Справа
№ 1-85 /2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня
2008 року Братський районний суд

Миколаївської
області

У складі: головуючої судді - Кірімової О.М.

при секретарі - Москаленко С.Л.

за участю прокурора - Солованюка О.В.

за участа адвоката - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братськое кримінальну
справу по обвинуваченю

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с. Михайло-

Жуково Братського району Миколаївської області,

українця, громадянина України, освіта неповна

середня,
який навчається на 2 курсі Вознесенського

ПТУ № 32, не одруженого, проживаючого в с.

Михайло-Жуково Братського району Миколаївської

області, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

6 квітня 2008
року о 21 год.00 хв. біля бару, що
знаходиться в с. Михайло-Жуково Братського району Миколаївської області, між ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітнім
ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_5. з іншої сторони, виникла сварка, в ході
якої ОСОБА_2., на підставі раптово виниклих особистих неприязних відносин,
умисно наніс ОСОБА_5. один удар кулаком в область обличчя та вісім-десять
ударів ногами по тулубу потерпілому. Після чого ОСОБА_5упав на землю, а ОСОБА_2.
наніс йому ще два удари ногою в область обличчя та п”ять-сім ударів ногою по
тулубу.

В результаті
потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садини правого ліктя,
садини шиї, струс головного мозку, закритий двусторонній перелом нижньої
щелепи.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи ( а.с. 29-30) закритий перелом нижньої щелепи із
струском головного мозку відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості за ознаками тривалості розладу здоров”я. Садини в області ліктя, шиї
відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому
засіданні підсудний вину свою визнав в повному обсязі, однак згідно ст. 63
Конституції України відмовився від дачі показань щодо себе.

Із оголошеного в
судовому засіданні протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_2( а.с.41-42,65)
слідує, що ввечері, 6 квітня 2008 року
біля бару в с. Михайло-Жуково, він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4., де в стороні
стояв раніше йому не знайомий ОСОБА_5

Підсудний бачив,
як ОСОБА_4. заносив до бару ніж, і як він зрозумів, останній забрав ножа у
потерпілого. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_5відійшли в бік, де ОСОБА_3 двічі
ударив кулаком по тулубу потерпілого.

Підійшовши разом
із знайомими до ОСОБА_3 та ОСОБА_5.,
останній став збиратись додому, але відійшовши від підсудного на 5м, підсудний
повалив потерпілого на землю та на грунті особистих неприязних стосунків, які раптово
виникли між ними, наніс ОСОБА_5. один удар кулаком по голові та близько 8-10
ударів ногами та руками по тулубу. ОСОБА_3, відштовхнувши ОСОБА_2в бік,
повів потерпілого до неподалеку розташованого покинутого
будинку. В приміщені будинку підсудний, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. стали залякувати
ОСОБА_5. тим, що хочуть його згвалтувати. Потерпілий запропонував хлопцям
гроші, аби вони його відпустили, на що отримав згоду.

Біля будинку
ОСОБА_6. в с. Михайло-Жуково, куди
потерпілий приїхав в гості зі своєю нареченою, ОСОБА_5віддав хлопцям 20 грн.
Взявши гроші, ОСОБА_2. смикнув потерпілого за одяг, від чого той впав на землю,
а підсудний при цьому ударив його ногою двічі по обличчю в область щелепи з правого боку та 5-7 разів ногою по тулубу.

Заявлений
потерпілим цивільний позов ОСОБА_2. не визнав.

Потерпілий
ОСОБА_5в судовому засіданні пояснив, що 6 квітня 2008 року він знаходився біля
бару в с. Михайло-Жуково. Там знаходились раніше не знайомі йому ОСОБА_3, ОСОБА_2. та ОСОБА_4., які голосно
виражались нецензурними словами між собою, на що він зробив зауваження. Після
чого він, не пам”ятаючи від кого саме із хлопців, отримав удари по голові, та
багато разів по тулубу. Знепритомнілого його потягли до покинутого будинку, де
ОСОБА_3, ОСОБА_2. та ОСОБА_4. хотіли його згвалтувати. Прийшовши до тями,
він запропонував хлопцям гроші, аби ті
його відпустили, на що отримав згоду. Коли прийшли всі разом до будинку ОСОБА_6, він дав хлопцям 20 грн. Після чого ОСОБА_2.
смикнувши його за одяг, повалив на землю
та став наносити удари ногами та руками в область голови та по тулубу.

В результаті
йому було завдано тілесні ушкодження, а саме: садини шиї, струс головного
мозку, закритий перелом нижньої щелепи,
він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні в Миколаївській обласній
лікарні, йому була проведена хірургічна операція.

