"22" січня 2007 року
Справа
№1-7б2007р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Камбулова Д.Г.

Загородиш М.В.

Турика М.П.

Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого
- судді

при секретарі

з участю прокурора

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше
не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2006 року
приблизно о 07.10 годині ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем „Шевролет-Лачетті"
д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по дворовій території зі сторони станцій метро
"Г.Дніпра" уздовж будинку № 24 в м. Києві, зі швидкістю 5 км/годину,
грубо порушив п. 26.1 Правил дорожнього руху України, в зв'язку з чим скоїв
наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2, яка рухалась зліва від парадного входу будинку №
24 по вул. Г.Дніпра в м. Києві відносно напрямку руху автомобіля, в результаті
чого остання отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №2165/3 від 24.11.2006 року при дослідженні наданої
медичної документації, у гр-ки ОСОБА_2, виявлені наступні тілесні ушкодження:
широка рвано-скальшрованна рана тильної поверхні лівої стопи, переломи
бугристостей нігтьових фаланг 3 і 4 пальців лівої стопи, перелом основи 5
плюшевої кістки лівої стопи.

Описані
ушкодження спричинені тупим предметом, могли утворитись при автомобільній
травмі, в результаті наїзду колесом автомобіля на ліву стопу потерпілої, могли
утворитись у строк та при обставинах, вказаних у постанові, відноситься до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але таке,
що призвело до тривалого розладу здоров'я, оскільки для зрощення переломів
необхідний строк більше 21 дня.

В наданій
меддокументації наявний токсикологічний аналіз, з якого випливає, що в крові
гр. ОСОБА_2 етиловий спирт не виявлений.

Під час руху
ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 26.1 П.Д.Р. України, який визначає, що
пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах,
так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними
засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Порушення
ОСОБА_1 п. 26.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку
з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у
якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину,
передбаченого ст. 286 ч.1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та
повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Вказує на те, що він приймав
участь в наданні допомоги потерпілій. Запевняє суд про недопущення подібного,
просить призначити йому покарання у виді штрафу.

Враховуючи те,
що підсудний та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і
судом встановлено, що вони правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та істинності .їх позиції, заслухавши думку
учасників процесу, та роз'яснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнає
недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в
сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у
судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_1
повинні бути кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України тому що він вчинив дії, що
виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною
обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає те, що підсудний щиро
розкаявся.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не
встановлено.

Крім того, при
обранні підсудному міри покарання судом враховується його відношення до
вчиненого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності за
вчинення злочину невеликої тяжкості.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_1 покарання в межах санкції ст.286 ч. 1 КК України, а саме у виді штрафу,
оскільки вважає, що призначення саме такого
покарання забезпечить його
перевиховання та виправлення,
та вважає недоцільним призначення покарання у виді
позбавлення права керування транспортними засобами. Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд -

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і призначити
йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними
засобами.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання
до набуття вироком чинності - залишити без змін.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.Києва
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.