Справа № 526/1013/15-к
Провадження № 1-кп/526/86/2015
В И Р О К
іменем України

29 травня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000300 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Римарівка Гадяцького району Полтавської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
28.04.2015 року близько 10 год. по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , з метою власного незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрала металевий кузов вантажного автомобіля марки «Татра», вагою 1506 кг, що належить ОСОБА_4 . Вказаними умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні чужим майном, а саме: кузовом вантажного автомобіля марки «Татра», вагою 1506 кг, за ціною 2 гривні 90 копійок за 1 кг, ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 4 367 грн. 40 коп.

Такими своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Даним кримінальним правопорушенням обвинуваченою ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 завдані матеріальні збитки на загальну суму 4 367 грн. 40 коп., які йому під час проведення досудового розслідування повністю відшкодовані.

21 травня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 укладена угода про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000300 від 01.05.2015 року.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, сприяла у його розкритті, в повному обсязі відшкодувала збитки.
Під час укладення угоди про примирення обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 узгодили міру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримала угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та пояснила, що повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого, який також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.
Зміст даної угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені в ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні, обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Відповідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 469, 471, 473-475 КПК України, -

засудив:
Затвердити угоду від 21 травня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: металеві частини кузова вантажного автомобіля марки «Татра», загальною вагою 1506 кг, повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору.
Головуючий ОСОБА_1