Номер провадження: 11-кп/785/481/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3
- ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2014 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 3.10.2007 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2, 309 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 11.06.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.263 ч.2 КК України з застосуванням ст.71 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 07.03.2012 року по відбуттю строку покарання,
засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років 2-х місяців позбавлення волі.
Під вартою з 08.02.2014 року.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 засуджений за те, що:

07 лютого 2014 року в 22.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, за місцем спільного мешкання у кімнаті АДРЕСА_3 , умисно наніс один удар ножем в живіт вітчиму ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити йому міру покарання та звільнити з під варти.
Крім того, до початку апеляційного провадження до суду надійшло клопотання обвинуваченого щодо застосування відносно нього ЗУ «Про амністію 2014»
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та клопотання про застосування амністії, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати до нього амністію, дослідив матеріали кримінального провадження та обговорив доводи клопотання, колегія суддів вважає, ні апеляційна скарга, ні клопотання про застосування Закону України «Про амністію 2014» задоволенню не підлягають.
В самій апеляційній скарзі не викладено доводів, у зв`язку з чим необхідно змінити або скасувати вирок суду.
Крім того,як вбачається із матеріалів провадження воно було розглянуто в порядку ст. 349 КПК України, а відповідно до ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
А посилання в апеляційній скарзі про те що він був незаконно засуджений, з тих підстав, що потерпілий не подавав заяви про притягнення його до кримінальної відповідальності, є неприйнятними.
Згідно положень чинного законодавства, кримінальне провадження яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, це провадження у формі приватного обвинувачення, а ст. 477 КПК України передбачений перелік кримінальних правопорушень по яким проводиться кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.
Стаття 121 КК України до цього переліку не входить, а тому відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Не може бути задоволене і клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»
Так згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких, а тому він не може бути звільнений від покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки звільненню підлягають засуджені за умисні злочини які не є тяжкими чи особливо тяжкими.
На підставі ст. 2Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню підлягають особи засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя та здоров`я.
Умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, поєднане з насильством та є небезпечним для життя та здоров`я, а тому ОСОБА_7 не може бути звільнений на підставі ст. 2Закону України «Про амністію у 2014 році».
Не можуть бути застосовані і ст. ст. 3 - 5 Закону України «Про амністію у 2014 році» оскільки згідно ст. 3 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню підлягають особи які зазначені в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та які на день набрання чинності цим законом відбули не менше половини зазначеного строку. Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 знаходиться під вартою з 08.02.2014 року, а тому зважаючи на те що половина строку складає 2 роки 7 місяців, то підстав для застосування ст. 3 Закону України «Про амністію у 2014 році» теж не має.
Згідно ст. 4Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню підлягають:
· п. «а» засуджені вперше за умисні злочини;
· п. «б» засуджені за умисні злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 6 років;
· п. «в» жінок;
· п. «г» засуджених за злочини вчинені з необережності.
Відповідно до матеріалів кримінально провадження ОСОБА_7 був раніше судимий за умисні злочини, судимість за які не знята та не погашена, покарання, за злочин у скоєні якого ОСОБА_7 визнаний винним передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років і він не відноситься до злочинів вчинених з необережності.
Статтею 5 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачене звільнення від відбування покарання військовослужбовців, а ст. ст. 6 та 7 Закону України «Про амністію у 2014 році» розповсюджуються на осіб вироки відносно яких набрали чинності.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку що Закон України «Про амністію у 2014 році» до обвинуваченого ОСОБА_7 застосований бути не може.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році»
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2014 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.