Котелевський районний суд Полтавської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2010 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Цвітайла П.В.,

при секретарі Дрижирук Л.М.,

з участю прокурора Машиної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого 20.08.2009 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст.185 КК України до 160 годин громадських робіт, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку;

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1, маючи судимість не зняту і не погашену у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин, зокрема близько 17 години 30 хвилин 04 грудня 2009 року таємно, умисно, з корисливих мотивів, проник в огороджений двір домогосподарства громадянки ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: с. Велика Рублівка, вул. Гагаріна, 6, Котелевського району, Полтавської області звідки здійснив крадіжку чужого майна, а саме: жіночого велосипеда марки «Аіст», який належав громадянці ОСОБА_2, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 850 гривень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, не заперечував обставин, приведених вище і пояснив суду, що у нього пропав його велосипед, який він вирішив знайти. В ході пошуку свого велосипеда та проходячи повз домогосподарства громадянки ОСОБА_2, помітив велосипед і вирішив його викрасти. Зайшов у двір де стояв велосипед, вивів його на вулицю сів і поїхав до домогосподарства громадянина ОСОБА_3 де і залишив велосипед. Наступного дня велосипеда вже не було, і він повернув потерпілій ОСОБА_2 свій велосипед.

При цьому, підсудній зазначив, що щиро розкаюється в скоєному, запевняв суд, що більше не буде вчиняти крадіжок чужого майна, добровільно відшкодував завдані збитки, а саме в рахунок відшкодування віддав свій, практично новий велосипед.

Окрім визнання своєї вини в скоєнні злочину, винність підсудного у вчинені інкримінованого злочину, також стверджена наступними доказами:

показаннями свідка ОСОБА_3, котрий в ході судового слідства пояснив суду, що дійсно на початку грудня 2009 року, в своєму сараї помітив велосипед із рамою, як у жіночого велосипеда. Взяв даний велосипед і поїхав в село по справам, в селі пройшов слух, що викрадено велосипед і він проїжджаючи поряд заправкою залишив його в ліску;

заявою громадянки ОСОБА_2, з проханням притягти до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 04 грудня 2009 року близько 18 години викрала з її господарства велосипед голубого кольору марки «Аіст» (а.с. 15);

явкою з повинною ОСОБА_1, в якій він заявив органу дізнання, що 04 грудня о 17 годині 30 хвилин з господарства громадянки ОСОБА_2, викрав жіночий велосипед «Аіст» (а.с.31);

протоколом огляду домогосподарства за адресою: с. Велика Рублівка, Котелевського району, Полтавської області де проживає громадянка ОСОБА_2, від 05.12.2009 року, в якому зафіксоване місце скоєння злочину, місце в дворі де стояв жіночий велосипед (а.с. 17);

довідкою про вартість жіночого велосипеда марки «Аіст», станом на 04.12.2009 року, яка становить 850 гривень (а.с. 29);

протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину та фото-таблицею до нього від 09 лютого 2010 року, де підозрюваний ОСОБА_1 в ході даної слідчої дії показує місце де він вчинив злочин, зокрема на місце звідки він викрав велосипед і куди пішов з викраденим велосипедом (а.с. 49-52);

Винність підсудного у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України стверджена також дослідженими та оголошеними в ході судового слідства показаннями потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 36-37) та іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.

Суд, системно дослідивши матеріали кримінальної справи, дійшов висновку про доведеність винності підсудного ОСОБА_1 в повторному, таємному викрадені чужого майна, шляхом проникнення в двір домогосподарства (сховище) і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Злочин, за ч. 3 ст. 185 КК України є закінченим з моменту коли ОСОБА_1, проник до двору домогосподарства (сховище) громадянки ОСОБА_2, де викрав жіночий велосипед марки «Аіст» і реально мав можливість розпорядитися вище зазначеним чужим майном як своїми власними, що підсудний ОСОБА_1 практично і зробив.

При призначенні покарання підсудному суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обумовлену тим, що він раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 71), має неповнолітню дитину (а.с.97), стан його здоровя: має діагноз туберкульоз, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.с.75).

Обставинами, що помякшують відповідальність підсудного ОСОБА_1, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність будь-яких тяжких наслідків.

Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудного ОСОБА_1, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням всіх вище вказаних помякшуючих та обтяжуючих його вину обставин, позицію потерпілої, а також те, що підсудний ОСОБА_1 не являється надзвичайно небезпечною особою і його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за можливе обравши підсудному покарання у виді позбавлення волі на певний строк, застосувати ст. 75 КК України звільнити його від покарання з випробуванням, встановивши обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання на думку суду, буде співмірним та домірним вчиненому підсудним злочину, необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації підсудного ОСОБА_1, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню підсудним нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті покарання.

Згідно медичного висновку ОСОБА_1, має діагноз: ВД туберкульоз лівої легені, лікування від вживання психоактивних речовин не потребує (а.с. 74).

Речові докази та судові витрати по кримінальній справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання: по ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 п.п. 3, 4 КК України покласти обовязки на ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя