АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11 -1246 - 2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції Гонтар А.І.
187 ч.3 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року грудня 19 дня колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого -
судді: Гавриша В.М.

суддів: Кисіля A.M., Павленка В.П.

з участю
прокурора Калька О.С.

засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника
ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляційним
поданням помічника прокурора Київського району м. Полтави та апеляціями
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вирок Київського районного суду м. Полтави від
10 серпня 2007 року.

Цим вироком
засуджено:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина

України,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, освіта професійно-технічна, одруженого, на
утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого
Карлівским районним судом Полтавської області:

1)
07.02.2000 р. за ст. ст. 140 ч.2, 45 КК України до 2
років позбавлення волі. Звільнений від покарання постановою того ж суду від
07.08.2000 р. на підставі ст. 1 п."б" Закону України "Про
амністію" від 11.05.2000 року;

2)
25.12.2001 р. за ст. ст. 309 ч.2, 75 КК України до 2
років позбавлення волі звільненого від відбування з випробуванням на два роки;

3) 20.12.2002 р. за ст. ст. 185
ч.1, 3, 69, 70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі.

Звільнений 29.09.2005 р. по відбуттю покарання, -

визнано винним
та призначено покарання:

- за ст.
395 КК України - 2 місяці арешту; за ч.3 ст. 187 із застосуванням ст. 69 КК
України - 3 роки позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини майна, щ о є його
власністю.

Н
підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,ОСОБА_1 остаточно визначено - 3 роки
позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, громадянина України, уродженця м. Полтави, освіта
неповна середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_2раніше
судимого:

1)
18.04.2002 р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3
КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України
звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2

2)
29.07.2002 p. Карлівським районним судом Полтавської області за ст. ст.
185 ч.3, 190 ч.3, 69, 70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений
23.05.2005 р. по відбуттю покарання;

3)
14.12.2005 р. Машівським районним судом Полтавської
області за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі,
звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

4)
08.02.2007 р. Ленінським районним судом м. Полтави за ст. ст. 186 ч.2, 71 КК
України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

визнано
винним і призначено покарання: - за ч.2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення
волі; - за ч.3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі; - за ч.2 ст. 186
КК України - 4 роки позбавлення волі; - за ч.3 ст. 186 КК України - 4 роки
позбавлення волі; - за ч.3 ст. 187 КК України - 7 років позбавлення волі з
конфіскацією х/г частини майна, що є його власністю.

Згідно
ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, ОСОБА_2. остаточно призначено покарання - 7 років
позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання частково приєднано
невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави
від 08.02.2007 р і остаточно ОСОБА_2. призначено покарання - 7 років 1 місяць
позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю.

Згідно із
вироком суду вони вчинили ряд злочинів за слідуючих обставин.

Епізод 1

У
вечірній час 22.10.2005 р. ОСОБА_2.,
повторно, з метою заволодіння чужим майном, таємно, проник до будинку, що
розташоване у АДРЕСА_3, звідки
здійснив крадіжку: грошей у сумі 743 грн., вироби із золота на суму 1000 грн. ;
дублянку вартістю 450 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_4матеріальну шкоду на
загальну суму 2193 грн.

Епізод 2

О 12.20 год. 20.12.2005 p. ОСОБА_2., повторно, проник
до АДРЕСА_4 де із погрозою застосування насильства до потерпілої відкрито
заволодів: її мобільним телефоном «Сіменс АХ-72» вартістю 419 грн. ; грошима у
сумі 64 грн. та золотими виробами на суму 517 грн., чим завдав ОСОБА_5.
матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Епізод З

У ніч на
6.01.2006 року ОСОБА_2.,
повторно, проник до літньої кухні домогосподарства розташованого в АДРЕСА_3
звідки таємно викрав мікрохвильову піч „SAMSUNG PG 113 R",
чим завдав потерпілому ОСОБА_6 шкоду -936 грн.

