Справа
№ 1-170/08 р.
В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2008 року Лебединський
районний суд

Сумської
області

В складі: головуючого - судді Гура
А.О.

при
секретарі Ткаченко Я.О.

з участю: прокурора Радковського
В.П.

підсудного
- ОСОБА_1

потерпілого
- ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині справу по
обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Гулькевичі, Краснодарського
краю, Російської Федерації жителя с.
Ворожба Лебединського району Сумської області, українця, громадянина України,
освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 27.120.1978 року Лебединським районним судом Сумської області по ст.ст.118,
121 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 27.08.1980 року за
Указом ПВС СССР «Про амністію» від 17.08.1980 року, невідбуте покарання - 1 рік 10 місяців 28 днів;

- 27.02.1981 року Шосткинським міським судом по ст.. 52-2 КК України до 1
року 8 місяців позбавлення волі, звільнений 23.10.1982 року, строк покарання
відбутий;

- 13.02.1983 року Зарічним райсудом м. Суми по ч. 2 ст. 141 КК України до 7
років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.08.1990 року, строк покарання
відбутий;

- 06.04.1994 року Орджоникідзовським райсудом м. Харкова по ст. 94, ч. 1 ст.
191, 42 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений
02.09.2004 року умовно-достроково, невідбутий строк - 3 роки 1 місяць 11 днів .

по ч. 2
ст. 185 КК України, -

В С Т А
Н О В И В:

В
середині червня 2007 року приблизно о 24 годині підсудний ОСОБА_3 разом з
особою, кримінальна справа відносно якого закрита в зв'язку зі смертю,
перебуваючи в с. Ворожба Лебединського
району Сумської області, з дачного господарства потерпілого ОСОБА_2 умисно,
таємно скоїв крадіжку трьох чавунних каналізаційних труб діаметром 100 мм та
довжиною 4 м кожна вартістю 1152 грн. та
металевої станини деревооброблювального верстата вартістю 292 грн. Викраденим
розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на
вказану суму.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, у стадії судового слідства, винним себе
визнавав частково, пояснивши, що в червні 2007 року до нього прийшов його
знайомий ОСОБА_4, щоб купити в нього картоплю. Так як в нього її не було, він
запропонував йому купити картоплю у ОСОБА_2, який мешкає з ним поряд, на що той
погодився і поїхав. Через деякий час ОСОБА_4 знову приїхав до нього. Близько 24
год. ОСОБА_4 запропонував йому перенести з господарства ОСОБА_2 чавунні труби,
які він домовився з проживаючим в даному господарстві братом потерпілого -
ОСОБА_5 продати, а гроші розділити між собою. Погодившись йому допомогти, вони
прийшли до господарства ОСОБА_2, ОСОБА_4 зайшов через хвіртку на подвір'я і
почав передавати йому чавунні труби, також передав якусь металеву конструкцію,
зварену з металевого косинця. Все це вони разом перенесли до його господарства
і склали в траві. Наступного дня він дізнався, що ОСОБА_4 продав труби за 100
(сто) грн., забравши собі 80 (вісімдесят) гривень, а йому віддав 20 (двадцять)
грн. Переносячи металеві труби з господарства ОСОБА_2 вночі, він вважав, що
допомагав ОСОБА_4 переносити труби за домовленістю з господарем, а про те, що
це було викрадення, він зрозумів пізніше. В судових дебатах він повністю визнав
свою вину у викраденні чужого майна.

Крім
визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину знайшла своє повне
підтвердження показами потерпілого ОСОБА_2, свідків та іншими матеріалами
справи.

Так,
допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що в с. Ворожба
Лебединського району знаходиться господарство, в якому проживали його батьки і
яке він отримав у спадок після смерті батька в 2004 році, але документи на
право власності він ще не оформив. Влітку 1999
року він вирішив переобладнати каналізацію і з цією ж метою завіз в
вищевказане господарство 3 відрізи чавунних труб (каналізаційних) довжиною по 4
м. Дані труби зберігалися в середині азбестових труб за будинком. В червні 2007
року він помітив, що вищевказані труби зникли з його господарства, також з господарства
зникла саморобна станина під деревооброблювальний верстат, яка виготовлена з
металевого косинця розміром 40 х 40 мм,
довжина якого близько 12 м (загальна), зверху були наварені два металевих
запила, виготовлені з косинця 60 х 60 мм, загальна їх довжина 2 м 50 см. Від
брата, який проживає в цьому господарстві після перенесеного ним інсульту, він
дізнався, що бачив, як такі труби
прив'язував до свого велосипеда ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6. Тоді
він ходив до ОСОБА_3 і просив повернути йому труби або гроші, по 150 грн. за
кожну. Той спочатку не визнавав, що викрав труби, а потім зізнався і обіцяв
повернути гроші, але пройшов рік, а гроші не були повернуті, тоді він через
дільничного інспектора звернувся з заявою до міліції.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показав, що в господарстві його
батьків, де на даний час він проживає, за будинком лежали 3 труби каналізаційні
діаметром 100мм, довжиною приблизно 4м. Вони були заховані в середину
азбестових труб. Влітку 2007 року він просив ОСОБА_3 поправити на будинку
шифер, саме з тієї сторони, де лежали труби. Через кілька днів він побачив, як
ОСОБА_3, який проживає напроти його будинку, показував ОСОБА_4, якого на даний
час вже немає в живих, труби, схожі на ті, що зберігались у нього за будинком.
Тоді він пішов подивитись, чи на місці їхні труби, але їх не місці не
виявилось. Він відразу ж повернувся до ОСОБА_3 запитати, навіщо він вкрав у них
труби, але той не зізнався, сказавши, що взяв їх у іншому місці.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона проживає разом з
підсудним ОСОБА_3. Десь в середині червня 2007 року пізно ввечері до них
прийшов ОСОБА_4 та запропонував ОСОБА_3 допомогти йому перенести металеві труби
з господарства ОСОБА_2, яке розташоване напроти їхнього будинку і той
погодився. Коли вони повернулись, вона бачила, що 3 чавунні труби довжиною
близько 4 м діаметром по 100 мм вони
поклали в траву в їхньому господарстві. Наступного дня вони з ОСОБА_4,
погрузивши все це на велосипед, відвезли до господарства ОСОБА_7 і
запропонували йому придбати металеві вироби за 100 грн. 20 грн. вона залишила
собі, а 80 грн. забрав ОСОБА_4

Свідок
ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що бачила, як влітку 2007 року, вже коли
посадили картоплю, вона бачила, як в обідню пору ОСОБА_6 по Низівській дорозі
через поле везла на велосипеді прив'язані труби металеві довжиною приблизно 3
м, скільки саме - вона не бачила. З нею нікого не було. Про це вона сказала
потерпілому ОСОБА_2, коли він поділився з нею, що з його подвір'я хтось покрав
труби.

Свідок
ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він був понятим при відтворенні
обстановки та обставин події з підсудним ОСОБА_3, який показав та розповів в
невимушеній обстановці, як і де саме він разом з ОСОБА_4 скоїв крадіжку
металевих труб та металевої станини. При цьому він пояснював, що ОСОБА_4
подавав йому труби та металеву станину, а він приймав її через огорожу. Ніякого
фізичного та психологічного тиску на нього зі сторони працівників міліції не
було.

Аналогічні
покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_10

З
протоколу відтворення обстановки та обставин події та фототаблиць до нього від
26.06.2008 року (а.с.35-37) року з підсудним ОСОБА_3 вбачається, що підсудний
розказав та показав, в якому саме господарстві і де вони з ОСОБА_4 викрали
каналізаційні труби та металеву станину.

З
висновку судової товарознавчої експертизи № 1062 від 25.07.2008 року (
а.с.41-42) вбачається, що вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_2 металевих
труб в червні 2007 року становить 1152 грн.

Згідно
довідки ПП ОСОБА_11 ( а.с. 43 ) вартість
косинців, з яких зроблена металева конструкція до деревообробного верстата
становить 292 грн.

Таким
чином, проаналізувавши всі докази по справі, суд дійшов висновку про те, що
вина підсудного знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а його покази
про те, що він не вчиняв крадіжки, а лиш допомагав ОСОБА_4 переносити труби,
які, як говорив йому останній, йому дозволив взяти брат потерпілого - ОСОБА_5, суд розцінює як обраний ним спосіб
захисту та бажання уникнути відповідальності за скоєне, оскільки ці його покази
не знайшли підтвердження в судовому засіданні, а були спростовані показами
допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати по ч. 2
ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку)
за попередньою змовою групою осіб.

При
обранні підсудному ОСОБА_3 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості
скоєного злочину, характеристику підсудного з місця проживання та стан його
здоров'я, а також визнання ним своєї вини.

Обставинами,
що пом'якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття підсудного та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин,
що обтяжують покарання, суд не знайшов.

Враховуючи всі ці обставини суд
вважає необхідним обрати підсудному міру покарання у виді позбавлення волі,
оскільки його виправлення не можливе без ізоляції його від суспільства.

Крім
того, враховуючи, що цей злочин підсудний вчинив в період умовно-дострокового
звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком
Орджонікідзівського райсуду м. Харкова від 06.04.1994 року, суд вважає
необхідним застосувати ч.1 ст. 71 КК України і призначити покарання за
сукупністю вироків, приєднавши частково
не відбуту частину покарання за вироком у виді 6 місяців позбавлення волі.

Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для
виправлення засудженого та попередження інших злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 в частині відшкодування йому
матеріальної шкоди в розмірі 1152 грн. підлягає задоволенню повністю, так як в
судовому засіданні встановлено, що саме на таку суму було викрадено майна, а
відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особи,
повинна бути відшкодована в повному обсязі за рахунок цієї особи.

Також
суд вважає необхідним стягнути з підсудного ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській
області кошти на відшкодування витрат на проведення судово-хімічної експертизи.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та
обрати йому міру покарання по цьому
закону у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71.ч.1 КК
України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати
невідбуте покарання за попереднім вироком Орджонікідзівського райсуду м.
Харкова від 06.04.1994 року у виді 6 місяців позбавлення волі і остаточно
призначити до відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення
волі.

Міру
запобіжного заходу залишити взяття під варту.

Термін
покарання рахувати з 9 грудня 2008 року.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_1 на відшкодування матеріальної шкоди кошти в
сумі 1152 грн., а також на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області на
розрахунковий рахунок 0389 управління Держказначейства України МФО
837013, код - 25574892 з приміткою «плата за товарознавчу експертизу» кошти на
відшкодування витрат на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 375 грн.
60 коп.

На
вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому з моменту отримання
копії вироку, через Лебединський районний
суд.

Суддя

Лебединського райсуду А.О.Гура