Провадження № 1-кс/200/7383/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську клопотання слідчого по кримінальному провадженню №0000687 від 16.10.2014 року про застосування запобіжного засобу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 листопада 2014 року слідчий слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.322 КК України.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий навів наступні.
Так, 14.10.2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 06.04.2009 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно, через пункт пропуску «Харків-пасажирський», переправив потягом № 16 сполученням «Дніпропетровськ-Москва» з м. Дніпропетровськ до м.Бєлгород Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, діючи повторно, у період 13-14 жовтня 2014 року організував незаконне переправлення особи через державний кордон України, а саме: надав громадянину ОСОБА_8 паспорт на ім`я ОСОБА_9 та білет на поїзд № 16 сполученням «Дніпропетровськ-Москва» до станції «Бєлгород», на підставі яких останній 14.10.2014 року виїхав залізничним транспортом до м. Бєлгород Російської Федерації, і був затриманий військовослужбовцями Прикордонної служби України на станції «Харків Пасажирський» при спробі незаконного перетину державного кордону.
Встановлено, що 8 жовтня 2014 року в районі залізничного вокзалу м.Дніпропетровська ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 та запропонував йому роботу в м. Бєлгороді Російської Федерації. Робота, яку запропонував ОСОБА_4 , складалась з будівництва багатоквартирного будинку в м. Бєлгород Російської Федерації, терміном на пів року, а саме до квітня 2015 року. Вказану роботу ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 через те, що почув його телефонну розмову, під час їх спільного перебування у барі, у якій ОСОБА_8 скаржився на фінансові труднощі. Розмір заробітної плати, яку обіцяв ОСОБА_4 , повинен був складатись з 600 доларів США щомісячно. Також ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що за надану йому роботу, вказану вище, останній повинен віддавати ОСОБА_4 10% місячного заробітку, на що ОСОБА_8 погодився, а також віддати гроші за квиток до м. Бєлгород. Через це ОСОБА_8 погодився на вказану вище пропозицію. Після прибуття до м. Бєлгород ОСОБА_8 мав би проживати у гуртожитку, однак в якому саме ОСОБА_4 не повідомив.
12 жовтня 2014 року ОСОБА_4 знов зустрівся з ОСОБА_8 та дізнався, що в ОСОБА_8 відсутній паспорт громадянина України через те, що 20.08.2014 року той віддав його в залог отримання грошових коштів, необхідних для ремонту автомобіля. На це ОСОБА_4 сказав ОСОБА_8 , що надасть паспорт іншої, невідомої останньому особи, на яку за зовнішніми ознаками той буде схожий. На вказану пропозицію ОСОБА_8 відмовився, через те, що хвилювався з приводу підроблення паспорту. Однак, ОСОБА_4 переконав ОСОБА_8 у тому, що паспорт дійсно справжній. Після цього останній погодився, так як на той період часу не мав постійного заробітку.
13 жовтня 2014 року ОСОБА_8 , разом зі ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_4 на Привокзальній площі біля пам`ятника «Петровському», за адресою: м.Дніпропетровськ, площа Петровського, 11. На зустрічі ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 паспорт громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (серії НОМЕР_2 виданий 28 березня 2003 року Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) та білет на поїзд сполученням «Дніпропетровськ-Москва» до станції «Бєлгород» з датою виїзду 14.10.2014 року. У білеті було вказано прізвище ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_4 сказав, що в м. Бєлгороді, біля центрального входу до вокзалу, ОСОБА_8 зустріне чоловік на ім`я ОСОБА_11 , який допоможе йому з працевлаштуванням та поселенням, а також, діючи умисно, з корисних мотивів, надав засоби, поради та вказівки щодо перетину державного кордону України, а саме: організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , сприяв порадою використати в якості документу, що посвідчує особу, при паспортному контролі паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , придбав йому проїзний документ до станції «Бєлгород» (Російська Федерація), дав поради щодо лінії поведінки при проходженні паспортного контролю, а саме вивчити паспортні дані та вести себе спокійно, з метою безперешкодного перетину державного кордону України.
14 жовтня 2014 року, о 13 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 сів у поїзд № 16 сполученням «Дніпропетровськ-Москва», у вагон № 13, на місце № 30. Близько 19 години 00 хвилин цього ж дня під час проходження паспортного контролю на станції « ІНФОРМАЦІЯ_5 » військовослужбовці прикордонної служби, під час здійснення прикордонного контролю, перевірили в останнього паспорт на ім`я ОСОБА_9 та виявили, що він йому не належить. Після цього, прикордонники запросили ОСОБА_8 до чергової частини, яка знаходилась безпосередньо на території самого вокзалу та опитали з приводу даної ситуації. Після цього співробітники прикордонної служби відвели останнього до лінійного відділу міліції, який також знаходився на території самого вокзалу. Співробітники міліції також опитали його з приводу вказаних вище обставин та відпустили, зважаючи на те, що він повідомив їм, що паспорт на ім`я ОСОБА_9 той взяв випадково, представивши його як свого співмешканця. Дану легенду прикриття вигадав безпосередньо сам ОСОБА_4 .
Також, на початку жовтня 2014 року в районі залізничного вокзалу м. Дніпропетровська ОСОБА_7 зустрівся з чоловіком на ім`я ОСОБА_4 , який запропонував останньому роботу в м. Бєлгороді Російської Федерації за аналогічною схемою.
12 жовтня 2014 року ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 та повідомив йому, що в нього відсутній паспорт громадянина України через те, що в серпні 2014 року, точної дати ОСОБА_7 не пам`ятає, його було пограбовано та вкрадено власний паспорт, про що ним було подано заяву до Ленінського районного відділу міліції м. Дніпропетровськ. На це ОСОБА_4 сказав ОСОБА_7 , що надасть паспорт іншої, невідомої ОСОБА_7 , особи, на яку за зовнішніми ознаками, останній схожий. Після вказаної пропозиції ОСОБА_7 відмовився, через те, що хвилювався з приводу підроблення паспорту. Однак, ОСОБА_4 переконав ОСОБА_7 у тому, що паспорт дійсно справжній. Після цього ОСОБА_7 погодився, так як на той період часу не мав постійного заробітку.
13 жовтня 2014 року ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 на залізничному вокзалі м.Дніпропетровськ біля добових касс, де передав ОСОБА_7 паспорт громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (серії НОМЕР_1 виданий 06 квітня 2009 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області) та білет на поїзд сполученням «Дніпропетровськ-Москва» до станції «Бєлгород» з датою відправлення 14.10 2014 року. У білеті було вказано прізвище ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 сказав, що в м. Бєлгороді, біля центрального входу до вокзалу, ОСОБА_7 зустріне чоловік на ім`я ОСОБА_11 , який допоможе йому з працевлаштуванням та поселенням, а також, діючи умисно, з корисних мотивів, надав засоби, поради та вказівки щодо перетину державного кордону України, а саме: організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 , сприяв порадою використати в якості документу, що посвідчує особу, при паспортному контролі паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , придбав йому проїзний документ до станції «Бєлгород» (Російська Федерація), дав поради щодо лінії поведінки при проходженні паспортного контролю, а саме вивчити паспортні дані та вести себе спокійно, з метою безперешкодного перетину державного кордону України.
14 жовтня 2014 року, о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_7 сів у поїзд № 16 сполученням «Дніпропетровськ-Москва», у вагон № 13, на місце № 32. Близько 19 години 00 хвилин цього ж дня під час проходження паспортного контролю на станції «Харків Пасажирський» військовослужбовці прикордонної служби перевірили у нього паспорт на ім`я ОСОБА_6 та виявили, що він не його. Після цього, прикордонники запросили ОСОБА_7 до чергової частини, яка знаходилась, безпосередньо, на території самого вокзалу та опитали з приводу даної ситуації. Після цього співробітники прикордонної служби відвели останнього до лінійного відділу міліції, який також знаходився на території самого вокзалу.
14.11.2014 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.
У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.
Прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених слідчим.
У судовому засіданні підозрюваний та його захисник не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Так, враховуючи той факт, що злочин, підозру у вчиненні якого пред`явлено ОСОБА_4 є тяжким, існує ризик того, що на цій стадії досудового слідства він зможе незаконно впливати на учасників кримінального процесу, чим зможе перешкоджати встановленню істини по справі, крім того, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення є підстави вважати, що підозрюваний продовжить злочину діяльність. Тому, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання, який вважаю достатнім для мінімізації тих ризиків під час здійсненні досудового слідства, які наведені слідчим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, вважаю за необхідне встановити обов`язок підозрюваного не залишати місце постійного проживання в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання АДРЕСА_1 .
Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.;
- прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
Дата закінчення дії ухвали 25 січня 2015 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1