Справа №1-27/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007
року смт.Шацьк

Шацький районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді - Храновської Н.В.,

при секретарі - Копитко І.О.,

з участю прокурора- Ковальчука В.А.,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.Шацьк кримінальну справу про

обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 з
середньою -спеціальною освітою,
спеціальністю шофера-тракториста, не одруженого, непрацюючого, на
підставі ч.1 ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2
ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2007
року, приблизно в 00 год.
в с Острів"я, Шацького району, в коридорі приміщення сільського будинку культури,
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, під час виниклого
конфлікту з ОСОБА_2, з приводу звинувачення останнього у викраденні його
мобільного телефона та
вимозі його повернення, на грунті неприязних відносин, наніс останньому кілька
ударів руками в обличчя, при цьому, також, завдавши один удар рукою в область
шиї ОСОБА_3, спричинив потерпілим фізичну біль.

Він же,
приблизно через 10 хвилин, в коридорі даного будинку культури знову,
перестрівши ОСОБА_2, з метою повернення останнім викраденого телефона, наніс останньому
удар рукою в обличчя, внаслідок чого, спричинив потерпілому тілесні ушкодження,
які виразились у вигляді синця в ділянці лівої орбіти ока та розбитті носа,
завдавши потерпілому фізичну біль.

Після чого, 15
квітня 2007 року, приблизно в 00 год.30 хв., ОСОБА_1, знову підійшов до
потерпілого з вимогою повернути викрадений в нього телефон, на що потерпілий,
діставши з кишені належний йому мобільний телефон марки "Соні - Еріксон - К 750 і показав
підсудному, останній вирвав з рук потерпілого його телефон і сказав, що поверне
після повернення ним йому його мобільного телефона.

2

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину визнав та показав, що 15
квітня 2007 року, близько 00 годин знаходився в сільському
будинку культури. Виявивши, що в нього зник
мобільний телефон, з претензіями звернувся до ОСОБА_2, оскільки, останій підходив
до нього, колі він стояв в коридорі, а мобільний телефон лежав біля нього на
підвиконнику тому, підозра впала саме на нього. Так, як на вимогу повернути
його мобільний телефон ОСОБА_2 не реагував, він його кілька разів в коридорі
будинку культури, вдарив рукою в обличчя. Оскільки, йому телефон не повернули,
а будинок культури уже зачинявся, він підійшов до потерпілого знову з усною
вимогою повернути мобільний телефон, проте, потерпілий, на пропозицію ОСОБА_4., дістав з кишені
свій мобільний телефон та показав йому, тоді він вирішив забрати його телефон з
метою повернути свій. Пояснив, що забрав
мобільний телефон в ОСОБА_2 не з умислом викрадення, а мав намір
повернути. Умислу на крадіжку не мав та корисливого мотиву не переслідував. Завдавав удари потерпілому, з метою повернення
останнім, як він вважав, викраденого ним в нього мобільного телефона. У вчиненому щиро
розкаюється, просить суворо не карати, мотивує вчинення таких дій перебуванням
в стані алкогольного сп"яніння.

Окрім повного
визнання своєї вини самим підсудним, його вина доводиться зібраними та
дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_2,
даними в судовому засіданні, який підтвердив

ті обставини, що підсудний в зазначений час та місці, перебуваючи в стані
алкогольного

сп"яніння, на його думку безпідставно, став вимагати в нього
повернення, ніби раніше

никраденого ним в нього, мобільного телефона.
Оскільки, він заперечував свою

причетність до викрадення його телефона, підсудний, в коридорі будинку культури наніс

йому руками кілька ударів в область обличчя, спричинивши фізичну біль, при
цьому

вимагав повернення викраденого телефона, а також, наніс один удар в шию ОСОБА_3,

який намагався їх розборонити. Пізніше, через деякий проміжок часу, коли
будинок

культури зачинявся, до нього знову підійшов підсудний та наказав повернути
викрадений

в нього телефон. Оскільки в нього був лише власний мобільний телефон, який
він,

діставши з кишені, вирішив показати підсудному щоб в нього не було до нього
більше

претензій, проте, підсудний вирвав в нього з рук даний телефон і повідомив,
що не

поверне, поки він не поверне його телефон.

Потерпілий обвинувачення в частині
завдання йому підсудним ударів в обличчя та спричинення в наслідок цього
фізичного болю підтримує, про що подав письмову заяву, в якій також просив задовольнити його цивільний позов та
стягнути з підсудного на відшкодування моральної та матеріальної шкоди
250,00 гривень;

·
показаннями свідка ОСОБА_4, даними ним в судовому
засіданні, який показав, що 14 квітня 2007 року, йому повідомили, що в коридорі
будинку культури відбувається бійка. Коли
він підійшов, то з"ясував, що короткочасний конфлікт виник між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 з приводу викрадення в ОСОБА_1 мобільного телефона, в чому останній
звинувачував та підозрював ОСОБА_2. В ОСОБА_2 був розбитий ніс. Проте, конфлікт
було припинено. Через деякий період часу, коли він уже зачиняв будинок
культури, він побачив, що ОСОБА_1 знову пред"являє претензії до ОСОБА_2 з
приводу повернення викраденого в нього мобільного телефона, на що він, з метою
припинити конфлікт, запропонував ОСОБА_2 показати ОСОБА_1 його мобільний
телефон, для того, щоб ОСОБА_1 більше до нього не пред"являв претензій. І
коли, ОСОБА_2 дістав з кишені свій мобільний телефон, ОСОБА_1 забрав з його рук
телефон та повідомив, що не поверне, поки він не поверне йому його мобільний
телефон. Крім того, свідок пояснив, що даний конфлікт був короткочасний та не призвів
до порушення нормальної роботи будинку культури та не порушив спокою
відпочиваючих.

показаннями
свідка ОСОБА_5, даними ним в судовому засіданні, який показав, що ОСОБА_1 наніс
кілька ударів в обличчя ОСОБА_2, та один удар ОСОБА_3, оскільки підозрював, що
ОСОБА_2 викрав в нього його мобільний телефон і не хоче повертати. А коли
ОСОБА_1 вирвав з рук ОСОБА_2 мобільний телефон, при цьому, він ударів ОСОБА_2 не наносив, проте сказав,
що поверне телефон,

3

коли він поверне йому його телефон.

·
показаннями свідка ОСОБА_6, оголошеними в судовому
засіданні / ар.сп. 42/, яка підтвердила в своїх показаннях на досудовому
слідстві, обставини та причини виникнення конфлікту в зазначений час та місці
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. При цьому показала, що ОСОБА_1 наносив удари потерпілим
в коридорі будинку культури з метою повернути викрадений в нього мобільний
телефон. Внаслідок нанесених ОСОБА_1 ударів ОСОБА_2, останньому було розбито
ніс. Пізніше, коли ОСОБА_2 дістав з кишені свій телефон щоб показати ОСОБА_1,
аби той заспокоївся, останній вирвав телефон з його рук і повідомив, що
поверне, після того, коли він поверне його телефон;

·
показаннями потерпілого ОСОБА_3 оголошеними в судовому
засіданні /ар.сп. 38-39/, який на досудовому
слідстві підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 наносив удари ОСОБА_2 та один
удар йому з метою вимоги повернути його мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_3 в
судове засідання не з"явився, проте, в протоколі допиту потерпілого /
ар.сп. 38-39/ заявляє, що претензій до ОСОБА_1
не має і мати не буде, в зв"язку з тим, що вони примирились;

·
рапортом оперативного чергового про повідомлення ОСОБА_2
про побиття його ОСОБА_1. /ар.сп. 21;

·
протоколом добровільної видачі
ОСОБА_1 мобільного телефона, якого він забрав у ОСОБА_2;

·
висновком експертизи № 390 від
11.05.2007 року /ар.сп. 50/ з мотивувальної частини якого вбачається, що для
проведення експертизи представлено амбулаторну картку потерпілого ОСОБА_2,
в якій із записів лікаря невропатолога вбачається, що на обличчі ОСОБА_2 в
ділянці лівої орбіти ока є синець, проте висновком експертизи - тілесних
ушкоджень на тілі ОСОБА_2 не виявлено.

Таким чином,
оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,
що своїми умисними діями, які виразились в завданні побоїв руками в обличчя
ОСОБА_2 та одного удару рукою в шию ОСОБА_3, які завдали потерпілим фізичного
болю та не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений
ч.1 ст.126 КК України.

Проте, органами
досудового слідства підсудний ОСОБА_1 обвинувачується в тім, що він 15 квітня
2007 року, приблизно в 00 годин в с
Острів"я, Шацького району, знаходячись в стані алкогольного
сп"яніння, перебуваючи в приміщенні сільського будинку культури, грубо
порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, під час виниклого конфлікту з ОСОБА_2,
почав наносити йому удари руками по обличчю та інші частини тіла, чим спричинив
фізичну біль. З метою припинення хуліганських дій ОСОБА_1. в конфлікт втрутився
ОСОБА_3, якому ОСОБА_1. наніс удар кулаком в область шиї, чим спричинив фізичну
біль.

Продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, ОСОБА_1., приблизно через 10
хв., знову перестрів в прохожій даного будинку культури ОСОБА_2 та почав
наносити удари руками та ногами в обличчя та інші частини тіла,
внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження, які виразились у вигляді
синця в ділянці лівої орбіти ока, які, згідно висновку експерта № 390 від
11.05.2007 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вище зазначені
дії підсудного органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1ст. 296 КК
України.

Проте,
кваліфікація дій підсудного за ч. 1 ст. 296 КК України не доводиться зібраними
на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами і не
знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до
диспозиції ст. 296 КК України, хуліганство - це грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю та винятковим цинізмом. Обов"язковою ознакою хуліганства є
усвідомлене вчинення вказаного діяння з мотиву явної неповаги до суспільства та
грубе порушення громадського порядку,

4

Із встановлених
в судовому засіданні обставин, доказів, які б свідчили про грубе порушення
ОСОБА_1. громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, умисним нанесенням ударів потерпілим з
хуліганських спонукань, в ході конфлікту з ОСОБА_2, досудовим слідством не
зібрано та не здобуто в судовому засіданні. Навпаки, така кваліфікація дій
підсудного спростовується показаннями
даними в судовому засіданні самим підсудним, потерпілим ОСОБА_2, дослідженими в
судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_3., показаннями в судовому
засіданні свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5., а також, дослідженими в судовому засіданні
показаннями свідка ОСОБА_6, з яких вбачається, що конфлікт між підсудним та
потерпілим ОСОБА_2 виник з приводу того, що підсудний вважав, що потерпілий
викрав в нього мобільний телефон, в зв"язку з чим, на грунті неприязних
відносин, вимагав його повернення та при цьому наніс кілька ударів в обличчя
потерпілому. Даний конфлікт був короткочасний і не призвів до порушення
громадського порядку.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_1. за вказаною статтею кваліфіковано
за наслідками, які полягали в спричиненні останнім потерпілому ОСОБА_2. легких
тілесних ушкоджень, проте, дана ознака,
спростовується висновком судово медичної еспертизи № 390 від 11.05.2007
року згідно якого вбачається, що тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_2 не
виявлено, а отже, завдані ОСОБА_1 побої потерпілому спричинили лише фізичну
біль і синець в ділянці лівої орбіти ока не відноситься до легких тілесних
ушкоджень.

Отже, в діях ОСОБА_1. не доведено його умисел на грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, в зв"язку з чим, в
його діях не вбачається ознак інкримінованого злочину, а тому, за наявності
ознак складу іншого злочину, його дії з ч. 1 ст. 296 КК України судом
перекваліфіковано на ч. 1 ст. 126 КК України.

Крім того, підсудний органами досудового слідства обвинувачується в тім, що
він 15 квітня 2007 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин,
знаходячись в сільському будинку культури с
Острів"я, Шацького району, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння,
переслідуючи корисливі наміри, застосовуючи насильство , яке не є небезпечним
для життя та здоров"я, а саме, нанісши удар рукою в обличчя ОСОБА_2,
відкрито заволодів його мобільним телефоном, марки "СОНІ -Еріксон -К
750і", вартістю 1000,00 гривень зі стартовим пакетом "Діджус",
вартістю 25 гривень на рахунку якого було 5 гривень, чим спричинив потерпілому
матеріальну шкоду на суму 1030 гривень, внаслідок чого, дії ОСОБА_1. органами досудового слідства кваліфіковано за ч.2
ст. 186 КК України.

Проте, кваліфікація
дій підсудного за даною статтею також не доводиться зібраними на досудовому
слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами і не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні. Оскільки, як підтверджується показаннями
даними в судовому засіданні самим підсудним, потерпілим ОСОБА_2, показаннями в
судовому засіданні свідків ОСОБА_4. та
ОСОБА_5., а також, дослідженими в судовому
засіданні показаннями свідка ОСОБА_6, підсудний ОСОБА_1.,
відбираючи мобільний телефон в ОСОБА_2, насилля до потерпілого не застосовував,
а також, не переслідував корисливий мотив та не мав наміру не повертати
вилучений телефон потерпілому, що свідчить про відсутність складу злочину,
передбаченого ч2 ст. 186 КК України, в зв"язку з чим, підсудного ОСОБА_1
за даним злочином слід виправдати.

В даній справі
цивільним позивачем ОСОБА_2. до ОСОБА_1. заявлений цивільний позов на загальну
суму 250,00 грн., що складається із 150,00 гривень на відшкодування моральної
шкоди та 100,00 гривень, на відшкодування матеріальної шкоди. Потерпілим на
підтвердження позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в
зв"язку з придбанням ліків на лікування, доказів не надано, в зв"язку
з чим, в цій частині цивільний позов підлягає залишенню без задоволення. На
обгрунтування моральної шкоди, потерпілий посилається, що неправомірними діями
ОСОБА_1 йому завдано фізичного болю, яку, суд вважає очевидною та приходить до
висновку, про задоволення цивільного позову потерпілого в частині відшкодування
моральної шкоди в повному розмірі - 150,00 гривень.

Згідно ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними

5

діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер,
суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного,
обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання підсудного.

Вчинений
підсудним злочини, за ступенем тяжкості відноситься до злочинів невеликої
тяжкості.

До обставин, що пом"якшують покарання підсудного, суд відносить: -
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. До обставин, які
обтяжують покарання підсудного, суд відносить вчинення ним злочину в стані
алкогольного сп"яніння. Підсудний за місцем проживання характеризується
негативно, як особа, яка раніше притягувалась до адміністративної та
кримінальної відповідальності, ніде не працює.

Враховуючи
наведене, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1. слід застосувати покарання в межах санкції ч. 1ст. 126
КК України і враховуючи, що підсудний являється, згідно довідки Шацької
ЦРЛ здоровим та працездатним, призначити йому покарання у виді громадських
робіт.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.
321,322,323,324 КПК України,

суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, призначивши
йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

ОСОБА_1 за ч. 2 ст.186 КК України - виправдати.

Цивільний позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 150,00 (сто п'ятдесят) грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Речовий доказ -
мобільний телефон "Sony
ericson К 750
і" зі стартовим пакетом "Діджус" повернути власнику ОСОБА_2.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку
про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області на протязі 15 діб
з часу його проголошення, через Шацький районний суд.