Справа №150/753/14-к
Провадження по справі №1-кп/150/55/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2014 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000142 від 05.06.2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів Подільський Могилів Подільського району Вінницької області та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше судимого:

21.05.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.15 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

03.09.2010 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі

за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 10 травня по 21 червня 2014 року ОСОБА_4 , нехтуючи вимоги ст.9 п.»б, в» ст.10 п «а, в, г» Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а також встановленими йому судом правилами та обмеженнями адміністративного нагляду, діючи умисно, порушив правила адміністративного нагляду.

Так, всупереч вимог пункту 4 ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 7 лютого 2014 року, яким було зобов*язано ОСОБА_4 з*являтися на реєстрацію до Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області в кожну суботу місяця до 12 години, 10, 17, 24 та 31 травня 2014 року, а також 7, 14 та 21 червня 2014 року для реєстрації без поважних причин не прибув.

10 травня 2014 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце проживання в АДРЕСА_1 , та переховувався від працівників міліції, проживаючи у знайомих. Продовжуючи свій злочинний умисел 16 травня 2014 року ОСОБА_4 самовільно виїхав за межі Чернівецького району Вінницької області та до 21 травня 2014 року перебував у м. Житомир Житомирської області.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що будучи ознайомленим із встановленими відносно нього правилами адміністративного нагляду, не з*являвся на реєстрацію до Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області. Крім того, у травні 2014 року самовільно залишив місце проживання в АДРЕСА_1 і проживав у знайомих. Вказав, що 16 травня 2014 року самовільно виїхав за межі Чернівецького району Вінницької області і до 21 травня 2014 року перебував у м. Житомир Житомирської області.

В скоєному розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов*язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного негативно характеризується по місцю проживання, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, відсутність у відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст.66 КК України обставини, що пом*якшують покарання та передбачені ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винного, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді арешту.

Керуючись ст. 373, 374 КК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 /шести/ місяців арешту.

Термін перебування під арештом рахувати з часу постановлення вироку 11 грудня 2014 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1