Справа № 1-134/2010р.
ВИРОК

іменем України

"02" грудня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Руденко А.О.,

з участю прокурора Нижнік Л.І.,

захисника підсудного ОСОБА_1,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм приватного підприємства Ідеал, одруженого, немаючого на утриманні дітей, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Островського, будинок №249, судимості не має,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2009 року біля 08 годин 45 хвилин в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області підсудний водій ОСОБА_5 керував автомобілем MАН-26410, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, та буксировав при цьому полупричеп ППАТМ ОКА-1527, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Керуючи транспортним засобом MАН-26410, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з полупричепом ПП АТМ ОКА-1527, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, підсудний водій ОСОБА_5 рухався по вулиці Генерала Подзігуна, та виконуючи поворот ліворуч на вулицю Перемоги, зупинився на перехресті даних вулиць, частково заїхавши автомобілем на вулицю Перемоги, так як попереду на вулиці Перемоги біля правого краю проїжджої частини стояв маршрутний пасажирський мікроавтобус Мерседес Бенц реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, а по зустрічній смузі руху наближався інший транспортний засіб. Із маршрутного пасажирського мікроавтобуса воходили пасажири, серед яких була і ОСОБА_6, та направлялися по тротуару в бік вулиці ОСОБА_7.

Знаходячись в виниклій дорожній обстановці, підсудний водій ОСОБА_5, розпочав рух керованого ним транспортного засобу, грубо порушуючи вимоги п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність до дорожньої ситуації та її зміні, не контролював в повній мірі безпеку початку руху, хоча зобов`язаний був постійно його контролювати, та мав таку можливість. Перед початком руху підсудний водій ОСОБА_5 не переконався, що це буде безпечним, та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого своєчасно не помітив пішохода ОСОБА_6, яка вийшла на проїжджу частину, і до початку руху автомобіля НОМЕР_4, знаходилася посередині передньої частини кабіни тягача, допустив наїзд на неї з подальшим її переїздом колесами автосцепки в складі тягача MАН-26410 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з полупричепом ПП АТМ ОКА-1527 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

В результаті дорожньої транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а також пошкодження в виді саден в поясничній області в проекції остистих відростків позвонків, в лопаточній області зліва, на передній поверхні правої стопи, на передній поверхні лівої стопи, на задній поверхні правої гомілки в середній третині, на передній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні дівого стегна в нижній третині, в здухвинній ділянці зліва та зправа, на передній половині грудної клітини по краю реберної дуги по середньоключичним лініям, на лівій половині грудної клітини на рівні 2-4 ребер по передній лінії підпахвами, на передній поверхні грудної клітини зправа від мечевидного відростка, в підключичній області зправа з переходом на праву молочну залізу, в підключичній області зліва з переходом на ліву молочну залізу, на лівій щоці з переходом на спинку та крила носа, в області верхньої та нижньої губ, підборіддя та шиї зліва, на наружній поверхні лівого плеча в верхній третині та в середній третині, на наружній поверхні правого передпліччя в верхній та середній третині, на тильній поверхні правої кісті, на наружній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, на задній поверхні лівої кісті біля четвертого пальця, забита рана в підключичній області зліва, рвана рана на голові, яка починається на волосистій частині голови в проекції великого горба потилиці та проходить через теменну область та область чола по центру та закінчується біля внутрішнього кута правого ока, не дійшовши до нього 1,5 сантиметрів, рвана рана на чолі зліва з переходом на ліву вушну раковину, рвана рана в області внутрішнього кута лівого ока з переходом на спинку носа, забита рана біля внутрішнього кута правого ока з переходом на верхнє віко правого ока, забита рана над верхньою губою, перелами нижньої щелепи зправа між 4 та 5 зубами та біля кута щелепи зліва, перелам верхньої щелепи між 2 та 3 зубами зліва, відрив щитовидного хряща та надгорлянника, розрив верхньої долі лівої легені по наружній поверхні та нижньої долі лівої легені по задній поверхні, перелами ребрів зліва по середньоключичній, лопаточній та біляпозвоночній лініям, розрив правої нирки по задній поверхні біля верхнього полюса, крововиливи в м`які покрови голови з внутрішньої поверхні по краю рани, багатооскольчастий перелам кісток основи та зводу черепа, передній вивих головки правої плечевої кістки, в області лівої сідниці крововилив з відслоюванням шкіри та підшкірно-жирової клітковини в виді кишені, по лівій половині грудної клітини крововиливи в міжреберні м`язи.

Від отриманих тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_6 загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та завданої моральної шкоди, при розгляді кримінальної справи заявлений не був.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав, але підтвердив факт наїзду на пішохіда ОСОБА_6, керованою ним автосцепкою в складі тягача MАН-26410 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з полупричепом ПП АТМ ОКА-1527 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2. Вину не визнав, так як вважав, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стала не його неуважність, а елементарне нехтування загиблою ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України, яка переходила вулицю Перемоги у невстановленому місці. З місця водія, йому не було видно, що перед зупинившимся та керованим ним транспортним засобом знаходиться пішохід, тому він і розпочав рух, так як причеп після зупинки залишався ще на смузі руху іншої вулиці, тобто вулиці ОСОБА_7. Розпочавши рух після зупинки на перехресті вулиць ОСОБА_7 та Перемоги він зупинився знову метрів через тридцять, так як почув крики людей. Він зупинився, і тільки після цього, як вийшов з кабіни автомобіля, то побачив, що на проїжджій частині лежала жінка, але як вона попала під колеса він не бачив, та пояснити не може.

Але вина підсудного ОСОБА_5 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2 а також показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 21 квітня 2009 року вранці, він знаходився за місцем свого помешкання, коли на його мобільний телефон поступив вхідний дзвінок з мобільного телефону його дружини ОСОБА_6. Він взявши мобільного телефона, иав намір поспілкуватися з дружиною, але чоловічий голос представившись працівником міліції, повідомив йому, що його дружина загинула під час дорожньо-транспортної пригоди в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області. Він зразу ж приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходилося в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області на перехресті вулиць Перемоги та ОСОБА_7. Приїхавши на місце дорожньо-транспортної пригоди він побачив водія ОСОБА_5. Він зрозумів, що на його дружину стався наїзд автомобілем НОМЕР_4, який буксировав при цьому полупричеп ППАТМ ОКА-1527 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 21 квітня 2009 року біля 08 годин 45 хвилин він знаходився на порозі крамниці, розташованої в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, на перехресті вулиць Перемоги та ОСОБА_7. В цей час разом з ним на порозі крамниці знаходився його знайомий ОСОБА_9, з яким він розмовляв. Стоячи на порозі крамниці він помітив, як по вулиці Генерала Подзігуна рухався великий вантажний автомобіль НОМЕР_4, НОМЕР_5. Даний транспортний засіб рухаючись по вулиці Генерала Подзігуна, почав виконувати поворот ліворуч на вулицю Перемоги. При цьому він зупинився на перехресті даних вулиць, частково заїхавши автомобілем на вулицю Перемоги, так як попереду на вулиці Перемоги біля правого краю проїжджої частини зупинився маршрутний пасажирський мікроавтобус Мерседес Бенц реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, із якого почали виходити пасажири, які направлялися по тротуару в бік вулиці ОСОБА_7. Одна із жінок, яка вийшла з маршрутного мікроавтобуса, почала переходити проїжджу частину вулиці Перемоги, та пішла між задньою частиною мікроавтобуса, та передньою частиною тягача MАН-26410. Ці транспортні засоби були зупинені. Відстань між ними була не більше двох метрів. Саме в той час, коли жінка знаходилася посередині передньої частини кабіни тягача, автомобіль MАН-26410 розпочав рух, а жінка зникла з поля його зору, але він зрозумів, що вона потрапила під машину. Саме через те, він а також ОСОБА_9, який також спостерігав дану ситуацію, стали свистіти та кричати. Автосцепка в складі тягача MАН-26410 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з полупричепом ПП АТМ ОКА-1527 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, проїхавши метрів тридцять по вулиці Перемоги зупинилася. З кабіни тягача вийшов водій, ним виявився підсудний ОСОБА_5. Також після