УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.12.2014 року. слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про дозвіл на проведення обшуку, внесене у кримінальному провадженні №0000884 від 16.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про дозвіл на проведення обшуку, внесене у кримінальному провадженні №0000884 від 16.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке погоджене з прокурором прокуратури Кременчуцького району ОСОБА_3 .

Просила надати дозвіл на проведення обшуку домоволодіння (в житловому будинку та господарських будівлях) за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення майна, яке є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 234 КПК України, підставами для проведення обшуку є наявність достатніх відомостей про те, що знаряддя кримінального правопорушення або майно (речі й цінності), здобуте у результаті його вчинення, відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Такі дані можуть бути одержані кримінальним процесуальним шляхом і міститися в матеріалах кримінального провадження, у протоколах слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій та ін. Ці дані також можуть бути отримані оперативно-розшуковим шляхом. Докази, на підставі яких виноситься клопотання про проведення обшуку, повинні відповідати вимогам допустимості.

Відповідно до п.6 ч. 2 ст. 235 КПК ухвала про дозвіл на обшук повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Внесене слідчим клопотання не відповідає вимогам ст. 234 КПК України.Так в клопотанні не вказано відомостей (індивідуальна або родова характеристика) про конкретні речі, документи та не визначено обсяг речей, які планується відшукати шляхом проведення обшуку. Зокрема, слідчим не зазначено за якими індивідуальними ознаками особа, що здійснюватиме обшук планує відрізнити майно, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення від інших речей, що перебувають у домоволодінні.

Крім того, слідчим не зазначено на підставі яких повноважень, для досягнення якої мети та на підставі якої норми закону має вилучатись майно з квартири особи, що не є підозрюваним по будь-яких кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Враховуючи викладене, вважаю що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132,160,163-165,166,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про дозвіл на проведення обшуку, внесене у кримінальному провадженні №0000884 від 16.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя