Справа № 573/276/15-к
Номер провадження 1-кп/573/31/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, розлученої, не працюючої, не інваліда, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з 2011 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», раніше судимої:
- 03 червня 2008 року Конотопським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 09 червня 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 02 жовтня 2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;
- 30 січня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» скорочено не відбуту частину покарання до 2 місяців 13 днів арешту, звільнена 15 серпня 2014 року, судимості не зняті та не погашені
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 грудня 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , з її дозволу допомагала останній по господарству.
ОСОБА_5 неодноразово доручала гроші для придбання продуктів харчування та ліків ОСОБА_4 , які діставала з гаманця, що зберігала під подушкою на дивані.
У період часу з 10.00 год. до 12.00 год. 12 грудня 2014 року, ОСОБА_4 , перебувала у одній із кімнат зазначеного будинку разом із ОСОБА_5 .
Скориставшись тим, що ОСОБА_5 відвернулась, і знаючи, що господарка зберігає кошти у цій кімнаті на дивані під подушкою, у ОСОБА_4 виник злочинний намір на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , а саме грошей.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , у вищевказаний період часу 12 грудня 2014 року, упевнившись, що ОСОБА_5 не бачить її дій, діючи з корисливих спонукань, повторно, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди, переконавшись, що її дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 200 грн. однією купюрою, після чого разом із викраденим залишила місце події.
Таким чином, ОСОБА_4 , викравши вказане майно, отримала реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 200 грн. та в подальшому використала викрадене у своїх корисливих цілях.
Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від вказаних дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілій та бажала їх настання, тобто скоїла злочин з прямим умислом.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась, дала покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку. Зокрема пояснила, що вона допомагала по господарству ОСОБА_5 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 , Остання неодноразово доручала їй купівлю продуктів харчування та ліків, а гроші на покупки ОСОБА_5 діставала із гаманця, що лежав під подушкою на дивані. Так, 12 грудня 2014 року в період часу із 10.00 до 12.00 год. ОСОБА_4 перебувала у одній із кімнат будинку разом із ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 відвернулась, і знаючи, що господарка зберігає кошти у цій кімнаті на дивані під подушкою, у неї виник злочинний намір на таємне викрадення грошей та переконавшись, що потерпіла відвернулася, ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти в сумі 200 грн. однією купюрою, після чого разом із викраденим залишила будинок. Гроші використала на придбання продуктів харчування та горілки.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останньої, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.
Суд приходить до висновку, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений злочин у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з 2011 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», раніше судима, судимості не зняті та не погашені, не інвалід, позбавлена батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює.
Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, встановленню істини у справі, відсутність тяжких наслідків.
Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про те, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не має.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , у судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи особу ОСОБА_4 , яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, має не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не стала та в черговий раз вчинила новий корисливий злочин, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а так само враховуючи, що призначене покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, дає суду підстави для призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в межах санкції статті у виді позбавлення волі.
Дане покарання у виді позбавлення волі є справедливим, обґрунтованим, достатнім і відповідним її особистості, загальним принципам і завданням кримінального закону про індивідуальний підхід при розгляді кримінальних справ.
Під час проведення досудового розслідування судові витрати відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України, не застосовувався та не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня її затримання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя