АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/5410/14-к Номер провадження 11-кп/786/217/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , який засуджений Полтавським районним судом Полтавської області від 14 листопада 2012 року за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та відбуває призначене покарання у Полтавській виправній колонії №64 УДПтСУ в Полтавській області, звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання в порядку амністії відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році».

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції в ухвалі послався на те, що підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі немає, оскільки на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» він не відбув половини призначеного строку основного покарання.

На ухвалу суду, адвокатом ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій захисник просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20 січня 2015 року мотивуючи тим, що суд безпідставно не застосував норму Закону України «Про амністію у 2014 році» та не звільнив ОСОБА_8 , від кримінальної відповідальності шляхом застосування амністії, хоча засуджений, на думку захисника, підпадає під коло осіб, визначених статтею 1 цього Закону та підлягає повному звільненню від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки ОСОБА_8 засуджено за умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» має дитину, якій не виповнилось 18 років та не позбавлений щодо неї батьківських прав.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , в інтересах засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши заперечення прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вирішила наступне.
Стаття 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, зокрема, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до наявних матеріалів провадження ОСОБА_8 , засуджений вироком Машівського районного суду Полтавської області від 10.05.2012 року, за злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, а саме за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим стоком 2 роки.

Покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, яке засуджений відбуває в даний час, призначене вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.11.2012 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 71 КК України, тобто йому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 10.05.2012 року, оскільки новий умисний злочин середньої тяжкості він вчинив в період іспитового строку.

Таким чином, засуджений ОСОБА_8 фактично засуджений за тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, а тому не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році» із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 6.05.2014.
Разом з тим, ОСОБА_8 не підпадає і під дію ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» оскільки на час набрання чинності цим законом він не відбував покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20 січня 2015 року відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3