Крим. справа №1-153/2007 р.
13 грудня 2007 року
районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді Сорочан А. В.
при секретарі судового засідання Євтушок Є. В.
з участю прокурора Мочалко С. П.
відкритому судовому засіданні в залі Врадіївського районного суду кримінальну
справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українець, громадянин України, уродженець м. Первомайськ Миколаївської області,
освіта середньо - технічна, працює електриком ТОВ АК „Врадіївський.”, проживає
однією сім»єю з ОСОБА_2., на утриманні має малолітнього онука, місце реєстрації
та проживання АДРЕСА_1, раніше не
судимий.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
українець, громадянин України, уродженець смт Врадіївка Миколаївської області,
освіта середньо - технічна, працює водієм ТОВ АК „Врадіївський.”, одружений,
місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2,
раніше не судимий.
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,-
домовившись з ОСОБА_3. та за пропозицією останнього, переслідуючи корисливу мету та умисел
направлений на викрадення чужого майна, 21 жовтня 2007 року проникли через
аварійні ворота на територію ТОВ АК „Врадіївський.”, розташованого на околиці
смт Врадіївка Миколаївської області вул. Визволення № 104, де вони працюють,
та, скориставшись відсутністю охорони, намагались викрасти 17 мішків зерна
ячменю загальною вагою 691 кг. на суму 877 грн. 57 коп., але злочин не було
закінчено з причин, які не залежали від їх волі, так як вони були затримані
аналітиком служби охорони ТОВ СП „Нібулон”.
У судовому засіданні
підсудні повністю визнали свою вину у скоєному злочині та суду надали правдиві
показання, які повністю узгоджуються між собою.
Так, підсудний ОСОБА_1 суду показав, що з 1993 року працює електриком ТОВ АК „Врадіївський”. 21 жовтня 2007 року він заступив о 17:00 год.
на зміну, яка повинна продовжуватися до 1:00 год. Але у зв'язку з тим, що йшов дощ, їх розпустили по домівках о
22:00 год. У цей час до нього підійшов ОСОБА_2, який працює водієм, та
запропонував після зміни вчинити крадіжку ячменю, який знаходиться на території
агрокомбінату, на пропозицію якого він погодився. У подальшому, він на своєму
автомобілі марки ЗАЗ червоного кольору д/з ж НОМЕР_1, таОСОБА_2 на своєму
автомобілі, поїхали в сторону ТОВ „АК Врадіївський”, де через аварійні ворота,
які відчинив ОСОБА_2, проникли на територію комбінату. З одного з буртів ячменю
вони набрали 17 мішків, які взяли з дому. Він особисто набрав п»ять мішків,
решту ОСОБА_2. Набрав по одному мішку , вони по черзі відносили їх за ворота.
Через деякий час, коли він набирав черговий мішок, а ОСОБА_2 один з мішків
відніс, він був виявлений одним із
охоронців ТОВ СП „Нібулон”, який при затриманні наніс йому декілька ударів в
обличчя та по тулубу. Коли охоронець почав шукати свій мобільний телефон, він
від нього втік та поїхав додому, залишив все викрадене на території. Як
з»ясувалося в подальшому, ОСОБА_2 теж раніше зник з місця скоєння злочину, при
цьому теж залишив все викрадене на місці.
Аналогічні показання надав суду підсуднийОСОБА_2 . У скоєному щиро
розкаюється. Злочин скоїв через важке матеріальне становище, яке склалось у
показання підсудних повністю відповідають фактичним обставинам справи, які ними
не оспорюються, то інші докази на підставі ч. 3 ст.299 КПК України в судовому
засіданні не досліджувались.
Вивчивши, дослідивши та оцінивши
вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
поєднана з проникненням в сховище, вчинене за попередньою змовою групою
осіб, кваліфікуючи їх дії за ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні підсудним
покарання суд враховує скоєння ними
злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких,
ступінь злочинного наміру - замаху на вчинення крадіжки, особи підсудних, які позитивно
характеризуються по місцю проживання, мають постійне місце роботи, де також
характеризуються позитивно, раніше не притягувались до кримінальної
відповідальності, обставини, що
пом”якшують покарання - щире каяття , відсутність тяжких наслідків злочину,
наявність на утриманні ОСОБА_1 малолітнього онука, хворобу підсудного ОСОБА_2.,
відсутність обставин, які обтяжують покарання,
і приходить до висновку про
можливість застосування ст.69 КК України і призначення покарання у виді
виправних робіт, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та
попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 321,
323, 324 КПК України, суд, -
ОСОБА_1 визнати винним за скоєння
злочину, передбаченого ч. 15, ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді
виправних робіт строком 1 (один) рік з відрахуваннями 10 (десяти )
відсотків в доход держави.
ОСОБА_2 визнати винним за скоєння
злочину, передбаченого ч. 15, ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді
виправних робіт строком 1 (один) рік з відрахуваннями 10 (десяти )
відсотків в доход держави.
вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2.
на досудовому слідстві у виді підписки про невиїзд, залишити без змін.

Речові докази по
справі - 691 кг зерна ячменю, що здані на відповідальне зберігання ТОВ “ Агрокомбінат Врадіївський” залишити
останньому, як законному власнику.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом п”ятнадцяти діб
з моменту його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку у
порядку ст. 344 КПК України направити прокурору Врадіївського району для відома
та вручити засудженому під розписку.

Суддя А.
В. Сорочан