Справа № 487/3913/15-к
Провадження № 1-кп/487/378/15
ВИРОК
Іменем України
08.06.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0001583 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 відповідно до цивільно-правового договору від 15.07.2014 року прийнятий на посаду продавця-консультанта ФОП ОСОБА_5 , для виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків між ФОП ОСОБА_5 і ОСОБА_4 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_4 прийняв на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей.

ОСОБА_4 , будучи матеріально-відповідальною особою перед ФОП ОСОБА_5 , за ввірене йому майно відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.07.2014 року, мав в розпорядженні ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальних цінностей, які він повинен був реалізувати на торгових точках ФОП ОСОБА_5 в м. Миколаєві, вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , працюючи на посаді продавця -консультанта ФОП ОСОБА_5 , 26.08.2014 року близько 07-00 годин, отримав в офісі, розташованому за адресою АДРЕСА_3 , ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, після чого у останнього виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме привласнення грошових коштів за реалізовний товар.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, утримуючи при собі ввірене йому майно, ОСОБА_4 направився реалізовувати товарно-матеріальні цінності та отримання за них грошових коштів. Діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв на перетині вул. Декабристів та пр. Леніна, реалізував частину товару, а саме:

картки поповнення рахунку Київстар номіналом 40 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 86 грн;

картки поповнення рахунку Київстар номіналом 100 гривень в кількості 3 штуки загальною вартістю 312 грн;

картки поповнення рахунку МТС номіналом 40 гривень в кількості 7 штуки загальною вартістю 301 грн;

картки поповнення рахунку МТС номіналом 100 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю208 грн;

картки поповнення рахунку Life номіналом 10 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 26 грн;

картки поповнення рахунку Life номіналом 25 гривень в кількості 3 штуки загальною вартістю 84 грн;

картки поповнення рахунку Life номіналом 40 гривень в кількості 3 штуки загальною вартістю 129 грн;

картки поповнення рахунку Life номіналом 50 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 106 грн;

картки поповнення рахунку Life номіналом 100 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 208 грн;

картки поповнення рахунку Ютел номіналом 35 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 74 грн;

картки поповнення рахунку Дикий сад номіналом 50 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 52 грн;

картки поповнення рахунку Дикий сад номіналом 80 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 164 грн;

картки поповнення рахунку Дикий сад номіналом 100 гривень в кількості 2 штуки загальною вартістю 204 грн;

картки поповнення рахунку Тріон номіналом 100 гривень в кількості 204 штуки загальною вартістю 204 грн;

картки поповнення рахунку Інтертелe номіналом 10 гривень в кількості 204 штуки загальною вартістю 204 грн;

стартові пакети Київстар 10 в кількості 1 штуки загальною вартістю 15 грн;

стартові пакети Київстар Турист в кількості 1 штуки загальною вартістю 50 грн;

стартові пакети Вільний Life в кількості 2 штуки загальною вартістю 30 грн.

Крім того, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_5 , здійснив переводи грошових коштів з терміналів на загальну суму 164 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 реалізував ввірене йому майно на загальну суму 2621 грн.

Після вчинення вищевказаних незаконних дій ОСОБА_4 повернувся до офісу ФОП ОСОБА_5 , де повернув залишок не реалізованого ввіреного йому майна та частину грошових коштів на загальну суму 1831 грн., а залишок в сумі 790 грн. привласник та розпорядився на власний розсуд, чим завдав збитки ФОП ОСОБА_5 на вказану суму.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ФОП ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 790 грн.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, тобто у привласненні майна яке було ввірене особі.

20.05.2015 року в данному кримінальному провадженню між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпіла ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 , який добровільно до 30.08.2015 року відшкодує потерпілому ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в розмірі 790 грн.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 191 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністью визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затверджені угоди про примирення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався відшкодувати їй завдану матеріальну шкоду в розмірі 790 грн. в строк до 30.08.2015 року.

В судовому засіданні прокурор вважає можливим затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам закону.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив привласнення ввіреного йому майна, а тому його дії кваліфікує по ч.1 ст. 191 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. (30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 20.05.2015 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 20.05.2015 року покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень (30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1