Справа
№ 1-262 2007 рік
ВИРОК

Іменем України

01 червня 2007 року Івано-Франківський
міський суд

в складі: головуючого-судді Кишакевича Л.Ю.,

з участю: секретарів Нагірної
М.Б., Кантурак Н.П.,

прокурора Бал
андіної Ю .Ю.,

захисника ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Обертин, Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,
з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, працюючого комендантом
Івано-Франківського фінансово-комерційного кооперативного коледжу, одруженого,
несудимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1
ст. 122 КК
України, -

встановив:

ОСОБА_1 вчинив умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Злочин вчинено
за наступних обставин. Так, 05.09.2006
року о 07.45 год. ОСОБА_1
перебуваючи поблизу будинку №
136 Г по вул. Коновальця в м. Івано-Франківську, на ґрунті
особистих неприязних стосунків, умисно наніс удар рукою в ділянку обличчя
потерпілому ОСОБА_4, чим заподіяв йому, згідно висновку судово-медичної
експертизи, тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому нижньої щелепи
зліва в ділянці суглобового паростка, які відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров'я і
не є небезпечними для життя в момент спричинення.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив
обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, підсудний суду
показав, що потерпілий ОСОБА_5 живе у сусідній квартирі поверхом вище.
Внаслідок конфліктів на побутовому ґрунті, неодноразово сварилися і ось уже
протягом декілька років у них з потерпілим є постійні непорозуміння і неприязні
стосунки та час від часу виникають сварки. Зранку 05.09.2006 року,
перебуваючи поблизу свого під'їзду, побачив потерпілого ОСОБА_5. Підійшов до
потерпілого ОСОБА_5. та будучи розлюченим на нього, наніс йому удар рукою в
ділянку обличчя. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий
ОСОБА_5 просив суд стягнути на його користь з підсудного ОСОБА_1 - 100 гривень
матеріальної та 2900 гривень
моральної шкоди.

Суд, визнавши
недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні
інкримінованого йому злочину знайшла своє
підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст.

2

122 КК
України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про особу винного, який злочин вчинив вперше, має постійне місце
проживання, є пенсіонером, працює, позитивно характеризується по місцю
проживання і праці та обставини, які обтяжують і пом'якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують його покарання -
не встановлено. Обставинами, які пом'якшують покарання підсудного, є щире
каяття у вчиненому.

За таких
обставин, покарання йому слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у
виді позбавлення волі. За наведених обставин суд вважає, що виправлення
підсудного можливе без відбування призначеного покарання у виді позбавлення
волі, тому застосувавши ст. 75
КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання з
випробуванням.

Цивільний позов
потерпшого ОСОБА_5 в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди
слід задовольнити повністю на суму 100
гривень, витрачену потерпілим ОСОБА_5 на лікування та підтверджену в
судовому засіданні документально, а саме касовим чеком та довідкою з лікарні.
Суд також вважає, що потерпілому ОСОБА_5 вчиненим злочином спричинено моральну
шкоду: внаслідок одержаних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, він переніс,
як фізичну біль, так і психологічні страждання з-за втрати здоров'я, звичного
нормального способу життя. Тому, враховуючи глибину моральних страждань
потерпілого ОСОБА_5., позов в цій частині слід задовольнити частково, та
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5. 2500
гривень моральної шкоди.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, -

за суд и в:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122
КК України та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України,
звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у виді
позбавлення волі, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік 6
(шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України,
зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
засудженому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - підписку про
невиїзд.

Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити
частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 100 гривень матеріальної та 2500 гривень моральної шкоди.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд протягом 15
діб з моменту його проголошення.

Суддя Л.Ю.
Кишакевич

Копія вірна:
Суддя: