Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000265 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовська, Рівненської обл., українця, громадянина України, з повною середньою освітою, раніше судимого, останній раз вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі, 13 січня 2014 року Миколаївським районним судом Львівської області звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців 9 днів, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року,

з участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника-адвоката: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити та пом`якшити йому призначене покарання.

Вироком Кузнецовського міського суду від 21 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання по вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року, остаточне покарання ОСОБА_5 призначено у виді трьох років одного місяця позбавлення волі. Судом також було вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 покликається на суворість призначеного йому покарання. Зазначає, що вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, а тому є підстави для призначення менш суворого покарання. Просить вирок змінити, застосувавши до нього ст.69 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним і засуджений за те, що 14 травня 2014 року він, маючи умисел на надання приміщення з метою створення сприятливих умов для незаконного виготовлення і вживання наркотичних засобів, надав приміщення квартири за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де вони спільно виготовляли наркотичну речовину, яка згідно висновку експерта №410 від 18 червня 2014 року являється кодеїном. Після чого ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись у вищевказаній квартирі, самостійно вжили виготовлений наркотичний засіб ін`єкційним шляхом.

Заслухавши суддю-доповідача, прохання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про відмову в її задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, грунтуються на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказах. Докази, якими суд обгрунтував свій висновок про вчинення ними кримінальних правопорушень, є належними та допустимими.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.317 КК України є вірною і в апеляції не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього урахуваннямКодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як роз`яснено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання » (зі змінами, внесеними згідно з постановою від 10 грудня 2004 року №18, від 12 червня 2009 року №8 та від 06 листопада 2009 року №11) згідно зі ст. 69 КК призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_5 вимог ст. 69 КК України не встановлено. Не наведено таких і в апеляційній скарзі засудженого. При призначенні ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 317 КК України, яке, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, новий умисний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року.(т.1 а.с. 7-8). За таких обставин, підстав для застосування ст.69 КК України колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її ухвалення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3