зупинки тягача, він побачив, що на проїжджій частині вулиці Перемоги, за задніми колесами полупричепа ПП АТМ ОКА-1527 лежала жінка, яка була розчавлена колесами цих транспортних засобів. Жінка загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 21 квітня 2009 року біля 08 годин 45 хвилин вона їхала в маршрутному пасажирському мікроавтобусі по смт Олександрівка. Коли даний мікроавтобус зупинився на вимогу пасажирів за перехрестям вулиць Перемоги та ОСОБА_7, вона вийшла з салону мікроавтобуса, та пішла в бік перехрестя вулиць. Разом з нею, в том же напрямку, пішла і інша пасажирка мікроавтобуса, яка також вийшла на цій зупинці. Дана пасажирка йшла попереду неї на відстані чотирьох шести метрів. Вона знала цю пасажирку, це була лікар-гінеколог ОСОБА_6, яка працювала в Олександрівському фельдшерсько-акукшерському пункті. Перейти вулицю Перемоги саме в цей момент було неможливо, так як на проїжджій частині вулиці Перемоги, за маршрутним мікроавтобусом зупинився великий вантажний автомобіль MАН з полупричепом. При цьому він зупинився на перехресті даних вулиць, частково заїхавши автомобілем на вулицю Перемоги, перекривши пішоходам перехід через вулицю Перемоги. Вона зупинилася на вулиці Перемоги, та почала чекати, поки транспортні засоби, тобто тягач МАН з причепом, а також маршрутний мікроавтобус Мерседес Бенц роз`їдуться. ОСОБА_6 не стала цього чекати, та почала переходити проїжджу частину вулиці Перемоги, пішовши між задньою частиною мікроавтобуса, та передньою частиною тягача MАН. Ці транспортні засоби були зупинені, але двигуни на них працювали. Відстань між ними, тобто від передньої частини тягача МАН до задньої частини маршрутного мікроавтобуса Мерседес Бенц була біля півтора метрів. Саме в той час, коли ОСОБА_6 знаходилася посередині передньої частини кабіни тягача, автомобіль MАН розпочав рух, внаслідок чого ОСОБА_6 потрапила під машину. Вона бачила, як тягач МАН з полупричепом об`їхав маршрутний мікроавтобус Мерседес Бенц, але ОСОБА_6 в тому місці, де на неї наїхав тягач не було. Де вона ділася, вона зразу не зрозуміла, так як напрямок руху тягача МАН з полупричепом перекривався салоном маршрутного мікроавтобуса Мерседес Бенц. Саме в цей час вона почула свист та крики людей, які знаходилися на іншому боці вулиці Перемоги. Тягач MАН з полупричепом, проїхавши метрів тридцять по вулиці Перемоги зупинився. З кабіни тягача вийшов водій, ним виявився підсудний ОСОБА_5. Також після зупинки тягача, вона побачила, коли почала переходити вулицю Перемоги, за задніми колесами полупричепа, який знову зупинився лежала ОСОБА_6, яка загинула під колесами вантажного автомобіля МАН з полупричепом.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що що 21 квітня 2009 року біля 08 годин 45 хвилин він керував маршрутним пасажирським мікроавтобусом Мерседес Бенц, та рухався по смт Олександрівка Вознесенського району. На вимогу пасажирів, він зупинив даний мікроавтобус для висадки пасажирів за перехрестям вулиць Перемоги та ОСОБА_7. Пасажири почали виходити із салона мікроавтобуса. Вулицю Перемоги ніхто із пасажирів, які вийшли із салону керованого ним мікроавтобусу, не переходив, так як в цей момент на проїжджій частині вулиці Перемоги, за маршрутним мікроавтобусом зупинився великий вантажний автомобіль MАН з полупричепом. Він це бачив через бокові дзеркала транспортного засобу. Він продовжував стояти на зупинці, так як після висадки пасажирів, розпочалася посадка пасажирів в салон мікроавтобуса. Саме в цей момент він почув, як тягач МАН з полупричепом об`їхав маршрутний мікроавтобус Мерседес Бенц з лівого боку. Проїхавши кілька десятків метрів по вулиці Перемоги тягач MАН з полупричепом знову зупинився. Після зупинки тягача з полупричепом попереду керованого ним маршрутного мікроавтобуса, він побачив, що за задніми колесами полупричепа знаходиться жінка, яка загинула під колесами вантажного автомобіля МАН з полупричепом. Як дана жінка потрапила під колеса вантажного автомобіля він не бачив.