Провадження № 1-73/11
Справа № 1-73/11
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2011 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заріччя Новоущицького району Хмельницької області, українки, громадянки України, освіта початкова загальна, не одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Костомарівка Березнегуватського району Миколаївської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, не одруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2008 року о 14 годині, підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , через конфлікт, який виник між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_3 з приводу межі їх земельних ділянок, вчинили бійку, в ході якої ОСОБА_6 вдарила потерпілу кулаком в обличчя та тримала її, а ОСОБА_7 в цей час вдарила її відром в область тім`яної частини голови. В результаті неправомірних дій підсудних, ОСОБА_3 було завдано легких тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, крововиливу, саден на обличчі та забою у волосяній частині голови, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Через отримані тілесні ушкодження, потерпіла з 21 по 23 квітня 2008 року знаходилася на стаціонарному, а з 23 квітня по 06 травня 2008 року на амбулаторному лікуванні в Березнегуватській центральній районній лікарні Миколаївської області.

У судовому засіданні ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину не визнала, пояснила, що 17 квітня 2008 року близько 13 години 30 хвилин до потерпілої приїхав землевпорядник для встановлення межі земельних ділянок її та ОСОБА_8 . Побачивши, що ОСОБА_8 невірно показує землевпоряднику межу земельних ділянок, вона втрутилася до їх процесу. В цей час до неї підійшла потерпіла ОСОБА_3 , схватила її за одяг та почала бити. Побачивши це з подвір`я вибігла її донька ОСОБА_7 та відштовхнула потерпілу. Після цього вона з донькою пішли на подвір`я. Крім того пояснила, що ні вона, ні її донька потерпілу не чіпали, звідки в неї взялися тілесні ушкодження не знає.

ОСОБА_7 в судовому засіданні вину в скоєнні злочину також не визнала, пояснила, що 17 квітня 2008 року була вдома та вийшовши з будинку на подвір`я побачила, як потерпіла жене її матір ОСОБА_6 з городу в двір, штовхаючи у спину. Підбігши до них, вона відштовхнула потерпілу від матері та разом з нею пішли на подвір`я. Крім того пояснила, що відрами, які стоять у неї на городі, потерпілу не била, а лише відштовхнула її. Будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій не завдавала. При сварці були присутні син потерпілої та ОСОБА_8 .

Не дивлячись на невизнання вини підсудними, їх вина у вчиненні злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засідання доказів:

· показами потерпілої ОСОБА_3 , яка показала, що 17 квітня 2008 року до неї приїхав землевпорядник для визначення межі її земельної ділянки. Виміривши землю з вулиці, перейшов до городу. В цей час до них вибігла ОСОБА_6 та повідомила, що межа вже встановлена, вони її міряють не правильно, при цьому жодного документу про це не показала. В зв`язку з цим між ними виникла суперечка. В ході суперечки, ОСОБА_6 вдарила її кулаком в обличчя та почала його дряпати, а ОСОБА_7 відрами, що стояли поруч на городі, вдарила її по голові. При цьому ОСОБА_6 її тримала. Після суперечки викликали міліцію та через тілесні ушкодження лікувалася в Березнегуватській ЦРЛ;

· показами свідка ОСОБА_8 , який показав, що разом з потерпілою ОСОБА_3 викликали землевпорядника для встановлення межі їх земельних ділянок. Підсудна ОСОБА_6 є сусідкою потерпілої зі сторони городу. У неї з потерпілою завжди виникають непорозуміння з приводу меж земельних ділянок. При встановленні меж, ОСОБА_6 прийшла на город та вчинила сварку через невірне на її погляд вимірювання. В ході сварки вдарила потерпілу кулаком в обличчя, а ОСОБА_7 відрами вдарила потерпілу по голові;

· показами свідка ОСОБА_9 , які є аналогічними показам свідка ОСОБА_8 . Крім того показала, що бачила, як ОСОБА_6 тримала потерпілу, коли її відрами вдарила ОСОБА_7 ;

· показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що є чоловіком потерпілої та 17 квітня 2008 року до них додому приїхав землевпорядник для встановлення межі земельної ділянки. Побачивши це, підсудні почали сваритися з його дружиною. Згодом вийшовши на город, побачив, що його дружина сидить на каміннях та плаче. На його запитання вона відповіла, що її побили підсудні. В неї була розбита голова, подряпане обличчя та синець під оком. Через інцидент викликали міліцію. Згодом його дружина проходила лікування в Березнегуватській ЦРЛ з приводу отриманих тілесних ушкоджень;

· заявою потерпілої ОСОБА_3 від 17 квітня 2008 року, адресовану на ім`я в.о. начальника Березнегуватського РВ УМВС, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та її доньку які того дня завдали їй тілесних ушкоджень через спір за межу земельних ділянок (а.с.143);

· протоколом огляду місця події від 17 квітня 2008 року, в ході якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_3 та на межі із земельною ділянкою ОСОБА_6 виявлено старі іржаві відра (а.с.13);

· постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 18 квітня 2008 року, в якій дільничний підтверджує факт спричинення тілесних ушкоджень підсудними потерпілій та через легкі тілесні ушкодження, з приводу яких суд розглядає справу за скаргою потерпілої, відмовляє в порушенні кримінальної справи (а.с.15);

· висновком експерта № 130/111 від 24 червня 2010 року, відповідно до якого, у ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження струс головного мозку, забій тім`яної ділянки голови, синець на лобі, садно на лівій щоці. Сказані тілесні ушкодження утворилися в результаті тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (можливо відром), що підтверджується розмірами, формою синців та саден. Не виключено, що вказані тілесні ушкодження могли утворитися в час та при обставинах, вказаних потерпілою. Струс головного мозку та забій тім`яної ділянки голови, відноситься до категорії Легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець на лобі та садно на щоці відноситься до Легких тілесних ушкоджень (а.с.55).

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_11 стосовно не завдання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , оскільки вони спростовуються показами інших свідків, наданими в судовому засіданні та матеріалами кримінальної справи.

Суд не приймає доводів підсудних щодо непричетності до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, розцінюючи їх як такі, що дані суду з метою ухилення від відповідальності, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами, на заперечення і неприйняття яких, в ході судового слідства, підстав не встановлено.

Дії підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні постало питання про звільнення підсудних від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриття даної кримінальної справи.

Потерпіла та її представник заперечували про звільнення підсудних від кримінальної відповідальності.

Підсудні та їх захисник просили суд звільнити їх від відповідальності та закрити кримінальну справу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.7-1 КПК України провадження у кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку з із закінченням строків давності.

На підставі зазначеного, враховуючи, що з дня вчинення підсудними злочину минуло три роки, підсудні вчинили злочин невеликої тяжкості за який передбачено покарання у виді обмеження волі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а провадження по справі - закриттю.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», цивільний позов потерпілої не розглядається, а її вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.5 ч.1 ст.7-1 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності та провадження по справі відносно них закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1