У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кузьменко О.Т., Скотаря А.М.

Кузьменко О.Т.

Кузьменко О.Т.,

за
участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 6 грудня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника прокурора
Харківської області на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від
13 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1

Цим
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, судимості не має,

засуджено за ч.1 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Суд зобов'язав ОСОБА_1 на виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 22 серпня 2006 року у м. Харкові шляхом
зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном “Соні Еріксон ” вартістю 890
грн. 50 коп., що належить ОСОБА_2.

У касаційному поданні прокурор, посилаючись на
неправильне застосування щодо ОСОБА_1, яка має дитину віком до чотирнадцяти років, покарання у
виді обмеження волі, що суперечить вимогам ч.3 ст.61 КК України, просить вирок
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, висновок
прокурора, який касаційне подання підтримав частково і просив вирок суду змінити,
звільнивши засуджену від покарання, перевіривши матеріали справи, доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку
злочину підтверджується доказами, дослідженими судом, і не заперечуються у
касаційному поданні.

Дії засудженої правильно кваліфіковано
за ч.1 ст.190 КК України.

Проте, при призначенні засудженій
покарання у виді обмеження волі суд допустив помилку.

Зокрема, відповідно до ч.3 ст.61 КК
України таке покарання не застосовується до жінок, що мають дітей віком до
чотирнадцяти років.

Як видно з матеріалів справи (а.с.138), на момент постановлення вироку
ОСОБА_1 мала дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, а тому у
відповідності до вимог ст.61 КК України їй не могло бути призначено таке
покарання, як обмеження волі.

Разом із тим, ОСОБА_1 замість обмеження волі не може бути призначено інше,
передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, покарання, оскільки такий вид
покарання як виправні роботи, від якого засуджений може бути звільнений від
відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 57 КК України
відбувається за місцем роботи засудженого, а ОСОБА_1 не працює; штраф є покаранням,
яке належить відбувати реально, й у разі призначення цього покарання
виключається можливість звільнення
засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України.

Враховуючи, що у касаційному поданні не йдеться про м'якість призначеного
ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст.75
КК України, суд не вправі погіршити
становище засудженої і призначити їй покарання у виді штрафу.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 8 постанові Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2004р. “Про практику призначення судами кримінального
покарання”, у випадку, коли санкцією статті, за якою засуджується особа,
передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік та стан не можуть бути
до неї застосовані, суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК
України повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності або звільнити
засудженого від покарання.

Оскільки до ОСОБА_1, з урахуванням її стану, не може бути застосоване
покарання у виді обмеження волі, а більш м'які види покарання за конкретних
обставин справи призначити не можна,
ураховуючи відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1від кримінальної
відповідальності за вчинений злочин відповідно до ст.7 КПК України, вирок суду
підлягає зміні зі звільненням засудженої від покарання за ч.1 ст.190 КК
України.

З огляду на викладене передбачені законом підстави для скасування вироку і
направлення справи на новий судовий розгляд відсутні.

Керуючись
ст. 395 і 396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання першого заступника прокурора Харківської області
задовольнити частково.

Вирок Червонозаводського районного суду
м. Харкова від 13 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з нього рішення
суду про призначення засудженій покарання у виді обмеження волі на 1 рік та
застосування ст.ст. 75, 76 КК України і вважати ОСОБА_1 засудженою за ч.1
ст.190 КК України зі звільненням від покарання.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М. КУЗЬМЕНКО О.Т. СКОТАРЬ А.М.