Справа №568/707/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" червня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
В складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Радивилів кримінальне провадження №0000127 внесене в ЄРДР 01.04.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Астрахань Російської Федерації, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, солдата військової частини польва пошта НОМЕР_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимості, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.263 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості,
за участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
встановив:
ОСОБА_3 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав корпус наступальної осколкової гранати типу РГД-5 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ.
В кінці березня 2015 року ОСОБА_3 умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зазначений корпус наступальної осколкової гранати типу РГД-5 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ в транспортному засобі автомобілі «Lande Rover» з номерними знаками «Айдар», у відсіку лівих передніх дверцят, перевіз до свого місця тимчасового проживання в м.Радивилів Рівненської області, зберігаючи дані предмети в автомобілі, яким користувався.
01 квітня 2015 року під час огляду автомобіля «Lande Rover» з номерними знаками «Айдар», яким керував ОСОБА_3 , працівниками міліції виявлено даний корпус наступальної осколкової гранати типу РГД-5 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, оглянуто їх та вилучено для проведення експертного дослідження.
Відповідно до висновку експерта (судова вибухотехнічна експертиза) №21 від 21.04.2015 року, наданий для проведення експертизи об`єкт №1 являється корпусом наступальної осколкової гранати типу РГД-5 та відноситься до категорії вибухових речовин, об`єкт №2 являється уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, який відноситься до категорії засобів підриву.
Також встановлено, що ОСОБА_3 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав мисливський ніж загального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В кінці березня 2015 року ОСОБА_3 , умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зазначений мисливський ніж загального призначення «Grand Way» у відсіку лівих передніх дверцят автомобіля «Lande Rover», перевіз до свого місця тимчасового проживання в м.Радивилів Рівненської області (носіння), зберігаючи дані предмети в автомобілі, яким користувався.
01 квітня 2015 року під час огляду автомобіля «Lande Rover» з номерними знаками «Айдар», яким керував ОСОБА_3 , працівниками міліції виявлено даний мисливський ніж загального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оглянуто його та вилучено для проведення експертного дослідження.
Відповідно до висновку експерта (судова експертиза холодної зброї) №27 від 15.04.2015, наданий для проведення експертизи об`єкт (ніж в чохлі) являється холодною зброєю, виготовлений заводським способом з використанням заводського обладнання по типу мисливських ножів загального призначення «Grand Way».
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні мисливського ножа (холодної зброї) без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України.
Під час досудового розслідування 09.06.2015 року між прокурором Радивилівського району радником юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту даної угоди слідує, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 та ч.2 ст.263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Окрім цього, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч.1 ст.263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, за ч.2 ст.263 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглиненя менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців. Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене з ним покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, також просив затвердити вказану угоду і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.263 КК України в обсязі підозри, дав свою згоду на призначення узгодженого виду покарання, вказавши на свою реальну здатність виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити вказану угоду і призначити ОСОБА_3 узгоджене в ній покарання.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно із ч.3, 4 ст.12 КК України відносяться один із них до злочинів середньої тяжкості, а інший до тяжкого злочину.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції частин 1 та 2 ст.263 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, що характеризують особу винного, обставиною, що пом`якшує покарання зокрема щире каяття. Обтяжуючих обставин не встановлено.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Радивилівського району радником юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 09.06.2015 року, відповідають вимогам КПК України та КК України, що свідчить про наявність підстав для її затвердження.
За таких обставин, суд визнав доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1, 2 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу та незаконне носіння мисливського ножа (холодної зброї) без передбаченого законом дозволу та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.06.2015 року укладену між прокурором Радивилівського району радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст.263 КК України, ч.2 ст.263 КК КК України і призначити йому покарання:
· за ч.1 ст.263 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
· за ч.2 ст.263 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього обов`язки.
На підставі п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази по справі: автомобіль марки «Lande Rover» - повернути власнику, корпус наступальної осколкової гранати типу РГД-5, уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, мисливський ніж загального призначення «Grand Way» (а.п.127-129, 130-133) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судовиих експертиз в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот гривень) гривні 18 копійок.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд з підстав передбачених ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1