Епізод 4

30.06.2006
р. близько 20 год. 30 хв.
ОСОБА_2. за попередньою змовою з ОСОБА_7, через відчинені вхідні двері проникли
до будинкуАДРЕСА_5 де вчинили напад поєднаний із застосуванням насильства, яке
є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої, а саме, завдали ОСОБА_8 легких
тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а також із
погрозою застосування такого насильства та заволоділи мобільним телефоном
„Філіпс" - вартістю 400 грн., ключами від будинку, грошима у сумі 200
грн., мобільним телефоном „Самсунг С-230" - вартістю 580 грн., та золотим
ланцюжком із ладанкою (загальною вагою 3, 88 грами) - вартість яких склала 504,
4 грн., чим спричинили ОСОБА_8матеріальну шкоду на загальну суму 1684, 4 грн.

Епізод 6

3

У ніч на
4.07.2006 р. ОСОБА_2., повторно,
з корисливою метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, що не
є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, біля будинку АДРЕСА_6 відкрито
заволодів мобільним телефоном „SAMSUNG
Е 360", вартістю 997, 5 грн., сім-картою „Джине", вартістю 20
грн., на рахунку якої знаходилося 15 грн., а також грошима в сумі 2400 грн.,
чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3432, 5 грн.

Епізод 7

У ніч на
6.07.2006 р. ОСОБА_2., повторно, перебуваючи на території домогосподарства
поАДРЕСА_7шляхом вільного доступу, з автомобіля МАЗ НОМЕР_1, таємно викрав
дизельне паливо об'ємом 200 л., вартістю 3, 9 грн. за 1 літр, чим завдав
потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 780 грн.

Епізод 8

Близько
7 год. 10.07.2006
p. ОСОБА_2., повторно,
перебуваючи в будинку гр. ОСОБА_13., що по АДРЕСА_8ну, таємно заволодів
мобільним телефоном „NOKIA
2650", вартістю 418 грн., сім-картою „Джине", вартістю 40 грн. з
грошима на рахунку в сумі 10 грн., що належить ОСОБА_11., чим завдав
останній матеріальну шкоду на загальну суму 468 грн.

Епізод 9

Близько
11 год. 12.07.2006
p. ОСОБА_2., повторно, таємно
проник в будинок розташований у с
Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, звідки викрав: гроші в
сумі 532 грн. та мобільний телефон «Нокіа - 6230» вартістю 1350 грн. із
стартовим пакетом «Джине» вартістю 40 грн., з картою пам'яті ММС - PC
вартістю 200 грн., на рахунку з якої було 15 грн., чим завдав потерпілому
ОСОБА_12. матеріальну шкоду на загальну суму 2137 грн.

Епізод 10.

Постановою
Ленінського районного суду м. Полтави від 26.08.2005 р. відносно ОСОБА_7
встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із відповідними
обмеженнями: заборона виходу із будинку у визначений час, який не може
перевищувати 8 годин на добу (з 20 год.
до 4 год.); заборона
перебування в ресторанах, барах, кафе; заборона виїзду за межі м. Карлівки по
службовим та особистим питанням без дозволу керівництва Карлівського РВ УМВС
України в Полтавській області; реєстрації у міліції чотири рази на місяць
кожного вівторка.

Постановою
начальника Карлівського РВ УМВС України від 29.09.2005 р.ОСОБА_1 було
роз'яснено правила відбування адміністративного нагляду, встановлено обмеження
та ознайомлено із змістом цієї постанови.

Будучи
попереджений та письмово ознайомлений про встановлення відносно нього
адміністративного нагляду із встановленим вказаних обмежень, 30.06.2006 р.
ОСОБА_7 з метою ухилення від адміннагляду самовільно залишив місце проживання
та виїхав за межі Карлівського району до м. Полтави, де був і затриманий
працівниками міліції за вчинення злочинів.

На вирок
суду подано апеляційне подання прокурора з внесеними змінами, де ставиться
питання лише про виключення із вироку суду епізоду крадіжки майна у ОСОБА_13.
відносно засудженого ОСОБА_2а за відсутності ознак складу злочину у його діях.

В
апеляції засудженого ОСОБА_2 зазначається, що суд постановив вирок за яким
допустив невідповідність висновків фактичним обставинам справи, крім цього,
судом не застосовано технічну запис при фіксування судового процесу. Просить
скасувати вирок суду, а справу повернути на додаткове досудове слідство.

4

В
апеляції ОСОБА_1. вказується, що справу
розглянуто в односторонньому порядку
і суд дав невірну оцінку доказам, а тому безпідставно йому вмінено у вину
епізод щодо нападу на потерпілу ОСОБА_8 Просить встановити істину по справі та
змінити йому запобіжний захід на менш суворий, -підписку про невиїзд.

Заслухавши
суддю доповідача, пояснення обох засуджених в обґрунтування своїх вимог щодо
скасування вироку суду, захисника ОСОБА_3, прокурора про необхідність
виключення із вироку епізоду №8 щодо ОСОБА_2а, якого суд необгрунтовано визнав
винним, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
викладені в апеляціях учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що
апеляційне подання прокурора слід задовольнити повністю, а засуджених відхилити
з таких мотивів.

Суд
першої інстанції відповідно до вимог ст. 22 КПК України вжив усіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин
справи, виявив як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують
засуджених та призначив покарання винним у відповідності до вимог ст. 65 КК
України.

Твердження
в апеляціях обох засуджених, що суд необгрунтовано визнав їх винними у вчиненні
вище вказаних злочинів, не дав належної правової оцінки доказам у справі, а
тому незаконно їх засудив, спростовується дослідженими у відповідності до вимог
чинного КПК України доказами, які обґрунтовано покладені у основу
обвинувального вироку .

Так, їх вина у
вчиненні злочинів підтверджується: Епізод. 1

Показаннями
у суді потерпілої ОСОБА_14, що у жовтні 2005 р. в неї була здійснена крадіжка вказаних у вироку речей та
грошей. Стверджувала також, що ОСОБА_2. раніше ніколи не бував у її будинку.

Подібні
показання дав і свідок ОСОБА_15, крім того, заперечив знайомство із ОСОБА_2.,
чим спростував твердження засудженого.

Відповідно
до протоколу огляду від 23.10.2005 р.
у будинку потерпілої, виявлено та зафіксовано відкриту кватирку у вікні кухні
розміром 0, 5x0, 5 м, на підвіконні малися сліди від взуття .(т.2 а.с. 8-9)

Згідно
висновку експертизи № 155 від 25.11.2005 р. з місця події по факту крадіжки з
будинку ОСОБА_14 в с Копили,
зафіксовано фрагмент підметкової частини взуття, (т.2 а.с. 24-25).

Допитаний в суді
ОСОБА_2. частково визнавав вину у вказаних діях, уточняючи що до будинку він
проник через вхідні двері і не викрадав виробів із золота.

Даними
викладеними у явці з повинною ОСОБА_2а (Т.2 а.с 36), які узгоджуються із вище
зазначеними даними.

Епізод 2

Із
показань у суді потерпілої ОСОБА_16 вбачається, що коли вона знаходилась вдома,
до кімнати зайшов ОСОБА_2 і почав розпитувати про невідомого їй ОСОБА_38», який
начеб-то винен йому гроші. Потім, ОСОБА_2. примусив її стати на коліна і зняти
із себе золоті вироби. Вона передала йому сережки, каблучку та ланцюжок. Він із
сумки забрав гаманець з грошима. Почувши, що на її телефон надійшло CMC -
повідомлення, забрав також і мобільний телефон «Сіменс АХ-72» і зарядний
пристрій до нього. Покидаючи

5

квартиру, наказав зачинити за ним двері і тоді вона
лише помітила на кухні розбите скло у вікні. У суді вказала на ОСОБА_2, як на
особу, що вчинила відносно неї незаконні дії.

Відповідно
до протоколу пред'явлення фотознімків на впізнання від 15.08.2006 р.ОСОБА_39
вказала на фото ОСОБА_2,
як на особу, що її пограбувала, (т.1 а.с. 153)

Відповідно
до представленого потерпілою коробкою від мобільного телефону «Сіменс АХ-72» та
стартовим пакетом, вбачається, що такі речі у неї були (т.1 а.с. 158).

У явці з
повинною від 13.07.2006 року ОСОБА_2 зазначив, що вчинив пограбування у будинку
пАДРЕСА_9 що повністю узгоджується із показаннями потерпілої.

Підстав
вважати доводи ОСОБА_2а про те, що потерпіла його обмовила у колегії суддів
немає.

Епізод З

Допитаний
у суді потерпілий ОСОБА_17, пояснив, що вранці 6 січня 2006 року у кухні він
виявив крадіжку мікрохвильової печі.

