Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Заголдного В.В. і Редьки А.І.,
розглянула в судовому засіданні 22 лютого 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора,
який брав участь у розгляді справи апеляційним судом, та касаційною скаргою
прокурора Носівського району Савченка В.В. на окрему ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 4 липня 2005
року по справі за обвинуваченням ОСОБА_1.
Вироком Носівського районного суду
Чернігівської області від 29 березня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимого
13.09.2002 року

тим же судом за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України

на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення
волі.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що
18.01.2005 року він проник у веранду
будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 і намагався проникнути в будинок, вимагаючи у
ОСОБА_2, яка перебувала у веранді будинку, гроші. Проте свої наміри ОСОБА_1 не
довів до кінця внаслідок втручання сусідів, які прийшли на допомогу потерпілій.

Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 4 липня 2005 року вирок залишено без зміни.

За результатами розгляду даної
кримінальної справи апеляційним судом на адресу прокурора Чернігівської області
винесено окрему ухвалу, в якій поставлено питання про неналежне виконання
службових обов'язків прокурором Носівського району
ОСОБА_3 та помічним прокурора цього району ОСОБА_4, яка підтримувала державне
обвинувачення по справі у суді першої інстанції.

У касаційному поданні державного
обвинувача порушується питання про скасування
окремої ухвали апеляційного суду. Автор подання зазначає, що апеляційний
суд погодився з вироком районного суду щодо ОСОБА_1 та залишив його без зміни.
В той же час, в мотивувальній частині окремої ухвали колегія суддів вказала, що
суд першої інстанції при наявності достатніх доказів вважати доведеною вину
ОСОБА_1 саме в скоєнні розбійного нападу з проникненням у житло,
необгрунтованно визнав його винним лише у замаху на відкрите заволодіння чужим
майном з проникненням у житло і призначив йому покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі. На думку автора подання, є неприпустим те, що по справі
винесено два різних рішення: в одному з
яких апеляційний суд визнав вирок Носівського районного суду від 29.03.2005
року щодо ОСОБА_1 законним, а в другому
рішенні - незаконним. Автор подання вважає, що суд першої інстанції правильно
перекваліфікував дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 15 і ч. 3
ст. 186 КК України, оскільки , на його думку, не здобуто об'єктивних даних, які
б підтвердили застосування ОСОБА_1 до ОСОБА_2 насильства, небезпечного для
життя та здоров'я потерпілої.

У касаційній скарзі прокурора
Носівського району Савченка В.В. поставлене питання про скасування окремої
ухвали через те, що суд апеляційної інстанції безпідставно звинуватив його у
неналежному виконанні службових обов'язків.

Заслухавши доповідача, прокурора,
яка не підтримала касаційне подання та просила залишити в силі окрему
ухвалу, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що касаційні
подання та скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК
України підставою для скасування чи зміни вироку, ухвали чи постанови є,
зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне
застосування кримінального закону.

Відповідно до вимог ст. 16-1 КПК
України, розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності і
диспозитивності і при цьому, на суд покладені лише функції розгляду справ, а не
підтримання державного обвинувачення.

Як убачається з матеріалів справи,
окрема ухвала апеляційного суду по справі ОСОБА_1 не грунтується на вимогах
закону.

Суд апеляційної інстанції розглядав справу щодо ОСОБА_1 за апеляцією засудженого, водночас від потерпілої та прокурора апеляції
не надходили і через те справа розглядалася лише за скаргою засудженого, а тому
суд не мав змоги перекваліфіікувати обвинувачення на більш тяжке. Крім того,
достатніх доказів, котрі б підтверджували, що було скоєно саме розбійний напад,
а не пограбування у справі немає. За таких обставин суд апеляційної інстанції помилково всупереч
закону виніс окрему ухвалу про неналежне виконання службових обов'язків
прокурором Носівського району ОСОБА_3 та помічником прокурора ОСОБА_4

Виходячи з того, що функцію
підтримання обвинувачення покладено на органи прокуратури та у визначених
законом випадках на потерпілого, вказівка суду апеляційної інстанції про
необхідність перепред'явити обвинувачення на більш тяжкий склад злочину за умови
відсутності скарги потерпілого в даному випадку є проявом обвинувального ухилу
з боку суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що окрема ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 394 -
396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційні подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи апеляційним судом, та скаргу прокурора
Носівського району Савченка В.В. задовольнити.

Окрему ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 4 липня 2005 року по справі за обвинуваченням ОСОБА_1
скасувати.

Судді:

В.Г. Жук
В.В. Заголдний
А.І. Редька