АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 636/2999/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/213/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.289 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 10 листопада 2014 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вільшани, Дергачівського району, Харківської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, працюює різноробочим в Семенівській сільській раді, не одружений, раніше судимий: 08.04.2011 р. за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст.185, ч.2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07.12.2012 року змінено не відбуту частину покарання у виді 1 року 6 місяців 20 днів позбавлення волі, визначену вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2011 р., більш м`яким покаранням - виправними роботами строком на 1 рік 6 місяців 20 днів, з утриманням в дохід держави заробітної плати у розмірі 20%, судимість не знята та не погашена, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Як встановив суд, 04 липня 2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: Харківська область, Чугуївський район с. Волохів Яр, вул. Леніна, біля бетонного забору гаражу «Агросервіс ЛТД» помітив припаркований мопед марки «MUSSTANG» моделі МТ 110 2В чорного кольору, який належить ОСОБА_8 . Діючи умисно, з корисливим мотивом, направленими на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 підійшов до мопеду, вставив ключ зі свого мопеду у замок запалювання, перевіряючи чи підходить ключ. Переконавшись, що ключ підійшов, повернув його в замку запалювання та, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 сів на вищевказаний мопед, вартістю, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №8442 від 23.07.14 р. 5765, 70грн., та поїхав додому за адресою: АДРЕСА_2 , завдавши потерпілому ОСОБА_8 збитків на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, посилаючись на невідповідність призначеного покарання особистості обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості злочину, а саме ст. 75 КК України. На думку прокурора, суд при призначенні покарання не врахував всіх обставин скоєного злочину ОСОБА_7 , особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв злочин повторно та призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, наведених у вироку, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідає фактичним обставинам та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України так само є правильною і сторонами кримінального провадження не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про його особу. ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, працює, має одну непогашену судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та молодий вік обвинуваченого, а також зазначив про відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи всі наведені обставини в сукупності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства і призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України та застосував до нього ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком і поклав на нього обов`язки передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст.50, 65 КК України, є законним і обґрунтованим, а тому підстав для скасування вироку та призначення більш суворого покарання, колегія суддів не вбачає.

Доводи прокурора щодо м`якості покарання призначеного ОСОБА_7 є необґрунтованими, оскільки суд врахував всі обставини скоєного правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Прокурор у апеляційній скарзі послався та те, що судом не враховано тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, а також що він скоїв злочин повторно, то суд урахував ці обставини в повному обсязі при призначенні покарання в тому числі і повторність, яка передбачена в самій ч. 2 ст. 289 КК України.

При розгляді апеляції обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду за мопед, який був повернутий потерпілому.

Що стосується посилань прокурора, про те, що суд не вказав у мотивувальній частині вироку про доцільність застосування до ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, то це само по собі не тягне за собою скасування вироку, оскільки ч. 2 ст. 289 КК України носить альтернативний характер по застосуванню конфіскації майна і суд вказав про це у резолютивній частині вироку.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції були законні підстави для застосування норм ст.ст. 75, 76 КК України, при призначенні покарання, та на думку колегії суддів, будуть достатніми для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових та фактичних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Крім того, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого вироку, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 10 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: