АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/528/15 Справа № 208/5017/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року.
Цим вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, освіта професійно-технічна, розлучений, не маючий постійного місця реєстрації та проживання, раніше судимий, востаннє:
- 14.02.1990 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст.206, ч.2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 11.05.1990 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст. 206, ч.2 ст. 141 КК України, відповідно до ст. 42,43 КК України ( в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 24.01.1994 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст. 206, ч.3 ст. 101 КК України, відповідно до ст. 42 КК України ( в редакції 1960 р) до 12 років позбавлення волі. Відповідно вироку Солонянського районного суду від 24.11.2001 року, постановлений згідно перехідних положень КК України вважається засудженим за ч.2 ст. 206, ч.3 ст. 101 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнений 24.04.2003 року по відбуттю строку покарання;
- 21.03.2005 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України, відповідно до ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 29.12.2011 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185, ч.3 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, відповідно ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 06.12.2013 року з Пятихатської ВК № 122 Дніпропетровської області згідно ухвали Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2013 року за ст. 81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 10 днів;
- 17.07.2014 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
засуджений: - за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що повторно, в середині грудня місяця 2013 року, (точна дата та час не встановлені), перебував біля будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на заволодіння чужим майном. З цією метою, ОСОБА_10 зайшов у другий під`їзд вказаного будинку, та піднявшись на другий поверх, підійшов до двері квартири АДРЕСА_2 . Подзвонивши у дзвінок, та перевірив ручку двері чи вона не відчинена, тобто перевірив, що в квартирі нікого не має, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, шляхом проникнення у житло, за допомогою викрутки відкрив вхідні двері та проник у квартиру. Проникнувши таємно у приміщення квартири, яка на праві власності належить потерпілій ОСОБА_11 , ОСОБА_10 зайшов у першу кімнату, яка знаходилась по коридору ліворуч, де побачив на письмовому столі 200 грн. і інтернет-свіч марки "Асус" вартістю 130 гривень. Реалізуючи свій злочинний намір, таємно, з корисливих мотивів викрав вище зазначене майно, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 330 грн.
З викраденим майном, ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим на свій розсуд.
Повторно, в 20-х числах грудня місяця 2013 року, приблизно о 12.00 годині (точна дата та час не встановлені), коли ОСОБА_10 перебував біля входу до ЦКР, розташованого по вул. Мурахтова в м. Дніпродзержинську, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_12 , біля якого стояла невелика чоловіча сумка, у ОСОБА_8 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном.
Скориставшись тією обставиною, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_12 , та, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, таємно, з корисливих мотивів,вкрав вищевказану сумку, в котрій знаходився фотоапарат "Nikon S520" та 40 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_12 , завдавши цим самим останньому матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн.
З викраденим майном ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на свій розсуд.
Повторно, в останніх числах грудня місяця 2013 року (точна дата та час не встановлені), ОСОБА_10 , знаходячись по проспекту Леніна 59 а, в місті Дніпродзержинську, навпроти супермаркету Радуга біля одного з банкоматів, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_13 , поряд з яким знаходився, належний останньому, поліетиленовий пакет, в якому знаходилось наступне майно: бездротова клавіатура фірми "Геніус", миша оптична фірми "Геніус", а також розподілювач бездротового сигналу фірми "Геніус", що є одним комплектом, вартістю 200 грн. ОСОБА_10 , скориставшись тією обставиною, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, підійшов до даного пакету, який знаходився поряд з ОСОБА_13 і таємно, з корисливих мотивів скоїв крадіжку вказаного пакету, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на зазначену суму.
З викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим на свій розсуд.
Повторно, в перших числах січня місяця 2014 року, (точна дата та час не встановлені), ОСОБА_10 , знаходячись у трамваї маршруту № 3 в місті Дніпродзержинську, побачив чоловіка, який стояв біля нього, раніше йому незнайомого ОСОБА_14 , у якого з зовнішньої кишені куртки виглядав мобільний телефон марки Нокія 1200. Скориставшись тією обставиною, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, викрав з зовнішньої правої кишені куртки, вдягненій на ОСОБА_14 , мобільний телефон Нокіа 1200, вартістю 130 гривень, який належав останньому, чим завдав йому матеріальну шкоду на зазначену суму.
З викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на свій розсуд.
Повторно, в кінці лютого місяця 2014 року, в нічний час (точна дата та час не встановлені), ОСОБА_10 , знаходячись біля буд. № 11, розташованого по вулиці Бурхана в м. Дніпродзержинську, побачив автомобіль марки ВАЗ- 2101, д.н. НОМЕР_1 червоного кольору. Скориставшись тією обставиною, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а також тим, що автомобіль знаходився без сигналізації, ОСОБА_10 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, викруткою, яка була у нього, відкрив передні водійські двері, проник до салону вказаного автомобіля, з якого таємне, з корисливих мотивів, викрав автомагнітолу марки "Sony" CDX-6T 650 VI, вартістю 1600 грн., належну потерпілому ОСОБА_15 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 1600 грн.
З викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на свій розсуд.
07 січня 2014 року в період часу з 00.00 годин до 01.00 годин, ОСОБА_10 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , яка належала потерпілій ОСОБА_16 , з якою він спільно вживав алкогольні напої.
Під час спільного вживання алкогольних напоїв, в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_10 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 .
В той же період часу, ОСОБА_10 , реалізуючі свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_16 , розуміючи, що шляхом здавлювання шиї можливо позбавити життя людину, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи незаконний характер своїх дій та бажаючи настання таких наслідків, обхватив ОСОБА_16 двома руками за шию ззаду, притягнув її до себе, та застосовуючи значну силу, з метою позбавлення життя ОСОБА_16 , почав здавлювати шию останньої на протязі близько 2-5 хвилин, від чого потерпіла почала осідати.
Побачивши, що потерпіла ОСОБА_16 перестала подавати ознаки життя, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що свій намір на позбавлення життя ОСОБА_16 довів до кінця, поклав потерпілу на ліжко в кімнаті та накрив ковдрою.
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 , потерпілій ОСОБА_16 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що викликали смерть ОСОБА_16 , яка настала в період часу близько 14-20 год. 06 січня 2014 року до 18-20 год. 07 січня 2014 року.
В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку в частині призначення покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Судом не враховано, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, у тому числі, із застосуванням насильства. Останні злочини вчинив протягом менш року з дня відбуття покарання за вчинення попередніх злочинів, що свідчить про відсутність з його боку каяття. У вироку не наведено, яким чином ОСОБА_8 відшкодував матеріальну шкоду, завдану його злочинними діями, з урахуванням того, що він не працює, постійного місця проживання не має.
Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді 10 років позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого, який заперечував проти апеляції прокурора та просив скасувати вирок і направити справу на новий судовий розгляд, оскільки вказаних злочинів він не скоював, захисника, який підтримав позицію обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію такою, що підлягає частковому задоволенню.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вину у вбивстві ОСОБА_16 фактично визнавав частково заперечуючи умисел на позбавлення життя потерпілої (т.1 а.с.45, 84), вказував, що здавлював їй шию, намагаючись заспокоїти та змусити заснути. З обвинувального акту випливає, що обвинувачувався ОСОБА_8 в умисний діях, скоєних свідомо з метою та бажанням позбавити людину життя. Вищевказані доводи обвинуваченого про відсутність умислу на вбивство залишилися недослідженими і жодної оцінки їм у вироку не дано. За таких обставин, коли малися сумніви у тому, що ОСОБА_8 правильно розуміє встановлені слідством обставини, коли з його показів випливало, що він не згоден з кваліфікацією скоєного ним діяння, судовий розгляд необґрунтовано було проведено за правилами ч.3 ст.349 КПК України. При цьому думка потерпілого ОСОБА_7 на цей рахунок не з`ясовувалася. По епізодам обвинувачення ОСОБА_8 за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України кримінальне провадження розглянуто без участі потерпілих і також за правилами ч.3 ст.349 КПК України. Жодних даних про сповіщення потерпілих про слухання справи немає. Заяв від потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 про слухання справи за їх відсутності, в матеріалах кримінального провадження також немає. Таким чином судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих, яких не було повідомлено належним чином про час, дату та місце судового засідання, що відповідно до ст.412 КПК України є суттєвим порушенням вимог КПК України, яке тягне за собою скасування вироку з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції. При новому розгляді суду слід належним чином забезпечити право обвинуваченого на захист, перевірити і дати оцінку його доводам, у тому числі, про недозволені методи слідства у частині обвинувачення його за ст.185 КК України, та прийняти обґрунтоване рішення по справі.
У разі підтвердженні обвинувачення ОСОБА_8 у тому ж обсязі, призначене йому покарання за ч.1 ст.115 КК України, слід вважати надто м`яким. ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, у тому числі, за тяжкі злочини, пов`язані з насиллям, умисним спричиненням тяжких тілесних ушкоджень, що потягло за собою смерть потерпілого, знову обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин, призначене йому покарання ближче до мінімального, явно не відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 , - скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, у іншому складі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишити тримання під вартою до 15 травня 2015 року.

Судді: