Справа № 461/7169/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 , при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судженого, востаннє - 20.12.2010 року Франківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України із визначенням іспитового строку терміном 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.28 ч.1 ст.357, ч.1 ст.28 ч.3 ст.357 КК України;
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз - 02.04.2014 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України із визначенням іспитового строку терміном 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.296, ч.1 ст.28 ч.1 ст.357, ч.1 ст.28 ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України;
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Стовпин, Буського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судженого, в останнє - 09.09.2009 року Буським районним судом Львівської області за ч.1 ст.185, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.1 ст.28 ч.1 ст.357, ч.1 ст.28 ч.3 ст.357 КК України;
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Ульянівка, Братського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судженого, в останнє - 17.11.2008 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186, ч.4 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.1 ст.28 ч.1 ст.357, ч.1 ст.28 ч.3 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , в групі осіб, 16 квітня 2014 р., в період часу з 09.00 год. по 11.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , умисно заподіяли тяжке тілесне ушкодження гром. ОСОБА_18 , тобто, умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, наносячи останньому численні удари руками та ногами в ділянку голови, шиї, тулуба та кінцівок, заподіяли потерпілому тупу поєднану травму голови у вигляді : множинних вогнищевих крововиливів у лівій лобній, лівій тім`яній та лівій скроневій долях головного мозку в м`які мозкові оболонки, крововиливів в м`які тканини голови в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній ділянці, крововиливів в м`які тканини голови в правій лобно-скроневій ділянці, крововиливів в сполучні оболонки очей, переломів кісток та хрящів носа, 2-х саден в тім`яній ділянці голови по середині, 4-х саден в лівій тім`яно-скроневій ділянці, садна в лобній ділянці на межі волосяної частини голови зліва, по одному синцю на лівій та правій вушних раковинах з переходом в завушні ділянки голови, 2- х саден на лівій вушній раковині, садна на правій вушній раковині, множинних синців в чільній частині голови з переходом в обидві орбітальні ділянки, на спинку носа та в обидві щічні ділянки, множинних саден в чільній ділянці по середині та зліва з переходом в ліву виличну ділянку та на ліву щоку, на спинці і на кінчику носа та лівому крилі носа, крововиливів на слизових оболонках з переходом на перехідну кайму верхньої та нижньої губи; тупої травми шиї у вигляді неповного перелому лівого великого рогу під`язикової кістки та повного перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща з вогнищевими крововиливами довкола них, крововиливу в ділянці з`єднання 1-го шийного хребця з основою черепу, крововиливи в м`яких оболонках лівої чільної, лівої тім`яної та лівої скроневої ділянок повного мозку з реактивними змінами, набряк головного мозку, крововиливи в м`яких тканинах лівої тім`яної ділянки голови, крововилив в ділянці 1-го міжхребцевого проміжку, крововилив в м`які тканини навколо під`язикової кістки, крововиливи в м`яких тканинах шиї справа.За висновком експерта КЗЛОР ЛОБСМЕ № 331/2014 від 29.05.2014р. виявлена тупа поєднана травма голови та шиї утворилась від неодноразової дії тупих предметів незадовго до настання смерті, яка ускладнилась набряком-набуханням головного мозку, є тяжким тілесним ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті гр. ОСОБА_18 .

Таким чином, обвинувачені вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 121КК України.
Крім цього, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,23.04.2014р. біля 14.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою в групі осіб, знаходячись на пл..Кропивницького у м.Львові, біля костелу Ольги та Єлизавети, вчинили грабіж, відкрите викрадення чужого майна , поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , заволоділи мобільним телефоном марки »Самсунг» імеі: НОМЕР_1 вартістю 180 грн., сім-картою оператора »Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилось 20,00 грн., грошима в сумі 280,00 грн., всього на загальну суму 500,00 грн., тобто, своїми діями вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_15 , 23.04.2014р. біля 17.30 год., знаходячись на вул.Городоцькій, 139 в м.Львові, вчинив крадіжку чужого майна, повторно, використовуючи викрадені ним зарплатну та кредитну банківські картки ПАТ КБ »Приватбанк», видані на ім`я ОСОБА_7 , таємно зняв з банківських рахунків потерпілого кошти в сумі 6800 грн., тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_15 28.10.2013р. о 12.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,знаходячись у приміському залі очікування залізничного вокзалу станції Львів ДТГО «Львівська залізниця», що на площі Двірцевій, 1 в м.Львові, вчинив хуліганство, тобто, грубо порушив громадський порядок,з мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось у тому, що обвинувачений підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка очікувала прибуття свого потягу,виражаючись нецензурно , наніс останній два удари кулаком в обличчя, завдавши потерпілій фізичний біль та тілесні ушкодження. Тобто, своїми діями вчинив злочин,передбачений ч.1 ст. 296 КК України.
Крім цього, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 досудовим слідством обвинувачуються у тому, що 23.04.2014р. біля 14.30 год., знаходячись неподалік церкви Ольги та Єлизавети на пл..Кропивницького у м.Львові, під час пограбування потерпілого ОСОБА_7 , групою осіб, без попередньої змови між собою, викрали зарплатну та кредитну банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», виданих на прізвище ОСОБА_7 ,тобто, їм інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.357 КК України.
Крім цього, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 досудовим слідством обвинувачуються у тому, що 23.04.2014р. біля 14.30 год., знаходячись неподалік церкви Ольги та Єлизавети на пл..Кропивницького у м.Львові, під час пограбування потерпілого ОСОБА_7 ,групою осіб , без попередньої змови між собою,викрали службове посвідчення працівника міліції УЛВ №076688, виданого на прізвище ОСОБА_7 .Тобто, їм інкримінується вчинення злочину , передбаченого ч.1 ст.28, ч.3 ст.357 КК України.
Відповідно ст. 129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.
Законодавець визначає, що вирок суду вирішує питання достовірності обвинувачення, висунутого щодо конкретної особи, по суті. Вирішення цього питання пов`язане із з`ясуванням великого кола питань, які є невід`ємною складовою частиною складу кримінального правопорушення . Лише в результаті судового розгляду і лише за вироком суду особа може бути визнана винною у вчиненні злочину.
Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
З врахуванням норм ст. ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів , прийшов до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень , з огляду на наступне.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу У111 Конституції України .

Так, встановлені судом обставини щодо винуватості ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджуються доказами та документами, дослідженими під час судового розгляду.

Щодо вчинення ОСОБА_19 та ОСОБА_15 злочину,передбаченого ч.2 ст.121 КК України,то їх винуватість стверджується наступним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, винним себе визнав частково та показав, що 16.04.2014 року близько 24.00 год. разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 прийшов в квартиру до ОСОБА_22 , що по АДРЕСА_5 ; в помешканні була сама ОСОБА_23 . Вони всі разом розпивали спиртне . Біля 05.00 год. він з ОСОБА_20 знову пішли та купили пляшку горілки. В квартирі залишились ОСОБА_24 та ОСОБА_18 . Близько 09.00 год. вони з ОСОБА_20 повернулись на АДРЕСА_5 . В той час там вже був ОСОБА_25 . Всі п`ятеро присіли до столу, і приготувались розпивати спиртне . Він / ОСОБА_14 / сидів на мягкомі стільці зразу при дверях, на деревянному стільці сидів ОСОБА_26 , ОСОБА_27 сидів на другому мягкому кріслі, ОСОБА_24 сиділа на дивані, який знаходиться по стороні столу, а ОСОБА_28 сидів на дивані схожому на матрас, який знаходився біля вікна на протилежній стороні від столу. В них був один стакан і для того, щоб кожен випив ОСОБА_29 почергово кожному наливав і передавав. ОСОБА_30 вже на той час був в стані алкогольного спяніння.Під час розпиття алкоголю ОСОБА_30 встав з дивану, підійшов до ОСОБА_31 і почав розмахувати перед ним руками, намагаючись вдарити ; після чого ОСОБА_27 відштовхнув ОСОБА_18 від себе, і той впав на підлогу. Вони з ОСОБА_15 підійшли до ОСОБА_32 і почали руками наносити удари по голові та обличчю потерпілого . ОСОБА_29 наносив удари ногами по тілу та в область голови, а він наносив удари лише руками по голові та тілу. Після того всі розійшлись і знову сіли на свої попередні місця та продовжували розпивати алкоголь. ОСОБА_33 знаходився на дивані. Близько через 5-10 хвилин останній знову встав з дивану та підійшов до ОСОБА_31 , намагаючись рукою вдарити його в обличчя . Після того вони вдвох з ОСОБА_20 та ОСОБА_34 знову встали з-за дивану підійшли до ОСОБА_32 , і знову всі троє почали наносити удари по тілу та обличчю ОСОБА_35 . ОСОБА_36 наносив удари по тілу і голові ОСОБА_18 руками і ногами. Як перпший раз,так і другий, побиття тривало біля 2 хвилин.Близько 11.00 год. він з ОСОБА_34 вийшли з квартири та пішли до костелу ОСОБА_37 та Єлизавети; ОСОБА_26 , також вийшов з квартири, але пішов в іншу сторону. ОСОБА_24 та ОСОБА_33 залишились в квартирі. Біля костелу ОСОБА_37 та Єлизавети він з ОСОБА_34 пішли в скверик розпивати алкогольні напої. Близько 13.00 год. на мобільний подзвонив ОСОБА_29 і запитався, що йому робити, бо ОСОБА_30 до нього «пригає», тобто, провокує бійку; біля 13.40 год. знову подзвонив ОСОБА_29 і сказав, що ОСОБА_18 помер. До квартири вони більше не повертались.Таким чином, він визнає, що наносив ОСОБА_18 удари по тілу та по голові;основні удари були по голові; однак, не переконаний, що саме від цих ударів наступила смерть потерпілого; крім того, на тілі останнього згідно висновку експертизи, є значно більша кількість тілесних ушкоджень,ніж тих ,що наносив він та ОСОБА_29 Допускає, що в квартирі протягом доби могли бути інші особи, які також могли били ОСОБА_18 . Відтак, вину визнає частково.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та показав, що 16.04.2014 року близько 22.00 год. прийшов в квартиру,що по АДРЕСА_5 , де до цього періодично ночував.В квартирі знаходилась ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та ОСОБА_27 . Після того вони послали його за алкогольними напоями; біля 22.30 год., купивши горілку, повернувся в квартиру. Він купив дві літри горілки, яку вони розпивали. В кімнаті вони сиділи у такому розміщенні : ОСОБА_15 сидів на м`якому кріслі біля дивану, ОСОБА_27 сидів на дивані біля ОСОБА_41 , ОСОБА_42 сидів на кріслі біля вікна, а ОСОБА_30 сидів на дивані по типу матрасу, який знаходився під вікном. Він налив стакан горілки потерпілому і запропонував випити. Під час розпивання алкоголю ОСОБА_40 різко піднявся, підійшов до ОСОБА_43 і вдарив його рукою в обличчя; останній віддав йому здачі , також вдаривши рукою в обличчя. Після того з крісла встав ОСОБА_44 підійшов до ОСОБА_18 і почав наносити удари по голові потерпілого ; удари також наносив ОСОБА_25 . Після побиття ОСОБА_30 залишався лежати на дивані. Він / ОСОБА_15 / був дуже п`яний, більше нічого не пам`ятає.

Відповідно до норм ст. 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення ; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні .

Потерпіла ОСОБА_45 показала,що померлий ОСОБА_18 її син, який 15.04.2014р. зранку пішов з дому по своїх справах. Протягом дня вона не могла з ним зв`язатись по мобільному телефону.17.04.2014р. їй повідомили,що він помер і його тіло знаходиться на квартирі по АДРЕСА_5 .Коли вона приїхала,то побачила на тілі сина значні тілесні ушкодження,великий синець у правій частині обличчя, розбита голова.

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи , висновків експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що 16.04.2014р.,запізнившись на автобус додому, вирішив переночувати на АДРЕСА_5 , де часто бував в ОСОБА_22 , власниці житла. Коли прийшов до квартири, то там знаходився ОСОБА_30 , який був дуже п`яний, і сидів на низькому диванчику. Через деякий час прийшов ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , які принесли літру горілки і почали розпивати. Він / Свідок / не пив, оскільки спиртне було сумнівної якості. ОСОБА_44 сидів на м`якому стільці, на дерев`яному ОСОБА_29 , ОСОБА_24 - на дивані.Горілку наливали в один стакан і пили по черзі. ОСОБА_30 несподівано встав з дивану , підійшов до нього і почав розмахувати руками перед обличчям, намагаючись вдарити. Він/ ОСОБА_27 / відштовхнув останнього,і той впав на підлогу. Побачивши це , ОСОБА_44 та ОСОБА_29 підскочили до ОСОБА_30 і почали наносити йому удари по голові та по тілу руками та ногами. ОСОБА_27 підбіг до них та почав розбороняти бійку, оскільки ОСОБА_30 був сильно п`яний , і не міг оборонятись та чинити опору. Його перестали бити, і продовжили випивати. Тоді через 5-10 хвилин, потерпілий піднявся на ноги, знову підійшов до ОСОБА_46 , намагаючись вдарити в обличчя. Останній його відштовхнув, ОСОБА_18 не впав, але похитуючись присів на диван, на якому сидів. Тоді до потерпілого ,піднявшись із своїх місць знову підійшли ОСОБА_44 та ОСОБА_29 та почали його бити руками та ногами по тілу та по голові. ОСОБА_29 схопив кухонний ніж, замахнувся і хотів вдарити ОСОБА_28 , але вони зупинили ОСОБА_47 і бійка припинилась. Біля 11.00 год. він, ОСОБА_44 та ОСОБА_29 пішли з квартири,залишивши ОСОБА_48 та ОСОБА_49 .Куди пішов ОСОБА_29 вони не звернули уваги. Біля 13.00 год. ОСОБА_50 подзвонив ОСОБА_29 і спитав,що йому робити, бо ОСОБА_30 знову зачіпається, хоче битись. Вони зрозуміли,що ОСОБА_29 повернувся в квартиру. Вони з ОСОБА_51 перебували в кафе біля ринку «Привокзальний», і сказали, що їх це не цікавить, нехай робить що хоче. Вже ввечері цього дня, зателефонував ОСОБА_44 і сказав, що йому ОСОБА_29 повідомив про смерть ОСОБА_52 .

Свідок ОСОБА_53 в судовому засіданні показала, що є власницею кв. АДРЕСА_4 ;16.04.2014р. до неї в гості прийшли знайомі ОСОБА_44 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 . Вони цілу ніч розпивали спиртні напої ; вона була п`яна, тому не може в даний час відтворити всі події в деталях.Точно пригадує, що ОСОБА_30 був сильно п`яний,зачіпався до хлопців. ОСОБА_29 та ОСОБА_44 били його, лежачого на підлозі, а потім били на дивані.Добре пам`ятає, що потерпілого вдарили по грудях, з рота потекла кров.Коли всі залишити квартиру,вона з ОСОБА_21 залишились одні; потім вони спали,а зранку біля 9.00 год.вона побачила, що останній мертвий.

Як вбачається із висновку експерта КЗЛОР ЛОБСМЕ № 331/2014 від 29.05.2014р. , причиною смерті гр. ОСОБА_18 , 1975 р.н. є тупа поєднана травма голови та шиї, котра ускладнилась набряком-набуханням головного мозку та призвела до смерті та підтверджується даними судово-медичної експертизи його трупа; наявність тупої травми голови у вигляді множинних вогнищевих крововиливів у лівій лобній, лівій тім`яній та лівій скроневій долях головного мозку в м`які мозкові оболонки, крововиливів в м`які тканини голови в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній ділянці, крововиливів в м`які тканини голови в правій лобно-скроневій ділянці, крововиливів в сполучні оболонки очей, переломів кісток та хрящів носа, 2-х саден в тім`яній ділянці голови по середині, 4-х саден в лівій тім`яно-скроневій ділянці, садна в лобній ділянці на межі волосяної частини голови зліва, по одному синцю на лівій та правій вушних раковинах з переходом в завушні ділянки голови, 2- х саден на лівій вушній раковині, садна на правій вушній раковині, множинних синців в чільній частині голови з переходом в обидві орбітальні ділянки, на спинку носа та в обидві щічні ділянки, множинних саден в чільній ділянці по середині та зліва з переходом в ліву виличну ділянку та на ліву щоку, на спинці і на кінчику носа та лівому крилі носа, крововиливів на слизових оболонках з переходом на перехідну кайму верхньої та нижньої губи; наявність тупої травми шиї у вигляді неповного перелому лівого великого рогу під`язикової кістки та повного перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща з вогнищевими крововиливами довкола них, крововиливу в ділянці з`єднання 1-го шийного хребця з основою черепу, та даними судово-гістологічної експертизи кусочків внутрішніх органів, при якій було виявлено: крововиливи в м`яких оболонках лівої чільної, лівої тім`яної та лівої скроневої ділянок повного мозку з реактивними змінами, набряк головного мозку, крововиливи в м`яких тілах лівої тім`яної ділянки голови, крововилив в ділянці 1-го міжхребцевого проміжку, крововилив в м`які тканини навколо під`язикової кістки, крововиливи в м`яких тканинах шиї справа. Враховуючи розвиток трупних змін слід вважати, що смерть могла настати біля 1-ї доби розтину його тіла. 2.3. При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_18 було ясно тупу поєднану травму голови та шиї у вигляді множинних вогнищевих крововиливів у лобній, лівій тім`яній та лівій скроневій долях головного мозку в м`які мозкові Оболонки, крововиливів в м`які тканини голови в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній ділянці, крововиливів в м`які тканини голови в правій лобно-скроневій ділянці, неповного перелому лівого великого рогу під`язикової кістки та повного перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща з вогнищевими крововиливами довкола них, крововиливу в ділянці з`єднання 1-го шийного хребця з основою черепу, крововиливів в сполучні оболонки очей, переломів кісток та хрящів носа, 2-х саден в тім`яній ділянці голови по середині, 4-х саден в лівій тім`яно-скроневій ділянці, садна в лобній ділянці на межі волосяної частини голови зліва, по одному синцю на лівій та правій вушних раковинах з переходом в завушні ділянки голови, 2- х саден на лівій вушній раковині, садна на правій вушній раковині, множинних синців в чільній ділянці голови з переходом в обидві орбітальні ділянки, на спинку носа та в обидві щічні ділянки, множинних саден в чільній ділянці по середині та зліва з переходом в ліву виличну ділянку та на ліву щоку, на спинці і на кінчику носа та лівому крилі носа, крововиливів на слизових оболонках з переходом на перехідну кайму верхньої та нижньої губи; гістологічно: крововиливів в м`яких оболонках лівої чільної, лівої тім`яної та лівої скроневої ділянок головного мозку з реактивними змінами, набряку мозку, крововиливів в м`яких тканинах лівої тім`яної ділянки, в ділянці 1-го міжхребцевого проміжку, навколо під`язикової кістки з помірно вираженими реактивними змінами, крововиливів в м`яких тканинах шиї справа з вираженим реактивним запаленням. Виявлена тупа поєднана травма голови та шиї утворилась від неодноразової дії тупих предметів незадовго до настання смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває у прямому 1 причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Крім цього при судово-медичніи експертизі трупа гр. ОСОБА_18 було виявлено вогнищеві крововиливи в м`які тканини спини у всіх ділянках, синець та садно на передній поверхні грудної клітки в ділянці руків`я груднини, синець на тильній поверхні правої китиці в ділянці підвищення 1-го пальця та 1-му міжпальцевому проміжку, 3-й синця на тильній поверхні лівої китиці з переходом на основні фаланги 3-5-го пальців, синець на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, 2- а садна на задній поверхні ділянки лівого променево-зап`ястного суглобу, садно на передній поверхні ділянки правого колінного суглобу, синець на лівій боковій поверхні тулуба в ділянці крила тазової кістки, котрі утворилися від контакту з тупими предметами біля 1-2 діб до настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не перебувають. 4. При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_18 було виявлено морфологічні ознаки стенозуючого атеросклерозу вінцевої судини серця, гіпертрофії міокарду та початкові ознаки цирозу печінки, котрі в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. 5.6. При судово-токсикологічній експертизі крові і сечі з трупа гр. ОСОБА_56 виявлено етиловий спирт в кількості: в крові - 2,48% (проміле), в сечі - 2,66%(проміле). Вказана концентрація алкоголю в крові у живих осіб може викликати алкогольне сп`яніння середнього ступеня тяжкості. Крім цього при судово-токсикологічній експертизі внутрішніх органів (шлунка, тонкого кишківника, нирки, печінки з жовчним міхурем) з трупа гр. ОСОБА_18 в шлунку і тонкому кишківнику виявлено етиловий спирт. /а.с.134-152 /.

Із висновку експерта №138/2014 мк від 08.05.2014р. вбачається, що неповний перелом лівого великого рогу пі`язикової кістки утворився від перерозгинання лівого великого рогу в напрямку знизу вгору та зсередини-назовні внаслідок зміщення тіла під`язикової кістки дозаду та вниз. На щитоподібному хрящі було виявлено повний перелом правого верхнього ріжка щитоподібного хряща,який утворився від пере розгинання верхнього ріжка в напрямку зсередини-назовні внаслідок змещення правої пластинки щитоподібного хряща дозаду. Дані пошкодження могли утворитися від дії на передню та передньо-праву поверхні шиї твердого предмету / предметів/а.с.140-142 / .

Із висновків експерта №616/2014 ім, від 05.06.2014р/а.с.193-199/, №665/2014 ім від 03.06.2014р./а.с.304-306/, №615/2014 ім від 05.06.2014р./а.с.325-329/, № 664 /2014 ім від 05.06.2014р./а.с.333-335/ вбачається , що кров від трупа ОСОБА_18 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерелогічною системою АВО; в слідах на светрі, кофті, джинсових штанах,трусах-шортах, парі шкарпеток, одязі ОСОБА_18 , у слідах на тюлі, вилученій з квартири по АДРЕСА_5 , на відрізку бавовняної тканини, плінтусах, підлозі, стінах квартири,на ковдрі, вилученій з місця події виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерелогічною системою АВО,яка може походити відбудь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерелогічною системою АВО, в т.ч. і від трупа ОСОБА_18 .

Як вбачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.04.2014р. /а.с.79-82/ свідок ОСОБА_53 серед пред`явлених їй осіб опізнала ОСОБА_15 ,який 17.04.2014р. в її квартирі наносив тілесні ушкодження ОСОБА_18 .

В судовому засіданні ОСОБА_53 підтвердила факт опізнання, проведеного за її участю ; вказуючи на обвинуваченого ОСОБА_15 , який наносив удари потерпілому ОСОБА_30 в її квартирі ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свідки ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 суду ствердили, що є сусідами ОСОБА_60 ,яка веде аморальний спосіб життя; в квартирі АДРЕСА_4 постійні п`янки, дебоші, порушення громадського порядку.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.06.2014р., проведеного за участі обвинуваченого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_43 , якими стверджується, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 16.04.2014р. в квартирі АДРЕСА_4 наносили неодноразові удари потерпілому ОСОБА_18 в область грудної клітки,та обличчя, в область голови та підборіддя ; також ОСОБА_15 наносив потерпілому ногами в область грудної клітки,потиличної частини голови/а.с.95-104/.

Щодо звинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , по ст.186 ч.2 КК України, то винуватість стверджується наступним.

Обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю , в судовому засіданні показав , що 23.04.2014р. біля 10.00год. біля Привокзального ринку в м.Львові він зустрівся з ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , потім до них приєднався ОСОБА_16 . На пл..Кропивницького вони розпивали спиртні напої, розмовляли; біля 14.30 год. через паркову зону, у коричневій шкіряній куртці проходив потерпілий ОСОБА_7 .Обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_17 підійшли до останнього; ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_7 по голові , ОСОБА_17 несподівано наніс потерпілому удар рукою в область грудей чи живота? від чого той впав на землю. Коли він підходив до ОСОБА_7 , то той намагався нанести удар; тоді він / ОСОБА_14 / схопив за руку потерпілого і міцно тримав,щоб він не пручався. В цей момент ОСОБА_29 підняв коричневий чохол, схожий на гаманець, який був прикріплений ланцюжком до внутрішньої кишені куртки потерпілого; ОСОБА_29 відірвав ланцюжок від кишені куртки ОСОБА_7 і чохол опинився в руках ОСОБА_61 .Що в ньому було вони не бачили. Після цього ОСОБА_17 та ОСОБА_15 почали обшукувати потерпілого, вивертати кишені; що ще викрали він не бачив. Коли вони всі четверо відійшли від ОСОБА_7 на кілька метрів, то ОСОБА_62 запхав йому / ОСОБА_14 / в середню кишеню куртки коричневий гаманець/чохол/, який перед тим забрав у потерпілого. На вул.Федьковича їх затримали працівники міліції і доставили у Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о; ОСОБА_62 встиг втекти. В райвідділі, він оглянув гаманець, який йому запхав у кишеню ОСОБА_15 і побачив, що це службове посвідчення працівника міліції, вирішив його викинути. В коридорі райвідділу кинув посвідчення за розібрану шафу. Щодо обвинуваченого ОСОБА_16 ,то показав, що останній стояв весь час біля них в той час, як били та грабували потерпілого; він / обвинувачений ОСОБА_14 / не бачив, коли ОСОБА_16 наносив ОСОБА_63 удари.

Обвинучений ОСОБА_15 показав в судовому засіданні, що 23.04.2014р. дійсно був на пл..Кропивницького в м.Львові; з ОСОБА_51 , ОСОБА_64 та ОСОБА_65 розпивали спиртне. Був п`яний , про події нічого пригадати не може.