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 21 квітня 2009 року біля 08 годин 45 хвилин вона їхала в маршрутному пасажирському мікроавтобусі по смт Олександрівка. В салоні даного мікроавтобуса їхала також лікар-гінеколог ОСОБА_6, яка працювала в Олександрівському фельдшерсько-акукшерському пункті. Коли даний мікроавтобус зупинився на вимогу пасажирів за перехрестям вулиць Перемоги та ОСОБА_7, в районі Олександрівського фельдшерсько-акушерського пункту, ОСОБА_6 вийшла з салону мікроавтобуса. Вона залишалася в салоні мікроавтобуса, так як її необхідно було їхати далі. Вона сиділа на місці пасажира, яке розташоване з лівого боку в салоні мікроавтобуса. Після виходу пасажирів із салона мікроавтобуса, мікроавтобус залишався стояти на зупинці, так як після висадки пасажирів, розпочалася посадка пасажирів в салон мікроавтобуса. Саме в цей момент вона побачила, як тягач МАН з полупричепом об`їхав маршрутний мікроавтобус Мерседес Бенц з лівого боку. Проїхавши кілька десятків метрів по вулиці Перемоги тягач MАН з полупричепом знову зупинився. Після зупинки тягача з полупричепом попереду маршрутного мікроавтобуса в салоні якого вона знаходилася, вона побачила, що за задніми колесами полупричепа на проїжджій частині лежить жінка, яка загинула під колесами вантажного автомобіля МАН з полупричепом. Як дана жінка потрапила під колеса вантажного автомобіля вона не бачила.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 21 квітня 2009 року вранці, до відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території міста Вознесенська та Вознесенського району Миколаївської області, де він працює інспектором надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в смт Олександрівка Вознесенського району, під час якої загинула жінка-пішохід. Він прибув до місця дорожньо-транспортної пригоди, де очікував приїзду слідчо-оперативної групи. Після приїзду слідчо-оперативної групи, виконуючи розпорядження слідчого на місці дорожньо-транспортної пригоди він телефонував з мобільного телефону жінки, яка загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди, її чоловіку, повідомивши про її смерть. На місці дорожньо-транспортної пригоди в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, яка сталася на перехресті вулиць Перемоги та ОСОБА_7, він також розмовляв з водієм ОСОБА_5, який саме керував автомобілем НОМЕР_4, НОМЕР_5. Саме цими транспортними стався наїзд на жінку, особу якої було встановлено, та нею виявилася ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_14, в судовому засіданні пояснив, що 21 квітня 2009 року він в складі слідчо-оперативної групи, так як працює заступником начальника відділу по розслідуванню дорожньо-транспортних пригод СУ УМВС України в Миколаївській області, прибув до смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області. Виклик слідчо-оперативної групи стався з приводу дорожньо-транспортної пригоди в смт Олександрівка Вознесенського району, під час якої загинула жінка-пішохід. На місці дорожньо-транспортної пригоди в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, яка сталася на перехресті вулиць Перемоги та ОСОБА_7, було встановлено, що водій ОСОБА_5, який саме керував автомобілем НОМЕР_4, НОМЕР_5 здійснив наїзд на жінку, яка переходила вулицю Перемоги. В його провадженні пізніше знаходилася кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5, яку він після закінчення розслідування направив з обвинувальним висновком до суду.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 21 квітня 2009 року він в складі слідчо-оперативної групи, так як працює старшим експертом АТД відділу ІТЕД НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області, прибув до смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області. Виклик слідчо-оперативної групи стався з приводу дорожньо-транспортної пригоди в смт Олександрівка Вознесенського району, під час якої загинула жінка-пішохід. На місці дорожньо-транспортної пригоди в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, яка сталася на перехресті вулиць Перемоги та ОСОБА_7, проводили огляд місця пригоди, та інші дії, під час яких було встановлено, що водій ОСОБА_5, який саме керував автомобілем НОМЕР_4, НОМЕР_5 здійснив наїзд на жінку, яка переходила вулицю Перемоги, та яка загинула під час наїзду на неї колесами цих транспортних засобів.

Крім показів потерпілого та свідків, вина підсудного ОСОБА_5 підтверджується іншими матеріалами кримінальної справи, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно висновків судово-медичної експертизи №279 від 01 червня 2009 року, та додаткової судово-медичної експертизи №339 від 24 червня 2010 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а також пошкодження в виді саден в поясничній області в проекції остистих відростків позвонків, в лопаточній області зліва, на передній поверхні правої стопи, на передній поверхні лівої стопи, на задній поверхні правої гомілки в середній третині, на передній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні дівого стегна в нижній третині, в здухвинній ділянці зліва та зправа, на передній половині грудної клітини по краю реберної дуги по середньоключичним лініям, на лівій половині грудної клітини на рівні 2-4 ребер по передній лінії підпахвами, на передній поверхні грудної клітини зправа від мечевидного відростка, в підключичній області зправа з переходом на праву молочну залізу, в підключичній області зліва з переходом на ліву молочну залізу, на лівій щоці з переходом на спинку та крила носа, в області верхньої та нижньої губ, підборіддя та шиї зліва, на наружній поверхні лівого плеча в верхній третині та в середній третині, на наружній поверхні правого передпліччя в верхній та середній третині, на тильній поверхні правої кісті, на наружній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, на задній поверхні лівої кісті біля четвертого пальця, забита рана в підключичній області зліва, рвана рана на голові, яка починається на волосистій частині голови в проекції великого горба потилиці та проходить через теменну область та область чола по центру та закінчується біля внутрішнього кута правого ока, не дійшовши до нього 1,5 сантиметрів, рвана рана на чолі зліва з переходом на ліву вушну раковину, рвана рана в області внутрішнього кута лівого ока з переходом на спинку носа, забита рана біля внутрішнього кута правого ока з переходом на верхнє віко правого ока, забита рана над верхньою губою, перелами нижньої щелепи зправа між 4 та 5 зубами та біля кута щелепи зліва, перелам верхньої щелепи між 2 та 3 зубами зліва, відрив щитовидного хряща та надгорлянника, розрив верхньої долі лівої легені по наружній поверхні та нижньої долі лівої легені по задній поверхні, перелами ребрів зліва по середньоключичній, лопаточній та біляпозвоночній лініям, розрив правої нирки по задній поверхні біля верхнього полюса, крововиливи в м`які покрови голови з внутрішньої поверхні по краю рани, багатооскольчастий перелам кісток основи та зводу черепа, передній вивих головки правої плечевої кістки, в області лівої сідниці крововилив з відслоюванням шкіри та підшкірно-жирової клітковини в виді кишені, по лівій половині грудної клітини крововиливи в міжреберні м`язи. /а.с.26-28, 224-231/.

Разом з тим, суд критично ставиться до висновків цих судово-медичних експертиз в частині того, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 могли виникнути при ударі транспортним засобом вагонного типу в область лівої сідниці. Висновок в цій частині судово-медичних експертиз, спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи №95-К від 08 жовтня 2010 року, відповідно до якого при переїзді горизонтально лежачого тіла колесами автомобіля в місці наїзду за рахунок зсуву шкіри виникає її відшарування разом із підшкірно-жировою клітковиною з утворюванням травматичного карману. /а.с.267-278/

Із висновку комісійної судово-медичної експертизи №95-К від 08 жовтня 2010 року вбачається, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок обширної тупої травми тіла в вигляді чисельних саден, ран та крововиливів тіла, відкритого перелому кісток голови, повного руйнування головного мозку з випаданням його із черепної порожнини, чисельних переломів ребер зліва по декількох анатомічних лініях з пошкодженням плеври та розчавлюванням лівої легені. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких, що спричинили смерть, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 21 квітня 2009 року біля 08 годин 45 хвилин в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області в районі перехрестя вулиць Перемоги та ОСОБА_7. /а.с. 267-278/.

Згідно висновку №2/87 від 12 травня 2009 року судової автотехнічної експертизи, на автомобілі НОМЕР_4, НОМЕР_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди, рульове керування, ходова та гальмова системи знаходилися в працездатному стані. /а.с.36-39/.

Згідно висновку №2813 від 30 серпня 2009 року судової автотехнічної експертизи, при умовах, що склалися при дорожньо-транспортній пригоді, водію автомобіля ОСОБА_5 необхідно було в своїх діях керуватися вимогами, викладеними в пункті 10.1 ПДР України, тобто з формальної точки зору, дії водія автомобіля не відповідали вимогам пункту 10.1 ПДР України. Крім даного висновку судової автотехнічної експертизи, суд також враховує думку експерта, щодо необхідності вирішення остаточного питання про правильність дій водія автомобіля МАН ОСОБА_5, у виниклій дорожній ситуації, яке може бути вирішено слідством самостійно, на підставі оцінки матеріалів кримінальної справи, даного висновку з викладеним в ньому технічним аналізом обставин даної дорожньо-транспортної пригоди. /а.с.97-105/.

Згідно висновку №10792 від 06 січня 2010 року додаткової комісійної судової автотехнічної експертизи, при умовах, що склалися при дорожньо-транспортній пригоді, водію автомобіля ОСОБА_5 необхідно було в своїх діях керуватися вимогами, викладеними в пункті 10.1 ПДР України, тобто з формальної точки зору, дії водія автомобіля не відповідали вимогам пункту 10.1 ПДР України. При наявності обмеження обзорності проїжджої частини з місця водія, про яке заздалегідь знає водій, водій повинен переконатися в безпеці початку руху. В даній дорожній ситуації, водій ОСОБА_5 був проінформований про те, що рядом з керованою ним автосцепкою знаходяться пішоходи. Таким чином, водій ОСОБА_5 перед початком руху, повинен був переконатися, що в динамічному коридорі руху транспортного засобу не знаходяться пішоходи. /а.с.132-135/.

Крім того вина підсудного ОСОБА_5, підтверджується протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 21 квітня 2009 року /а.с.4-12/, протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_5, /а.с.84-86, 113-125/, з участю свідка ОСОБА_8, /а.с.87-89, 248-253/, з участю свідка ОСОБА_9 /а.с.90-92, 242-247/, згідно яких відтворені обставини здійснення дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду від 09 липня 2010 року /а.с.235-240/, яким оглянуто одяг та взуття загиблої ОСОБА_6

Разом з тим, суд не може посилатися як на докази по кримінальній справі, на ті фактичні данні, які містяться в протоколі огляду транспортного засобу від 08 травня 2009 року /а.с.54-61/, так як транспортний засіб був оглянутий не на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області на перехресті вулиць Перемоги та ОСОБА_7, яка мала місце 21 квітня 2009 року, а в місті Вознесенську Миколаївської області на штрафному майданчику Вознесенського МВ УМВС лише 08 травня 2009 року. Від місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди до штрафного майданчика Вознесенського МВ УМВС, відстань становить більше 15 кілометрів. Під час руху транспортного засобу, від місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди до штрафного майданчика Вознесенського МВ УМВС, на передньому буфері тягача МАН, на защитних елементах піддону двигуна автомобіля, на нижніх тягах та на балках переднього моста тягача МАН, на елементах нижньої частини полупричепа та на підвішаних запасних колесах полупричепа могли виникнути потертості та нашарування дорожнього бруду, які не мають відношення до дорожньо-транспортної пригоди, але які, при звертанні на них уваги судом, можуть впливати на встановлення істини по кримінальній справі.

Доводи підсудного ОСОБА_5 який на досудовому слідстві вину визнавав частково, а в судовому засіданні заперечував свою причетність до вчинення злочину, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом беруться за основу, так як вони були логічними та послідовними під час судового слідства, та цілком співвідносяться з об`єктивними доказами по кримінальній справі.

Ставити під сумнів достовірність та об`єктивність показів свідків по кримінальній справі, які не суперечать висновкам судових автотехнічних експертиз, а також висновку комісійної судово-медичної експертизи, у суда немає підстав. Ці показання відповідають цілком дослідженим в судовому засіданні матеріалам кримінальної справи.

Суд також приходить висновку, що покази свідків по кримінальній справі, не суперечать висновкам комісійної судово-медичної експертизи №95-К від 08 жовтня 2010 року, в частині того, що в даному випадку в області травматичного кармана лівої сідниці розчавлення м`яких тканин відсутнє, відсутні ознаки струсу тіла, ознаки сковзання на підошвах взуття не виявлено, відсутні полосчаті садини на тілі, а маються лише чисельні пошкодження одягу в виді розривів.

Комісійною судово-медичною експертизою №95-К від 08 жовтня 2010 року, зроблено висновок, про те, що судово-медичних даних, які б дозволяли достовірно сказати, що в даному випадку мав місце фронтальний контакт автомобіля та пішохода, з розташуванням пішохода в момент дорожньо-транспортної пригоди в вертикальному положенні, не мається, а в даному випадку, зафіксовані на тілі ОСОБА_6 пошкодження, засвідчують лише те, що мав місце ізольований переїзд колесом транспортного засобу через людину, яка лежала обличчям вниз, в продольному напрямку, через ліву сідницю, грудну клітину зліва, шию та голову.

Також комісійною судово-медичною експертизою №95-К від 08 жовтня 2010 року, зроблено висновок, про те, що з врахуванням типа транспортного засобу, та його швидкості 20-30 кілометрів на годину, неодноразові підштовхування передньою частиною автомобіля потерпілої, як пояснювали де-які свідки виключається.

Враховуючи наявність даних висновків комісійної судово-медичної експертизи №95-К від 08 жовтня 2010 року, суд приходить висновку, що вони не суперечать іншим матеріалам кримінальної справи, в тому числі і показам свідків, які вони давали як на досудовому слідстві, так і під час судового слідства по кримінальній справі.

Суд приходить висновку, що відсутність ознак струсу тіла, відсутність ознак сковзання на підошвах взуття, відсутність полосчатих саден на тілі потерпілої, пов`язано з тим, що при первісному фронтальному контакті пішохода з кабіною транспортного засобу, при розташуванні пішохода в момент дорожньо-транспортної пригоди в вертикальному положенні, швидкість транспортного засобу, який після повної зупинки, тільки розпочинав рух з прискорюванням, ще не досягла необхідного значення, достатнього для появлення кинетичної енергії, дія якої б могла викликати дані ознаки в виді струсу тіла, сковзання підошв взуття по проїжджій частині, полосчатих саден на тілі потерпілої. Разом з тим висновок комісійної судово-медичної експертизи №95-К від 08 жовтня 2010 року вказує, що відсутність полосчатих саден на тілі потерпілої може також пояснюватися станом та характером дорожнього покриття.

Також суд приймає до уваги, ту обставину, що при відсутності сковзання підошв взуття ОСОБА_6 по проїжджій частині вулиці Перемоги, на тілі ОСОБА_6 виявлені садини на передній поверхні правої стопи, на передній поверхні лівої стопи, на задній поверхні правої гомілки в середній третині, на передній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні дівого стегна в нижній третині, а також потертості на каблуці та розрив шкіри внутрішньої частини лівої туфлі, що дає підстави вважати, що тіло ОСОБА_6 волочилося між колесами транспортного засобу, перед попаданням під колеса автосцепки.

Невизнання в судовому засіданні підсудним ОСОБА_5 своєї вини, суд вважає його спробою уникнути кримінальної відповідальності, а також відсутністю у підсудного ОСОБА_5 критичного аналізу своїх дій, небажанням визнати неправомірність своїх ненавмисних дій, які мали місце під час виниклої дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того під час проведення судового слідства не знайшли свого підтвердження висновки досудового слідства про грубе порушення водієм ОСОБА_5 п.1.3, 1.5, 2.3б Правил дорожнього руху України, що підтверджено висновками №2813 від 30 серпня 2009 року судової автотехнічної експертизи, та №10792 від 06 січня 2010 року додаткової комісійної судової автотехнічної експертизи, в зв`язку з чим грубе порушення водієм ОСОБА_5 п.1.3, 1.5, 2.3 б Правил дорожнього руху України підлягає виключенню з обвинувачення.

Суд знаходить доведеною вину підсудного ОСОБА_5 та таким чином кваліфікує неумисні дії підсудного ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху, та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Обставин, які б пом`якшували, або обтяжували покарання підсудному ОСОБА_5 судом не встановлено.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, умови життя підсудного, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я підсудного та членів його родини, його стать та вік, те що він позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, не має судимості, не притягувався до адміністративної відповідальності.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд також враховує скоєння ним злочину з необережності, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Суд також враховує ті обставини, шо дорожня обстановка, яка виникла під час скоєння підсудним ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди, була ускладнена іншими чинниками, зокрема висадкою пасажирів із маршрутного мікроавтобуса за їх вимогою на розі вулиці Перемоги в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області у невстановленому місці.

З урахуванням всіх обставин кримінальної справи, враховуючи тяжкість злочину, особу підсудного ОСОБА_5, та інші обставини справи, суд вважає можливим призначити підсудному ОСОБА_5 основне покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі, встановленої в санкції ч.2 ст.286 КК України для даного виду покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для можливості призначення покарання із застосуванням ст. 69 та ст.75 КК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до п.5 ч.1 ст.81 КПК України. /а.с. 62-63/.

Відповідно до ст.93 КПК України всі судові витрати покладаються на засудженого, та підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323, ст.324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 /три/ роки, обчислюючи строк відбуття покарання з дня його взяття під варту.

Засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.

Речові докази по кримінальній справі: автомобіль НОМЕР_4, НОМЕР_5, який передано на зберігання директору ПП Ідеал залишити ПП Ідеал, як власнику даних транспортних засобів. /а.с.62-63/.

Судові витрати стягнути з засудженого ОСОБА_5:

на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області УДК в Миколаївській області р/р 0016 код 25574110, МФО 826013 - 456 /чотириста п`ятдесят шість/ гривень 35 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи №2/87 від 12.05.2009 року /а.с. 35/,

на користь Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції, р/р 0181, Банк ГУДКУ Одеської області, МФО 828011, , код платежа 25010100 - 766 /cімсот шістдесят шість/ гривень 00 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи №2813 від 30.08.2009 року /а.с.96/.

на користь Харківського НДІСЕ Міністерства юстиції, р/р 0490, Банк ГУДКУ Харківської області, МФО 851011, код 02883133 - 1147 /одну тисячу сто сорок сім/ гривень 20 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи №10792 від 06.01.2010 року /а.с.131/.

Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту оголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту одержання копії вироку.

Суддя: Дробинський О.Е.