Ухвала

іменем україни

5 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4

суддів ОСОБА_5 ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000330 за обвинуваченням

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_2,

за касаційною скаргою зі змінами засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі засуджений ставить питання про зміну вироку апеляційного суду та призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Зазначає, що при призначенні покарання апеляційним судом не в повній мірі враховано його позитивні характеристики, знаходження на утриманні матері пенсійного віку, яка за станом здоров'я потребує сторонньої допомоги. Вказує, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, вину визнав, щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину. Наголошує, що критично оцінив свою протиправну поведінку, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

В надісланих до касаційної скарги змінах засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ставить питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що вирок апеляційного суду не відповідає вимогам ст. ст. 374, 420 КПК України, оскільки в ньому не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку касаційної скарги зі змінами, думку прокурора, який судові рішення вважає законними і заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 серпня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за:

- ч. 1 ст. 311 КК України на 2 роки обмеження волі;

- ч. 1 ст. 307 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ст. 77 КК України засудженого звільнено від додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вирішені питання про речові докази та судові витрати у провадженні.

Апеляційним судом Київської області вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання і постановлено свій вирок від 11 грудня 2014 року, яким ОСОБА_1 призначено покарання за:

- ч. 1 ст. 311 КК України на 2 роки обмеження волі;

- ч. 1 ст. 307 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Виключено з резолютивної частини вироку посилання на ст. 77 КК в частині звільнення ОСОБА_1 від додаткового покарання.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він на початку березня 2014 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, частково для власного вживання, частково з метою збуту, за допомогою допоміжних хімічних речовин та предметів, які знаходилися у нього за місцем проживання, виготовив 10 г амфетаміну, достовірно знаючи про те, що він відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, частину якого вживав протягом місяця, а іншу частину зберігав з метою збуту.

Також, 26.03.2014 року приблизно о 16 годині ОСОБА_1 за вказаним місцем свого проживання незаконно збув за 300 гривень ОСОБА_3 два пакети з виготовленим амфетаміном загальною масою 0,1842 г.

Крім того, 15.04.2014 року ОСОБА_1 на автомобілі «CHEVROLET AVEO» державний номерний знак НОМЕР_1 перевіз один пакетик з амфетаміном масою 0,3656 г на вул. Одеське шосе в смт. Чабани КиєвоСвятошинського району Київської області, де того ж дня приблизно о 22 годині незаконно повторно збув за 300 гривень ОСОБА_3

16.04.2014 року в період з 12 години до 21 години ОСОБА_1 поблизу озера по вул. Київській в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, за допомогою допоміжних хімічних речовин та предметів, які він привіз з собою в сумці, повторно виготовив з метою збуту 15 г амфетаміну, який зберігаючи при собі, незаконно перевозив на вказаному автомобілі марки «CHEVROLET AVEO» до місця свого проживання з метою його подальшого збуту.

В той же день о 22 годині по вул. Київській, 7 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області співробітники міліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1, під час проведення огляду салону якого, в рюкзаку було виявлено та вилучено три поліетиленових пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору - амфетаміном загальною масою 5,4904 г.

Також під час проведення огляду багажника було виявлено та вилучено сумку із склянкою з нашаруванням речовини білого кольору, електронними вагами, пластиковим контейнером з кришкою червоного кольору з поліетиленовим пакетом з кристалоподібною речовиною жовтого кольору, конічною колбою з прозорою рідиною жовтого кольору, пластиковою каністрою білого кольору з прозорою безбарвною рідиною, пластиковою ємністю білого кольору з прозорою безбарвною рідиною з запахом оцту, скляною банкою з мутною рідиною, скляною пляшкою з прозорою безбарвною рідиною, скляним боксом з прозорою рідиною об'ємом 1 мл з кристалічним осадом, двома побутовими термометрами, колбою плоскодонною з відрізками фольги.

Згідно висновку експерта рідина білого кольору, яка знаходилась в скляному бюксі, є прекурсором, стосовно якого встановлюються заходи контролю, - сірчана кислота. Об'єм прекурсору (сірчаної кислоти) становить 0,001л.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При складанні вироку апеляційний суд цих вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора на вирок щодо ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції, скасовуючи вирок районного суду в частині призначення покарання та постановляючи свій вирок, зазначив зміст вироку суду першої інстанції, в якому викладено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, також зазначив короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення та рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Що стосується покарання, то воно апеляційним судом ОСОБА_1 призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного, обставин, що пом'якшують покарання та за відсутності тих, що його обтяжують.

За наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд на підставі ст. 69 КК України, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Скасовуючи вирок в частині призначеного покарання, суд апеляційної інстанції погодився із видом покарання, яке обрано судом першої інстанції, його призначенням із застосуванням ст. 69 КК України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказав, що покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі засудженого, який протягом тривалого часу вчиняв тяжкі та невеликої тяжкості злочини, що свідчить про цілеспрямованість його дій з метою отримання грошової винагороди.

З урахуванням усіх обставин справи, даних про особу винного, серед яких й ті, про які йдеться в касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу в межах апеляції прокурора та своїх повноважень, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_1 лише в умовах ізоляції від суспільства.

На думку колегії суддів, призначене апеляційним судом покарання є законним, справедливим, воно сприятиме перевихованню ОСОБА_1 та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну скаргу зі змінами засудженого - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6