Справа № 1906/1-9/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

""10" березня 2011 р.

Збаразький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Іванюк Л.О.

з участю прокурора Добрянської Н.М.

та захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, невійськовозобов`язаного, не одруженого, раніше не судимого,

за ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці жовтня 2009 р. ОСОБА_3, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проник в приміщення житлового будинку ОСОБА_4, що розташований в с.Лози по вул.Гагаріна, 40 Збаразького району Тернопільської області, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 640 грн, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та пояснив, що дійсно він в жовтні 2009 р., перебуваючи в с.Лози Збаразького району пішов до одного будинку, щоб попросити їсти. Він зайшов в будинок, вхідні двері були відчинені. Побачивши, що в будинку нікого немає він знайшов в шафі сумочку в якій було близько 700 гривень та викрав їх. Далі він вийшов на вулицю і почав кликати людей. З одного будинку вийшла жінка він попросив поїсти, однак вона йому не дала. Тоді на велосипеді під`їхала інша жінка і запитала його, що він робив у її господарстві, він сказав що хотів попросити поїсти. Потім він поїхав в м.Тернопіль.

Крім визнання вини самим ОСОБА_3, його вина у вчиненому злочині знайшла також знайшла своє підтвердження іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до показів потерпілої ОСОБА_4 в кінці жовтня 2009р. вона знаходилась в сутеринах свого житлового будинку, що в с.Лози Збаразького району. Вона почула, що хтось ходить по кімнатах. Коли вона вийшла на подвір`я, то вже нікого не було і вона поїхала на велосипеді по вулиці, щоб подивитись хто це міг бути. На подвір`ї свої сусідки ОСОБА_5 вона побачила невідомого чоловіка і запитала чому він заходив в її будинок. Він відповів, що в будинку не був і попросив у неї поїсти. В листопаді 2009р. вона виявила крадіжку грошей і звернулась у міліцію (а.с.25-26).

Згідно показів свідка ОСОБА_6 в кінці жовтня 2009р. вона знаходилась у себе вдома. До неї на господарство зайшов невідомий чоловік та попросив поїсти. Тоді до нього під`їхала її сусідка ОСОБА_4 та почала з ним розмовляти, після чого вони пішли в сторону смт.Вишнівець (а.с.36).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 упізнала ОСОБА_3, як особу, яка в кінці жовтня 2009р. вона бачила біля свого господарства та давала йому продукти харчування (а.с.37-39).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події, де підсудний ОСОБА_3 показав як він вчинив крадіжку в будинку ОСОБА_4 в с.Лози Збаразького району (а.с.41-46).

Відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 234 ОСОБА_3 на період вчинення інкримінованого йому злочину виявляв аномалію розвитку у вигляді легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю. Вищевказаний розлад позбавляв його можливості в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 виявляє легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, внаслідок чого не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 виявляє легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю та потребує застосування до нього амбулаторного примусового лікування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства дії ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення, кваліфіковано вірно.

Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

За таких обставин, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_3 слід застосувати заходи медичного характеру - амбулаторного примусового лікування у Дубенській районній комунальній лікарні Рівненської області

Керуючись ст.ст.20, 93, 94 КК України, ст.ст. 419-421 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру - амбулаторного примусового лікування у Дубенській районній комунальній лікарні Рівненської області.

Запобіжний захід тримання під вартою підсудному ОСОБА_3 скасувати, звільнивши його з-під варти у залі суду негайно.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом 7 діб.

Суддя А. І. Левків