Справа №212/2299/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000443 від 15.02.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною професійно технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимий: - 17.12.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік;

- 06.10.2009 року засуджений Криворізько - сільським судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.1, 309 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 ч. 1 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком від 17.12.2008 року, і до відбування визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.01.2011 року згідно постанові Полтавського районного суду від 30.12.2010 року, умовно достроково, не відбутий термін - 11 місяців 21 день;

- 23.04.2012 року засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі,з конфіскацією майна, звільнений 18.07.2014 року на підставі ст.2 Закону України "Про амністію в 2014 році» від 10.07.2014 року згідно постанови Синельниківського районного суду від 10.07.2014 року;

- 26.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2, ст.185 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 14 лютого 2015 року приблизно о 11.45 годині, знаходячись в гостях у свого батька ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та реалізуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, переслідуючи корисливу мету, збираючись йти додому та скориставшись відсутністю свідків та господаря квартири - ОСОБА_6 , який вийшов з дитячої кімнати до кухні, попрощавшись з сином ОСОБА_3 , який в цей час таємно викрав зі столу дитячої кімнати, планшет марки «Престижио» S/N 04, вартістю 800 гривен, та чохол вартістю 200 гривен, які належать ОСОБА_5 .

Після чого, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник обернувши його на свою користь, та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1 000, 00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю в обсягу пред`явленого обвинувачення, перескакав суду фабулу звинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив строго не наказувати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 вказала що її пасинок ОСОБА_7 викрав планшет, але вона не наполягає на суворому покаранні та відшкодуванні завданої шкоди.

Обвинувачений звернувся до суду з заявою про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України при розгляді справи, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини немає потреби.

Дослідивши докази надані стороною обвинувачення та аналізуючи їх суд приходить до висновку, що пояснення обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що його винність у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючим покарання обставиною є рецидив злочину. Пом`якшуючими покарання обставинами є щире розкаяння в скоєному, повне визнання своєї провини.

У відповідності зі ст. 12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше був неодноразово засуджений, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, розкаявся в скоєному.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає доцільним визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, оскільки 26.03.2015 року, ОСОБА_3 засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому за даним кримінальним провадження не обирався, речові докази - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.03.2015 року, за ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначити до відбування 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання відраховувати з 21 травня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 10 березня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1