Свідок
ОСОБА_18., пояснив суду, що у 2006 р. поблизу зупинки громадського транспорту
«23 вересня» в м. Полтаві у ОСОБА_2. придбав вказану мікрохвильову піч
«Самсунг» за 250 грн. Користувався нею близько 4 місяців, після чого працівники
міліції за вказівкою ОСОБА_2 її у нього вилучили. У залі суду вказав на
ОСОБА_2, як на особу у якої раніше придбавав цю мікрохвильову піч.

Із
протоколу від 21.07.2006 р. вбачається, що ОСОБА_18 добровільної видав
мікрохвильову піч «Самсунг». (т.2 а.с. 93, 111)

Згідно
висновку товарознавчої експертизи № 238 від 27.07.2006 p.,
вартість наданої на дослідження мікрохвильової печі з урахуванням зносу
становить 936 грн. (т.2 а.с. 105-109)

Доводи
ОСОБА_2а про те, що він під час вчинення цього злочину перебував у іншому місці
не підтверджується його доводами, і спростовується його ж узгоджувальними
показаннями вчинення цього злочину та наведеними вище доказами.

Епізод 4

Потерпіла
ОСОБА_8. у суді пояснила, що саме ОСОБА_2. і ОСОБА_1у неї вдома, діючи
узгоджено, вчинили на неї розбійний напад. При цьому, ОСОБА_2 спричиняв удари
руками по тілу та вимагав передачі грошей і заподіяв їй тілесні ушкодження та
заволодів її грошима та двома мобільними телефонами. Під час нападу ОСОБА_7
перебував поруч з нею і тримав у руках уламок точильного каменю, який вона
сприймала, як загрозу своєму здоров'ю, також він наказував їй припинити
кричати. Разом з тим, потерпіла у суді заперечила буль-які боргові зобов'язання
перед нападаючими.

Подібні
показання у суді підтвердив і свідок ОСОБА_19., який заперечив твердження ОСОБА_2, про існування перед
ним будь-якого боргу. Лише у ході досудового слідства було з'ясовано, що свідок
раніше був знайомий із ОСОБА_2., але його не бачив понад 10 років і під час
нападу він не впізнав ОСОБА_2 .Засуджені діяли узгоджено з єдиною метою
заволодіння цінними речами потерпілої.

Відповідно
до протоколу огляду від 04.07-2006 р. було вилучено вдома уОСОБА_21 розірваний
золотий ланцюжок з кулоном із написом «спаси и сохрани». При цьому його мати пояснила, що
1.07.2006 р. їх їй приніс син ОСОБА_7 (т.1 а.с. 13);

Відповідно
до інформації по дактиломасиву № 16/5018 від 04.07.2006 р. при перевірці слідів
пальців рук за допомогою АДІС «Сонда», встановлено співпадання слідів вилучених
30.06.2006 р по факту розбійного нападу у відношенні ОСОБА_8 з відбитками
пальців рук з дактилокартою на засудженого ОСОБА_2 (т.1 а.с. 19)

Згідно
протоколу пред'явлення особи для впізнання від 4.07.2006 р. ОСОБА_8. впізнала
ОСОБА_7 і пояснила, що він стояв позаду першого нападника з точильним каменем у
руці і погрожував розправою, (т.1 а.с. 23)

6

Відповідно
до протоколу пред'явлення особи для впізнання від 04.07.2006 р. ОСОБА_20.
впізнав ОСОБА_7, який приймав участь у нападі на них. (т.1 а.с. 27) (т.1 а.с.
28-29)

Із
показань свідкаОСОБА_21. від 6.07.2006 р. вбачається, що її син 01.07.2006 р.
прийшов разом з ОСОБА_2. додому та залишив розірваний золотий ланцюжок з
ладанкою. 04.07.2006 р. працівники міліції вилучили ці речі, (т.1 а.с. 36)

Згідно
заключения судово-медичної експертизи № 2351 від 22.08.2006 р. ОСОБА_8
спричинені тілесні ушкодження у вигляді м'яких тканин голови, яке утворилось
від дії тупого предмету, яким могли бути пальці рук людини стиснуті в кулак,
нога людини у взутті, або інший предмет з подібною характеристикою, можливо в
строк та при обставинах вказаних нею, і є легкими тілесними ушкодженнями, що
потягло короткочасний розлад здоров'я, (т.1 а.с. 70)

Відповідно
до висновку дактилоскопічної експертизи № 379 від 24.08.2006 р. сліди рук
вилучені 30.06.2006 р. за адресою АДРЕСА_10 залишені безіменним та середнім
пальцями правої руки ОСОБА_2 (т.1 а.с. 76-81)

За
висновком товарознавчої експертизи № В -2808/3 загальна маса ланцюжка і
підвіски-ладанки 3, 88 г, вартість виробів 504, 4 грн., ланцюжок потребує
ремонту, (т.1 а.с. 90)

Відповідно
до протоколу пред'явлення цих предметів на впізнання від 12.08.2006 p., потерпіла
ОСОБА_8. впізнала ланцюжок та ладанку, (т.1 а.с. 93, 94)

Доводи
ОСОБА_2а, що він намагався забрати гроші, які йому заборгував ОСОБА_22., і твердження
ОСОБА_7, що він не приймав участі у нападі на потерпілу спростовані вищенаведеними
доказами по справі.

Епізод 6

Показаннями
потерпілого ОСОБА_23, який пояснив суду, що під час з'ясування питання про
оплату послуг за таксі, його ОСОБА_2 збив з ніг, а потім витяг гроші 2400 грн,
і телефон Самсунг-Е 360, сів до автомобіля і втік.

Із
показань свідка ОСОБА_24.,
вбачається що він виконував замовлення ОСОБА_23, який був у стані
сп'яніння. Тут же, ОСОБА_2. запропонував дівчину для ОСОБА_23 та цікавився, чи
є в того гроші. Пізніше, коли зрозумів, що ОСОБА_23 не намагається
розраховуватись, між ОСОБА_2та ОСОБА_23відбулася бійка. Після якої він відвіз
ОСОБА_2а до «шашлички» і той дав йому 100 грн. Він бачив, як ОСОБА_2
обшуковував кишені у ОСОБА_23, бачив мобільний телефон, який спочатку був у
ОСОБА_23, а потім у ОСОБА_2а. Саме цей телефон ОСОБА_2 продав і розрахувався з
ним.

Із
показань свідкаОСОБА_24. вбачається, що ОСОБА_2а він декілька раз бачив поблизу
«шашличної». Він придбав мобільний телефон «Самсунг» у знайомої ОСОБА_2а, який
у нього вилучили працівники міліції.

Допитана
свідокОСОБА_25 пояснила, що ОСОБА_2. запропонував їй надати послуги інтимного
характеруОСОБА_23 від якого і отримала 40 грн. ОСОБА_2 почав з'ясовувати у
ОСОБА_23, чи розрахувався він з таксистом, той обіцяв це зробити коли його
відвезуть додому. ОСОБА_2 вимагав, щоб потерпілий залишив у заставу мобільний
телефон. Біля будинку потерпілого бачила бійку між ним, ОСОБА_2ом і таксистом.
У подальшому ОСОБА_2 попросив її продати мобільний телефон «Самсунг», якого
раніше в нього не було.(т.2 а.с. 141-142)

Відповідно
до протоколу добровільної видачіОСОБА_26. мобільного телефону «Самсунг Е-360»
ІМЕІ 23003, який належав потерпілому . (т.2 а.с. 127)

Згідно
протоколу впізнанняОСОБА_23 вказав на фото ОСОБА_2 та пояснював, що саме він
наніс йому тілесні ушкодження і заволодів мобільним телефоном та грошима, (т.2
а.с. 135-136)

За
висновком товарознавчої експертизи № 246 від 01.08.2006 р. вартість мобільного
телефону складає 997, 5 грн. (т.2 а.с. 149-152)

7

Під час
проведення очної ставки між ОСОБА_2. та ОСОБА_24. вони підтвердили вище вказані
обставини, (т.2 а.с. 241-242)

Твердження
ОСОБА_2а про те, що він вказаної суми грошей у потерпілого не забирав,
спростовується зазначеними доказами.

