Справа №
11-а-446 Головуючий
в суді 1 інстанції - БУТЕЛЬСКА Г.В.
- ч.3 ст. 185 КК України Доповідач
УХВАЛА

І М Е Н
Е М У К Р А ї Н И

15 травня 2007 року Судова колегія апеляційного суду
Кіровоградської області ускладі:

Головуючого судді - ОСЄТРОВА В.І., Суддів - КАДЕГРОБ А.І., БОРЩА B.C. за
участю прокурора - ЗАМОРОЗ О.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді апеляцію засудженого та захисника засудженого на вирок
Ленінського районного суду від 19 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українець, гр.-н України, одружений,
маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий,
раніше судимий:

· 04.11.1995
року військовим судом Дніпропетровського гарнізону за ст. 240 п.»в» КК України до 1 року 6 місяців
дисциплінарного батальону;

· 16.02.1998
року Кіровським районним судом м.
Кіровограду за ст. 141 ч.2 КК
України до 2 років позбавлення волі;

· 21.01.
2000 року Малинівським судом м. Одеси
за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років 6
місяців позбавлення волі

· 09.10.2002
року Кіровським судом м. Кіровограда
за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року
позбавлення волі, звільнений по відбуттю
покарання 02ю08. 2003 року

ЗАСУДЖЕНИЙ:

·

· за ч.3
ст 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

· за ст. 263 ч.2 КК України до позбавлення волі
строком на 1 рік

На підставі ст. 70 КК України шляхои поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття ОСОБА_1
покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

2

Вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те,
що він носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу, а також скоїв сумісно з засудженим ОСОБА_2, вирок щодо якого набрав чинності та не
оскаржений, ряд таємних викрадень чужого
майна повторно, за попередньою змовою
групою осіб, поєднані з проникненням у
житло.

В своїй апеляції
засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи своєї
вини в скоєних злочинах, ставить питання
про зменшення призначеного йому покарання,
мотивуючи своє прохання тим, що
він хворіє туберкульозом, не міг
працевлаштуватися, а сім'ю кормити було
потрібно, один з його діточок , який є інвалідом 2 групи захворів і необхідні
були ліки для його лікування, що в
сукупності призвело до скоєння ним крадіжки.

Заслухав
доповідача, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та
обгрунтованим та не вбачав підстав для зміни вироку в частині призначеного
покарання, вивчивши матеріали
кримінальної справи та доводи апеляції,
судова палата приходить до слідуючих висновків.

Так, винність засудженого ОСОБА_1 в скоєні
інкримінованих йому злочинів підтверджується як його повним визнанням своєї
вини, так і доказами, які досліджені судом в порядку ст. 299 ч.3 КПК України та сумнівів в своїй
об'єктивності у колегії суддів не викликає,
а засудженим не оспорюється.

Кваліфікацію дій
засудженого ОСОБА_1 за ст. ст.
185 ч.3 та ст. 263 ч.2 КК України
судова колегія вважає об'єктивною та такою,
що відповідає дослідженим судом доказам.

При призначенні
покарання судом 1 інстанції в повному обсязі,
на думку судової колегії,
враховано характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних
злочинів, дані про особу засудженого, пом"якшуючі та обтяжуючи його
відповідальність обставини, а тому
підстав для зміни вироку в цій частині судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст.362, 365 КПК України, судова
палата, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 19 грудня 2006 року відносно нього - БЕЗ ЗМІН.