Тому просив
стягнути з підсудного в відшкодування матеріальних збитків кошти, витрачені на лікування
в сумі 4700 грн., а також в відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

З приводу ножа,
що ОСОБА_4. у нього забрав, пояснив, що
знайшов його напередодні біля ставка, а залишити його вдома - забув. При
цьому наголосив, що не мав на меті застосування цього ножа за будь-яких
обставин.

Законний
представник неповнолітнього ОСОБА_2суду показав, що зі слів сина йому стало
відомо, що ОСОБА_5 погрожував присутнім біля бару хлопцям ножем, після чого
ОСОБА_3, ОСОБА_2. та ОСОБА_4. його побили.

Заявлений
потерпілим цивільний позов не визнав.

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні показала,
що вона є нареченою потерпілого. Ввечері 6 квітня 2008 року вона полаялася з
ОСОБА_5. та пішла до дому своїх родичів - ОСОБА_6., куди приїхала із нареченим.
Останній сам пішов до бару, що знаходиться в с. Михайло-Жуково. Зі слів
потерпілого їй стало відомо, що ОСОБА_3, ОСОБА_2. та ОСОБА_4. його побили. Щодо
ножа, свідок пояснила, що ОСОБА_5його знайшов біля ставка в с. Михайло-Жуково,
а чи мав при собі ножа потерпілий того вечора, коли його побили, вона не знала.

Свідок ОСОБА_4
суду показав, що ввечері 6 квітня 2008
року, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходився біля бару в
с. Михайло-Жуково. Там він побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_5. Бажаючи
з ним познайомитись, він з хлопцями підійшов до нього, але
ОСОБА_5дістав із внутрішньої кишені
куртки ніж і став ним розмахувати. Трохи заспокоївши потерпілого, він забрав із
руки потерпілого ножа та віддав бармену. В цей час бачив, як ОСОБА_3 два рази
вдарив кулаком потерпілому по тулубу.

Останній став
збиратись йти додому, але відійшовши від ОСОБА_2на 5м, був повалений підсудним
на землю. На грунті особистих неприязних стосунків, які раптово виникли між
ними, ОСОБА_2. наніс ОСОБА_5. один удар кулаком по голові та близько 8-10
ударів ногами та руками по тулубу. ОСОБА_3, відштовхнувши ОСОБА_2в бік,
повів потерпілого до неподалеку розташованого покинутого
будинку. В приміщені будинку він, підсудний та ОСОБА_3 стали залякувати
ОСОБА_5. тим, що хочуть його згвалтувати. Потерпілий запропонував їм гроші,
аби його відпустили, на що всі
погодились.

Біля будинку
ОСОБА_6. в с. Михайло-Жуково, куди
потерпілий приїхав в гості зі своєю нареченою, ОСОБА_5віддав їм 20 грн. Взявши
гроші, ОСОБА_2. смикнув потерпілого за одяг, від чого той впав на землю, а
підсудний при цьому ударив його ногою двічі по обличчю в область щелепи з правого боку та 5-7 разів ногою по тулубу.

Вина підсудного
також підтверджується протоколом
відтворення обстановки та
обставин подій ( а.с.50-51) де ОСОБА_2.
показав і розповів про механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому в
область обличчя з правої сторони.

Оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного в
інкримінованому йому злочині вірно кваліфікована за ч.1 ст. 122 КК України як
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад
здоров”я.

При призначенні
підсудному ОСОБА_2. виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, його молодий
вік, позитивні характеристики з місця
проживання та навчання.

Обставин, що
обтяжують покарання, судом не встановлено.

Пом'якшуючими вину підсудного обставинами суд визнає щире
каяття у вчиненому, визнання вини, вчинення злочину в
неповнолітньому віці.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що виправлення і
перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням
положень ст..ст. 75,104 КК України.

Судових витрат по справі немає. Речові докази підлягають
знищенню.

Заявлений
потерпілим цивільний позов залишити без розгляду в зв”язку з відсутністю
доказів заявлених ним вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323-324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого
ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років
позбавлення волі.

В силу ст.
75,104 КК України засудженого від відбування призначеного покарання звільнити,
встановивши йому 1 рік іспитового строку.

Відповідно до ст.. 76 КК України зобов”язати
ОСОБА_2повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та навчання

Запобіжний захід засудженому до набрання вироку законної сили залишити такий же - підписку про невиїзд.

Речові докази -ніж ( а.с. 32,60) -знищити.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області через Братський
районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Братського

районного
суду О.М.
Кірімова

згідно оригіналу

Суддя Братського

районного
суду
О.М. Кірімова