Епізод 7

Показаннями
потерпілого ОСОБА_27 що до нього приходив додому невідомий чоловік і просив
солярки. Він йому дав, а через деякий час виявив, що бак з якого він зливав
солярку пустий. Через деякий час до нього з'явилися працівники міліції із
ОСОБА_2ом якого він впізнав та зрозумів, що саме він вчинив у нього крадіжку
солярки.

СвідокОСОБА_28у
суді підтвердив, що придбав у ОСОБА_2 6-7 каністр дизельного пального, а це
близько 200 л.

Відповідно
до протоколу впізнання від 24.07.2006 р. свідок ОСОБА_29 вказав на ОСОБА_2 як
на особу, якій він на початку липня 2006 р. позичив дизельне пальне, а
наступного дня виявив, що з баку його автомобіля зникло близько 200 л дизельного
пального, (т.2 а.с. 173)

Згідно
протоколу пред'явлення фотокарток на впізнання від 27.07.2006 р.ОСОБА_28впізнав
ОСОБА_2 і пояснив, що саме у нього на початку липня 2006 року, він придбав
дизельне пальне в кількості близько 180 л. (т.2 а.с. 176)

Твердження
ОСОБА_2а, що він не міг вчинити даний злочин, так як перебував у місцях
позбавлення волі, спростовується матеріалами справи. Згідно постанови
Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2006 року він був звільнений з
під варти та застосовано запобіжний захід, - підписку про невиїзд, а був
затриманий лише 12 липня 2006 року за вчинення адмінпроступку, тобто 6.07.2006
року він перебував на волі і міг вчинити вказаний злочин.

Епізод 9

Із
досліджених судом показань потерпілого ОСОБА_30. від 24.07.2006 р., той пояснював
протягом досудового слідства, син йому повідомив, що додому приходив невідомий
чоловік, який ходив по будинку, а потім вийшов і уїхав на зеленому Москвичі.
Повернувшись додому він виявив, що з будинку пропав мобільний телефон Нокіа
6230 із стартовим пакетом та грошима на рахунку, а також гроші в сумі 532 грн..
Невдовзі працівники міліції затримали ОСОБА_2 у якого вилучили його телефон .
(т.4 а.с. 39)

Відповідно
до показань свідка ОСОБА_30 від 24.07.2006 р. той пояснив, що 12.07.2006 р. він
побачив у будинку невідомого чоловіка, який запитав батька. Він хотів йому
зателефонувати та побачив, що той чоловік виходить із спальні його батьків
потім вийшов з будинку. Зайшовши до спальні побачив, що ящик трюмо відчинений,
а з гаманця зникли гроші. Також виявив пропажу грошей, які лежали на
мікрохвильовій пічці та мобільного телефону . Після цього зателефонував
батькові .(т а.с. 41)

Із
досліджених судом показань свідка ОСОБА_31від 18.07.2007 p.,
вбачається що підвозив ОСОБА_2а до с. Бутенки Кобеляцького району. З будинку
той вийшов з пачкою грошей купюрами по 5-10 грн., а також з мобільним телефоном
Нокіа і він відвіз його до м. Полтави, (т.4 а.с. 31-32)

Аналогічні
показаннями протягом слідства дав і свідок ОСОБА_32.(т.4 а.с. 36-37)

Під час
огляду від 12.07.2006 р.
у ОСОБА_2 вилучено два мобільних телефони, в тому числі і Нокіа 6230, який зі
слів ОСОБА_2 він викрав з будинку в с
Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, (т.4 а.с. 13), (т.4 а.с.
29)

За
висновком товарознавчої експертизи № 42 від 04.08.2006 р. вартість наданого на
дослідження мобільного телефону Нокіа - 6230 склала 1350 грн., стартового
пакету «Джине» - 40 грн. ; картки пам'яті ММС-РС - 200 грн. (т.1 а.с. 44)

8

Зважаючи
на викладені докази в обґрунтування вини обох підсудних, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_2: за ч.2 ст. 185
КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за
ч.3 ст. 185 КК України, за тих же кваліфікуючих ознак, а також із проникненням
у житло; за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), вчинений повторно, та за ч.3 ст. 186 КК України, як грабіж вчинений
не тільки повторно, а із проникненням у житло.

Вірно
кваліфіковано і дії ОСОБА_7 за ст. 395 КК України, який самовільно залишив
місце свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Слід
погодитися із кваліфікацією дій ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 187 КК України,
тому що вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з
насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров'я особи яка зазнала нападу,
а також з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою
змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

За таких підстав
апеляції засуджених не підлягають задоволенню.

Щодо
апеляційного подання прокурора, то його слід задовольнити з таких мотивів.

Суд
визнав, що ОСОБА_2 вчинив крадіжку мобільного телефону „NOKIA 2650",
вартістю 418 грн. із сім-картою „Джине", вартістю 40 грн. з грошима на
рахунку в сумі 10 грн., що належав ОСОБА_33 чим завдав матеріальну шкоду на
загальну суму 468 грн.

Відповідно
до Закону України від 2 червня 2005 року №2635 «Про внесення змін до Кодексу
України про адміністративні правопорушення», який вступив у силу 30 червня 2005
року, визнано, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства,
привласнення чи розтрати слід вважати, якщо вартість такого майна на момент
вчинення правопорушення не перевищує трьох неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Відповідно
до п.22.5 ст. 22 Закону України від 22 траня 2003 року «Про податок з доходів
фізичних осіб», який набрав чинності 1 січня 2004 року, для кваліфікації
злочинів, сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової
соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 ст. 6 цього Закону
для відповідного року з урахуванням положень п.22.4 ст. 22 Закону.

Виходячи
із цього, кримінально караним діянням у цей період часу, буде, якщо вартість
майна складатиме більше 525 грн., що у даному випадку 468 грн. є недостатньою
сумою для визнання особою винною.

За таких
підстав підлягає виключенню із вироку суду епізод №8 через відсутність ознак
складу злочину у діях ОСОБА_2а відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 КПК України.

Судом
перевірялись показання ОСОБА_2 щодо його самообмови під тиском працівників
міліції. Так, ОСОБА_2. стверджував, що в Полтавському РВ УМВС на нього чинився
фізичний тиск, як працівниками Полтавського так і Київського РВ ПМУ, внаслідок
якого він у липні 2006 р. змушений був написати явки з повинною. Йому викликали
швидку допомогу до Полтавський РВ. Допитані судом співробітники Полтавського РВ
ОСОБА_34. та ОСОБА_35 заперечували такі дані засудженого.

Згідно
повідомлення станції швидкої медичної допомоги у липні 2006 р. викликів до
ОСОБА_2 не зареєстровано. Заперечував застосування недозволених методів
слідства відносно ОСОБА_2 і ОСОБА_36який затримував останнього у м. Полтаві
після вчинення злочину та відбирав у нього явки з повинною. ОСОБА_2.
добровільно писав явки з повинною, які потім перевірялись. Допитаний судом
ОСОБА_37підтвердив, що він дійсно разом з ОСОБА_2. їздив затримувати ОСОБА_7.
Однак ні він, ні інші працівники міліції не застосовували до ОСОБА_2 заходи
фізичного впливу, на які той вказував.

Призначаючи
покарання необхідне і достатнє для виправлення підсудних та попередження
скоєння ними нових злочинів, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особи винних, роль кожного з них у вчиненому, а також конкретні обставини справи.

9

Судом враховано всі
обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_7, а саме перебування на його
утриманні неповнолітніх дітей, щире каяття в скоєні порушення правил
адміністративного нагляду; другорядну роль у вчиненні розбійного нападу.

Обставинами,
що пом'якшують покарання у ОСОБА_2 обґрунтовано визнано його незадовільний стан
здоров'я.

Доводи
ОСОБА_2а, що суд не застосовував технічну запис фіксування судового процесу за
його заявою від 15.03.2007 року, спростовується наявністю у матеріалах справи
носія фіксування такого процесу із 19.03.2007 року технічними засобами.

Порушень
чинного кримінально-процесуального законодавства, на що вказували засуджені в
апеляціях які були б перепоною для постановления
вказаного вироку, місцевий суд не допустив.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне
подання помічника прокурора Київського району м. Полтави з внесеними змінами
задовольнити повністю, апеляції засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Вирок
Київського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2007 року щодо ОСОБА_2
змінити, виключити із нього посилання суду на визнання його винним за епізодом
крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_13. від 10 липня 2006 року за відсутності
ознак складу злочину у його діях відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 КПК України, у
іншій частині цей вирок суду залишити без змін .