Обвинувачений ОСОБА_16 показав що 23.04.2014р. біля 14.00 год. підійшов до церкви ОСОБА_37 та Єлизавети на пл.Кропивницького в м.Львові, де чекав свого знайомого ОСОБА_66 . Поки чекав , то зустрів в скверику візуально йому знайомих ОСОБА_47 , ОСОБА_67 та ОСОБА_68 , з якими розпили пляшку горілки. В якийсь момент він побачив, як ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підійшли до невідомого мужчини, який був одітий в коричневу куртку та почали його бити, від чого той впав на землю. Коли потерпілий лежав на землі,то вони почали його обшукувати. Він бачив в їхніх руках предмет прямокутної форми темно-коричневого кольору схожого на гаманець, до якого був прикріплений ланцюжок . Чи забирали ОСОБА_69 та ОСОБА_42 якісь речі у ОСОБА_7 він не бачив . Особисто йому нічого не передавали, і участі у пограбуванні він не приймав. Чому потерпілий та свідки вказують на нього, як на особу , яка наносила удари, пояснити не може.

Обвинувачений ОСОБА_17 показав, що 23.04.2014р. участі у пограбування потерпілого ОСОБА_7 не приймав. В означений день та час дійсно знаходився на пл.Кропивницького в м.Львові, зустрівся із знайомими хлопцями ОСОБА_20 , ОСОБА_51 та ОСОБА_70 . Всі разом розпили пляшку горілки. Коли почалась бійка,то він відійшов у сторону і спостерігав; нікого не бив і нічого у потерпілого не викрадав. В той час до них підійшли працівники міліції і затримали за підозрою у вчиненні пограбування.Чому потерпілий ОСОБА_7 ,обвинувачений ОСОБА_14 та свідки ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 вказують на нього , як на активного учасника пограбування, пояснити не може.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що працює міліціонером служби охорони чергової частини Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. 23 квітня 2014 року о 12:00 год. після закінчення робочої зміни залишив приміщення райвідділу; при собі мав службове посвідчення та мобільний телефон марки «Самсунг», які знаходились в внутрішній кишені куртки. В шкіряному чохлі, крім посвідчення, знаходилась зарплатна картка та кредитна картка «Приватбанк», гроші в сумі 280 гривень купюрами 200, 50, 10 гривень та ін. Він попрямував до Привокзального ринку, оскільки хотів собі вибрати спортивний костюм. Деякий час ходив по базарі, після чого пішов по вул. Федьковича в напрямку пл. Кропивницького, оскільки мав намір сісти на маршрутний автобус №49. Проходячи через паркову зону біля церкви Ольги та Єлизавети на пл. Кропивницького у м. Львові, до нього звернувся чоловік віком 40-45 років, який запитав, чи пам`ятає «Централ», тобто JICI на вул. Городоцькій у м. Львові. В даному чоловікові він впізнав раніше судимого ОСОБА_15 по кличці « ОСОБА_74 », який приблизно в 1993-1994 році відбував покарання в СІЗО , де він в цей час працював контролером. З ОСОБА_20 було ще троє невідомих осіб, які підійшли до нього. Один з яких мав побите обличчя, середньої тілобудови, чорне волосся середньої довжини, одягнений був у білу куртку;другий був русявий ,також середньої тілобудови, одягнений у спортивну темно синю олімпійку; третій- середньої тіло будови, коротко стрижене русяве волосся. Це були , як потім було встановлено і ним опізнано - ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Несподівано ОСОБА_15 вдарив його долонею в область голови з лівої сторони, потім аналогічний удар кулаком в обличчя з лівої сторони наніс ОСОБА_17 . Він закрив руками обличчя, після чого ще хтось наніс удар кулаком в область живота. Від нанесених ударів впав на землю і тоді всі четверо почали наносити удари руками та ногами по тілу, тримали, щоб не втік; словесно погрожували фізичною розправою та вивертали кишені. Під час побиття та шарпанини з внутрішньої кишені куртки випав мобільний телефон марки «Самсунг» та коричневий чохол , в середині якого було службове посвідчення та банківські картки «ПрибатБанку»; гроші в сумі 280 гривень. ОСОБА_29 одразу підняв мобільний телефон та чохол. Службове посвідчення, яке знаходилось в чохлі , було прикріплене ланцюжком до внутрішньої кишені куртки та коли ОСОБА_29 забирав чохол, то силою відірвав ланцюжок від кишені куртки. Після цього всі четверо почали швидко йти в сторону вул. Федьковича у Львові і в цей час до нього підійшли три працівники міліції та запитали чи щось викрали.Він повідомив, що також є працівником міліції та що в нього забрали службове посвідчення, а також мобільний телефон, при цьому вказав на чотирьох осіб, які відходили в сторону вул.. Федьковича у м. Львові. Міліціонери сказали , що бачили як відбувалась подія і швидко почали наздоганяти нападників, трьох з яких затримали на вул. Федьковича - вул.С.Бандери у м. Львові; це були саме ці грабіжники, які його обшукували та наносили удари. ОСОБА_15 втік . Вартість мобільного телефону 180 грн.; сім-картка оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 20 грн. Сума завданої матеріальної шкоди становить 500 гривень. Із зарплатної картки та кредитної картки «Приватбанк», які в нього були викрадені 23.04.2014р.були зняті кошти:із зарплатної картки знято 1800 грн.,з кредитної картки-5000грн., всього 6800,00 грн. Кошти були зняті в банкоматі по вул. Городоцькій,139 в м.Львові, що підтверджується виписками «Приватбанку»,приєднаними до справи.

Свідок ОСОБА_71 показав, що працює у Галицькому РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області на посаді заступника начальника СКР.23.04.2014 року разом із ст. о/у СКР Галицького РВ ДМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_75 та ОСОБА_76 проводив оперативно- розшукові заходи, які спрямовані на недопущення вчинення вуличних злочинів на території Галицького району м. Львова. Близько 14.30 год.,перебуваючи на пл. Кропивницького м. Львова його увагу привернули четверо невідомих осіб, які знаходячись в парку біля церкви ОСОБА_37 та Єлизавети та наносили тілесні ушкодження невідомому чоловікові, який був одягнутий у шкіряну куртку коричневого кольору. Дані особи шарпали та наносили удари руками невідомому чоловіку в область голови та тулуба, при цьому повалили його на землю та вивертали йому кишені. Серед чотирьох невідомих знаходився раніше судимий ОСОБА_77 . З метою припинення протиправних дій зловмисників, вони швидко підійшли до потерпілого; грабіжники почали швидко відходити.У потерпілого з`ясували, що він є працівником міліції і його пограбували,забрали мобільний телефон, службове посвідчення,гроші . Він / свідок / разо з ОСОБА_76 та ОСОБА_75 почали наздоганяти осіб, які пограбували ОСОБА_7 та затримали їх на куті вул.. С.Бандери - вул. Федьковича у м. Львові; при цьому , ОСОБА_15 , скориставшись значним скупченням людей, зник з поля зору. ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 було доставлено в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області.

