№ справи
11-а-2681 Головуючий
1 інстанції - Супрун
ст.236-7 КПК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого
судді - Полтавцевої Г.А.

суддів -
Бачуріна О.В., Чорного О.М.

прокурора -
Карпука Ю.А.

скаржниці -
ОСОБА_1,

розглянувши
у судовому засіданні в м. Києві 21 грудня 2007 року апеляцію прокурора на
постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2007 року була задоволена
скарга ОСОБА_1 і скасована постанова заступника прокурора м. Києва Шевченка
В.В. від 14.04.2006 року про скасування постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи та про порушення кримінальної справи за фактом незаконного
позбовлення волі ОСОБА_2. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК
України, і відмовлено в порушенні кримінальної справи. Приймаючи таке рішення,
районний суд вважав, що не були відсутні підстави до порушення справи, при тому
він виходив з того, що прокурором винесена постанова без належної перевірки.

Не
погодившись з таким рішенням, прокурор, який приймав участь у розгляді скарги,
звернувся з апеляцією і просить, з уточненнями про апеляційному розгляді,
скасувати постанову суду і в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, посилаючись
на її необґрунтованість і істотні порушення норм кримінально-процесуального
закону. Прокурор вважає, що в ході судового слухання суду надано достатньо
доказів щодо наявності приводів і підстав для порушення кримінальної справи.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію в повному обсязі, скаржника,
який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали по справі, колегія
суддів вважає апеляцію необгрунтованою з наступних підстав.

Розглядаючи
скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність
приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел
отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення
справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які
вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Суд не
виконав вимог ст. 236-8 КПК України, не в повному обсязі дослідив обставини по
справі та не з'ясував, що приводом до порушення справи була заява ОСОБА_2. про
те, що невстановлені особи з метою незаконного відчудження квартири, вивезли
його за межі м. Києва, в АДРЕСА_2, де насильно утримували, а підставами
фактичні дані про те, що 14.04.2003 року ОСОБА_3. шляхом обману отримала від
імені ОСОБА_2. доручення і склала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в
м. Києві, що належить ОСОБА_2. Водночас, з початку квітня 2003 року
невстановлені особи вивезли ОСОБА_2. до АДРЕСА_3, потім в смт. Пятихатки
Дніпропетровської області. 15 грудня 2003 року ОСОБА_2. вдалося втекти і він
вернувся до органів внутрішніх справ.

Ці
фактичні дані містяться в заяві ОСОБА_2, в дорученні на ім'я ОСОБА_3. від
14.04.2003 року, поясненнях ОСОБА_4. та інше.

Висновок
суду про відсутність підстав для порушення справи не відповідає обставинам
справи і є підставою для скасування постанови у відповідності до ст. 367 КПК
України.

Виходячи
із зазначеного, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляцію
прокурора та скасувати постанову суду, а скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора задовольнити.

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2007 року, якою задоволена
скарга ОСОБА_1 і скасована постанова заступника прокурора м. Києва від
14.04.2006 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи та про порушення кримінальної справи за фактом незаконного позбавлення
волі ОСОБА_2. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, і
відмовлено в порушенні кримінальної справи, скасувати, а скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення.