предмету, не виключається, що таким предметом могла бути рука (кулак); дане ушкодження по судово-медичним критеріям не відносить до небезпечних для життя, має скороминучі наслідки не більше 6 днів і по вказаному критерію кваліфікується як легке тілесне ушкодження (п.2.3.1, п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»,1995 р.) (а.с.44-45); - заявою від 14.02.2015 року ОСОБА_9 , мешканки АДРЕСА_3 , яка добровільно видала мішок з подовжувачем, для залучення у якості речового доказу по кримінальному провадженню (а.с.46); - протоколом огляду предметів від 14.02.2015 року, згідно якого у присутності понятих оглянуто 18 метровий мідний подовжувач та мішок, який 14.02.2015 року у селі Щербанка по вулиці Південній добровільно видала ОСОБА_9 ; після огляду вказані предмети повернуті під розписку потерпілому ОСОБА_6 (а.с.47-48); - розпискою ОСОБА_6 про отримання від працівників міліції подовжувача мідного, довжиною 18 метрів (а.с.50); - довідкою від 14.02.2015 року про вартість вказаного подовжувача, а саме: 18 метровий мідний подовжувач коштує 450 гривень на ринку ТОВ «МАКС» станом на 13.02.2015 року (а.с.51); з протоколу пред`явлення речей для впізнання від 16.02.2015 року (з фото таблицею) вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 під №4 впізнав подовжувач, що належав йому та був викрадений обвинуваченим (а.с.52-54).
Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, задовільну характеристику, його соціальне та сімейне становище.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних претензій, задовільну характеристику з місця проживання, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення злочину щодо осіб похилого віку.
Враховуючи всі пом`якшуючі та обтяжуючі вину обвинуваченого обставини, а також те, що обвинувачений вчинив новий злочин у період іспитового строку, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутими власнику після набрання вироком законної сили. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393,395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 24.06.2014 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити за сукупністю вироків 4 (чотири) роки один місяць позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання рахувати з 14.02.2015 року, тобто з дня затримання обвинуваченого.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутими власнику після набрання вироком законної сили, згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний до засудженого ОСОБА_4 , залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя: ОСОБА_1