Показання свідків ОСОБА_78 та ОСОБА_79 в судовому засіданні є анагалогічними показанням свідка ОСОБА_80 . Свідки ствердили, що 23.04.2014 року під час проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на недопущення вчинення вуличних злочинів на території Галицького району м. Львова, перебуваючи на пл. Кропивницького ,біля 14.30 год., побачили, як четверо невідомих наносили мужчині , який був одягнутий у шкіряну куртку коричневого кольору, удари по голові та по тулубу; повалили на землю і обшукували кишені. Вони почали підбігати до потерпілого, побачивши їх грабіжники почали втікати.Коли підбігли до ОСОБА_7 ,то він повідомив , що є працівником міліції, а нападники заволоділи його службовим посвідченням, зарплатою та кредитною картками та грошима. Вони наздогнали ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 і доставили в райвідділ міліції. ОСОБА_15 , який був разом із останніми , втік по вул. Федьковича у м. Львові його не змоги наздоганяти.

Свідки настоюють, що ОСОБА_7 наносили удари по голові та по тілу всі четверо грабіжників; хто саме заволодів службовим посвідченням, мобільним телефоном, грошима та банківськими картками вони не бачили, оскільки пограбування відбувалось дуже швидко.

Свідок ОСОБА_72 настоює, що добре бачив ,що найбільше ударів потерпілому ОСОБА_7 наносив обвинувачений ОСОБА_17 . Розмежувати удари інших обвинувачених складно, т.я. вони стояли над потерпілим,який лежав на земля і почергово його копали по тілу. ОСОБА_17 він добре запам`ятав.

На своїх показаннях потерпілий ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_71 , ОСОБА_81 . ОСОБА_73 настоюють; пояснили, що до обвинувачених упереджено не відносяться; потерпілий не настоює на суворості покарання. Заперечуючи показання потерпілого та свідків , обвинувачені, крім доводів, що останні є працівниками міліції, не навели інших обґрунтованих мотивів того, що ОСОБА_82 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 ОСОБА_73 їх оговорюють. Відтак, виходячи із обставин справи, проаналізувавши показання вказаних осіб,суд надає віри показанням наданим потерпілим та свідками в судовому засіданні; вказані показання об`єктивно та правдиво відображають обставини події та стверджуються іншими доказами у справі.

Суд не вбачає процесуальних підстав визнавати показання свідків сторони обвинувачення неналежними доказами; на думку захисту, внаслідок їх зацікавленості у результаті розгляду кримінального провадження є підстави сумніватись в достовірності їх показань.Однак,з такою позицією суд погодитись не може,із-за її необґрунтованості та безпідставності.

Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність,можливість чи неможливість використання інших доказів.

Показання свідків ОСОБА_71 , ОСОБА_72 ОСОБА_73 слід визнати належними та допустими доказами, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження, а також отримані у порядку встановленому цим Кодеком.

Сам лише факт, що потерпілий та свідки є працівниками міліції, за відсутності доказів їх упередженого відношення до обвинувачених, не може ставити під сумнів достовірність їх показань.

Відповідно до ст.94 КПК України , суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ немає наперед встановленої сили.

Таким чином, показання потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_71 , ОСОБА_72 ОСОБА_73 суд оцінює в сукупності з усіма зібраними у справі доказами.

Із висновку експерта №672 від 28.04.2014р. /а.с.32/ вбачається,що у ОСОБА_7 виявлено : садна над лівою бровою, на верхній губі зліва, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 23.04.2014р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Як вбачається із даних протоколу огляду місця події від 23.04.2014р. /а.с.90.т.1/, в приміщенні Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/О, в коридорі між стіною та металевим ящиком на підлозі було виявлено та вилучено чохол коричневого кольору, посвідчення працівника ОВС УВС № 076688,видане на ім`я ОСОБА_7 , металевий ланцюжок та іконки,які як ствердив суду обвинувачений ОСОБА_14 він викинув під час перебування у райвідділі; ці речі йому передав ОСОБА_15 під час пограбування потерпілого ОСОБА_7 .

Як вбачається із протоколу затримання ОСОБА_15 від 24.04.2014р. /а.с.101-104,т.1/, у нього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» моделі GТ-Е12001, ІМЕІ: НОМЕР_1 , із сім- картою, який належить потерпілому ОСОБА_7 , і який в нього було викрадено під час пограбування 23.04.2014р.

Свідок ОСОБА_83 , допитаний за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_16 ствердив, що дійсно 23.04.2014р. мав зустрітись із ОСОБА_16 , якому повинен був запропонувати роботу. Прибувши на обумовлене місце і час на пл..Кропивницького в м.Львові, обвинуваченого там не зустрів. В подальшому дізнався ,що той був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 ,заперечуючи свою причетність до вчинення грабежу, заявив, що на пл..Кропивницького в кіоску велось відео спостереження,яке доводить його невинуватість у вчиненому.

Однак , судом встановлено, що в магазині-кіоску »Квіти»,що у м.Львові на пл..Кропивницького, відео спостереження не ведеться.

Щодо вчинення ОСОБА_15 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, то винуватість стверджується наступними доказами.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_82 показав, що під час пограбування 23.04.2014р. в нього було викрадено банківські картки, зокрема, зарплатна та кредитна ПАТ КБ «Приватбанк», які знаходились разом із службовим посвідченням в чохлі, який був прикріплений ланцюжком до внутрішньої кишені куртки, і який ОСОБА_15 силою відірвав від кишені куртки.

Із банківських рахунків зарплатної картки та кредитної картки, які в нього були викрадені 23.04.2014р. були зняті кошти: із зарплатної картки знято 1800 грн.,з кредитної картки-5000грн., всього 6800,00 грн. Кошти були зняті в банкоматі по вул. Городоцькій, 139 в м.Львові, що підтверджується виписками «Приватбанку»,приєднаними до справи.

В судовому засіданні ОСОБА_14 ствердив, що під час пограбування ОСОБА_7 . ОСОБА_29 підняв коричневий чохол, схожий на гаманець, який був прикріплений ланцюжком до внутрішньої кишені куртки потерпілого; ОСОБА_29 відірвав ланцюжок від кишені куртки ОСОБА_7 і чохол опинився в руках ОСОБА_61 .Що в ньому було вони не бачили. Коли вони всі четверо відійшли від ОСОБА_7 на кілька метрів, то ОСОБА_62 запхав йому / ОСОБА_14 / в середню кишеню куртки коричневий гаманець/чохол/, який перед тим забрав у потерпілого. На вул.Федьковича їх затримали працівники міліції і доставили у Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о; ОСОБА_62 встиг втекти. В райвідділі, він оглянув гаманець, який йому запхав у кишеню ОСОБА_15 і побачив, що це службове посвідчення працівника міліції, вирішив його викинути. В коридорі райвідділу кинув посвідчення за розібрану шафу. Інших речей, в т.ч. банківських карток , в цьому чохлі не було.

Як вбачається із даних ПАТ КБ`Приватбанк»/а.с.184-185,т.2/ із банківських рахунків ОСОБА_7 23.04.2014р. о 17.30год. та 17.33 год.,тобто, після пограбування потерпілого,було знято його гроші кошти.

Судом встановлено, що 23.04.2014р. відразу після пограбування ОСОБА_7 були затримані працівниками міліції ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .Обвинувачений ОСОБА_15 втік і був затриманий 24.04.2014р.о 21.00 год./а.с.101-102,т.1/.

Шодо вчинення ОСОБА_15 кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.296 КК України,то винуватість стверджується наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину не визнав та пояснив, що про події 28.10.2013р.на приміському вокзалі в м.Львові нічого не пам`ятає,т.я. був п`яний.

Потерпіла ОСОБА_8 суду ствердила / допит відбувся в режимі відеоконференц зв`язку/ , що 28.10.2013 року о 06.00 год. разом із чоловіком ОСОБА_84 прибули на головний вокзал ст.Львів рейсовим автобусом з Польщі. Протягом дня сиділи у приміському залі очікування на поїзд сполученням «Львів-Одеса», час відправлення якого був о 20.00 год., Близько 13.00 год. до них підійшов ОСОБА_15 , якого до цього ніколи не бачила, присів поруч та почав нецензурно виражатись в їх адресу. Через декілька хвилин обвинувачений несподівано наніс їй два удари рукою в ділянку обличчя; від удару з носа відразу почала текти кров. Побачивши це ОСОБА_15 почав втікати, а вона покликала на допомогу працівників міліції, які доставили його до чергової частини. вона разом з працівниками міліції також послідувала до приміщення чергової частини, де на неї чекали працівники медичної служби, які надали їй медичну допомогу.

ОСОБА_8 звернулась із заявою про хуліганські дії ОСОБА_15 до ГУМВСУ на Львівсьткій залізниці ЛВ ст.Львів, що стверджується даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2013р.

В судовому засіданні потерпіла підтвердила цей факт; опізнає ОСОБА_15 , як особу, яка 28.10.2013р. вчинила щодо неї хуліганські дії; винуватість також стверджується даними протоколу огляду місця події від 28.10.2013р./а.с.11/; висновком експерта №1924 від 28.10.2013р.,з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено синець в ділянці носа із переходом на навколо очні ділянки,який утворився від дії тупого предмета,можливо від удару кулаком, міг виникнути протягом доби 28.10.2013/р. та відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_8 ствердила також, що особисто підписала всі процесуальні документи, які складались слідчим і знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, т.я. подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності , допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного пр0цесуального рішення; жоден доказ немає наперед встановленої сили. При цьому, суд при прийнятті рішення у даному кримінальному провадженні щодо винуватості обвинучених у вчиненому, виходить із аналізу норм права, обставин справи та наданих сторонами звинувачення та захисту, доказів , які містять всебічну повну та об`єктивну оцінку обставин справи.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведена.

Кваліфікація дій ОСОБА_15 та ОСОБА_14 по ст.121 ч.2 КК України є вірною, оскільки вони заподіяли умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Вірною є кваліфікація дій ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 по ч.2 ст.186 КК України, оскільки вони вчинили грабіж - відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 за ч.2 ст.186 КК України, які заперечують свою винуватість у вчиненому, суд виходить із встановлених обставин справи, досліджених в судовому засіданні доказів, показань потерпілого та свідків.Зокрема, ОСОБА_7 настоює, що грабіжницькі дії щодо нього скоїло четверо осіб - ОСОБА_42 , ОСОБА_69 , ОСОБА_85 та ОСОБА_86 ; він їх сприймав як групу осіб, т.я. всі четверо наносили йому побої;одні тривали,інші обшукували кишені ; заволоділи мобільним телефоном та речами. Хто саме з них він не бачив , т.я.лежав на землі і прикривався від ударів; все відбувалось швидко і несподівано, тому йому складно розмежувати конкретні дії кожного із обвинувачених. Свідки ОСОБА_71 , ОСОБА_72 ОСОБА_73 також ствердили, що потерпілому наносили удари група осіб із чотирьох злочинців. Місце події обвинувачені залишали разом і пішли в одному напрямку, що останні і не заперечують.

Таким чином, із аналізу доказів та обставин справи суд приходить до висновку про вчинення даного злочину за попередньою змовою групою осіб, в т.ч. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , об`єднаною одним злочинним наміром; роль та участь кожного у конкретних діях щодо потерпілого/ хто обшукував кишені,наносив удари, утримував,викрадав гроші,тощо/ для кваліфікації дій по ч.2 ст.186 КК України значення немає.

Кваліфікація дій ОСОБА_15 по чт.2 ст.185 КК України є вірною,оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повтороно.

Кваліфікація дій ОСОБА_15 по ч.1 ст.296 КК України є вірною, оскільки він вчинив хуліганство, грубе порушення громадського порядку. З мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Щодо звинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 за ч.1 ст.28 ст.357 ч.1 КК України та за ч.1 ст.28 ст.357 ч.3 КК України у вчиненні викрадення офіційного документу зарплатної та кредитної картки ПАТ КБ`Приватбанк» та особливо важливого документу службового посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_7 ,то за цими звинуваченнями їх слід виправдати.

Об`єктом злочину є встановлений законодавством порядок ведення,обігу і використання офіційних та деяких приватних документів,який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності ,а також прав та законних інтересів громадян, порядок, документального посвідчення фактів,які мають юридичне значення.

Предметом злочину є: офіційні документи, штампи,печатки;приватні документи,що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності; паспорт або інший важливий документ.

Законодавцем визначається,що офіційним визнається документ,якщо їх зміст стосується відносин, врегульованих правом, і якщо вони ви даються або використовуються у встановленому законом порядку для посвідчення конкретних подій і фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи із аналізу даної норми, слід прийти до висновку,що зарплатна та кредитна картка неє офіційним документом в розумінні ч.1 ст.357 КК України.

Крім того, суб`єктивна сторона даного злочину / ст.357 КК України / характеризується прямим умислом. Частина третя статті 357 КК України може бути інкримінована особі лише у разі, коли встановлено , що її умисел був спрямований саме на заволодіння відповідним документом. Якщо особа немала такого умислу, а паспорт або інший важливий особистий документ, в нашому випадку, службовим посвідченням, виявились у винного лише т ому,що він викрав яке-небудь майно, в якому ці документи знаходились / до прикладу, гаманець із кишені власника/,то все вчинене слід кваліфікувати як викрадення чужого майна.

Як встановив суд, службове посвідчення ОСОБА_7 та кредитна і зарплатна картки знаходились в спеціальному чохлі, який зовні схожий на гаманець. Відтак, вчиняючи грабіж і викрадаючи майно потерпілого, обвинувачені, за відсутності очевидних, візуальних та специфічних ознак, не могли знати, що викрадають службове посвідчення та банківські картки. Їх умисел не був спрямований на заволодінням саме цими речами.

ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив, що грабіжники не бачили, що знаходиться в чохлі, на місці події його не відкривали.

Обвинувачений ОСОБА_14 показав, що коли його доставили у райвідділ,то відкрив чохол, який перед тим йому запхав у кишеню ОСОБА_15 ; коли побачив там посвідчення,то злякався і викинув його в коридорі під шафу.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.28 ст.357 ч.1 та ч.1 ст.28 ст.357 ч.3 КК України. Відтак , за цими статтями обвинувачених слід виправдати.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини , що обтяжують та пом`якшують покарання , особу винних.

Обтяжуючими покарання обставинами ОСОБА_14 - є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає часткове визнання вини у вчиненому, розкаяння; сприяння досудовому розслідуванню.

Щодо особи винного,то слід врахувати , що ОСОБА_14 має на утриманні малолітню дитину,яка хворіє; характеризується позитивно; потерпілий ОСОБА_7 не настоює на суворості покарання

Обтяжуючими покарання обставинами ОСОБА_15 - є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає часткове визнання вини у вчиненому.

Щодо особи винного,то слід врахувати , що ОСОБА_15 хворіє ; є інвалідом 2 групи дитинства, страждає на психічні захворювання; часто перебуває на лікуванні; потерпілий ОСОБА_7 не настоює на суворості покарання.

Обтяжуючими покарання обставинами ОСОБА_17 - є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_17 суд не встановив.

Щодо особи винного,то слід врахувати, що ОСОБА_17 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності; тривалий час не працював, характеризується посередньо; разом з тим, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_7 не настоює на суворості покарання.

Обтяжуючими покарання обставинами ОСОБА_16 - є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_16 суд не встановив.

Щодо особи винного,то слід врахувати, що ОСОБА_16 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності; тривалий час не працював, характеризується посередньо; разом з тим, суд враховує, що має на утриманні дітей, потерпілий ОСОБА_7 не настоює на суворості покарання.

З врахуванням наведених обставин суд вважає, що покарання слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих кримінальних правопорушень .

Крім цього, вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 02.04.2014р. ОСОБА_15 засуджений по ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі ; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання із випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю один рік, за вчинення злочину 03.12.2013р.

За правилами ст.ст.70,71 КК України, призначене покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 02.04.2014р. підлягає поглиненню даним вироком.

Речові докази по справі : ковдру, вирізка РБК з матрасу, змиви з правої руки ОСОБА_15 , вирізку наволочки, зіскоб з РБК плінтуса, змиви РБК з облицювання вхідних дверей,зіскоп РБКзі стіни,зіскоб РБКз підлоги,зіскоб РБК з лівої стіни біля вікна, зіскоб мікросліду РБК з сходової клітки,змиви з правої та лівої руки ОСОБА_15 ,змиви з правої та лівої руки ОСОБА_60 ,змиви з правої та лівої руки ОСОБА_18 , тюль, куртка, светер,штани ОСОБА_15 ,одяг ОСОБА_18 , пара мешів ОСОБА_15 , зрізи нігтів обох рук ОСОБА_60 , чотири недопалки, жувальну гумку /а.с.90-92знищити; мобільний телефон марки "Самсунг" імеі: НОМЕР_1 вартістю 180 грн., сім-картою оператора »Київстар», службове посвідчення на ім`я ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_14 визнати винним та призначити покарання :

-по ч.2 ст.121 КК України вісім років позбавлення волі;

-по ч.2 ст.186 КК України- чотири роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_14 призначити вісім років позбавлення волі.
ОСОБА_14 по ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 , по ч.1 ст.28 ч.3 ст.357 КК України- виправдати.
ОСОБА_15 визнати винним та призначити покарання :

-по ч.2 ст.121 КК України вісім років позбавлення волі;

-по ч.2 ст.186 КК України- чотири роки позбавлення волі;

-по ч.1 ст.296 КК України один рік обмеження волі;

-по ч.2 ст.185 КК України - один рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з поглиненням призначеного покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 02.04.2014р. остаточне покарання ОСОБА_15 призначити вісім років позбавлення волі.
ОСОБА_15 по ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 , по ч.1 ст.28 ч.3 ст.357 КК України- виправдати.
ОСОБА_16 визнати винним та призначити покарання по ч.2 ст.186 КК України - чотири роки позбавлення волі.

ОСОБА_16 по ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 , по ч.1 ст.28 ч.3 ст.357 КК України- виправдати.
ОСОБА_17 визнати винним та призначити покарання по ч.2 ст.186 КК України чотири роки позбавлення волі.

ОСОБА_17 по ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 , по ч.1 ст.28 ч.3 ст.357 КК України- виправдати.
Запобіжний захід засудженим тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання рахувати: ОСОБА_15 з 24.04.2014р., ОСОБА_14 - з 23.04.2014р., ОСОБА_16 - з 23.04.2014р., ОСОБА_17 - з 23.04.2014р.

Речові докази по справі: ковдру, вирізка РБК з матрацу, змиви з правої руки ОСОБА_15 ,вирізку наволочки,зіскоб з РБК плінтуса, змиви РБК з облицювання вхідних дверей, зіскоб РБК зі стіни, зіскоб РБК з підлоги,зіскоб РБК з лівої стіни біля вікна, зіскоб мікросліду РБК з сходової клітки,змиви з правої та лівої руки ОСОБА_15 ,змиви з правої та лівої руки ОСОБА_60 ,змиви з правої та лівої руки ОСОБА_18 , тюль, куртка, светер, штани ОСОБА_15 ,одяг ОСОБА_18 , пара мешів ОСОБА_15 , зрізи нігтів обох рук ОСОБА_60 , чотири недопалки, жувальну гумку /а.с.90-92/ - знищити; мобільний телефон марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_1 вартістю 180 грн., сім-картою оператора «Київстар», службове посвідчення на ім`я ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; прокурору та обвинуваченому копію вироку вручити негайно.

Суддя ОСОБА_1