Справа № 1-101
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

19 травня 2008 року Лохвицький
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -
Сегет Я.С.

при секретарі -
Волошиній Л.О.

за участю прокурора -
Соболєва О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лохвиці кримінальну справу
по обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця

і мешканця АДРЕСА_1, ук-

раїнця,
громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, дітей не має,

навчається в
Лохвицькому ПТУ № 27, вироком Миргородського міськрайонним суду

від 26.02.2008р.
судимого за ч. 3 ст. 185 КК України до 240 годин громадських ро-

біт, в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1, будучи засудженим вироком
Миргородським міськрайонним судом
Поставсь-кої області від 26.02.2008р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 240 годин
громадських робіт, і відбуваючи покарання у дочірньому підприємстві «
Комунсервіс » Лохвицького виробничого управління житло-во-комунального
господарства, що розташованого в м. Лохвиці по вул. Журавського - 32,
перебуваю-чи на обліку в КВІ УДДУ ПВП в Полтавській області, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний харак-тер своїх дій, передбачаючи настання суспільно
небезпечних наслідків і бажаючи так діяти, умисно ухилявся від відбування
громадських робіт, що проявилося в тому, що він протягом березня 2008р. по 14
травня 2008р. включно, жодного дня не з»являвся на громадських роботах без
поважних причин.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1вину в скоєнні злочину визнав в повному об”є-мі, щиро розкаявся.

Як видно з пояснень підсудного ОСОБА_1,
він дійсно будучи засудженим згідно вироку Миргородського міськрайонного суду
від 26.02.2008р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 240 годин грома-дських робіт,
які він повинен був відбувати в м. Лохвиці в ДП « Комунсервіс » на визначених
об»єк-тах у вільний від постійного місця робот та навчання час. З ним провели
бесіду та інструктаж в ДП «
Комунсервіс », закріпили за ним свого працівника. Він повинен був працювати на
громадських ро-ботах кожного дня по 4 години в день починаючи з 21.03.208р. в
період часу з 13-00 години до 17-00 години, після навчання. Після цього
ОСОБА_1жодного разу до ДП « Комунсервіс » не з»явив-ся і на громадські роботи
не ходив, так як йому соромно ходити по місту з мітлою та замітати, чи
ви-конувати інші роботи такого роду, тому що він тут проживає і його знають люди та його друзі. ОСОБА_1
вирішив не ходити на громадські роботи.

У відповідності до вимог ст. ст. 299,
301-1 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи лише
допитом підсудного ОСОБА_1 і даними, які характеризують його особу.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_1 суд
прийшов до висновку, що його вина пов-ністю доведена.

Суд вважає, що навмисні дії ОСОБА_1,
скоєні з прямим умислом, що виразились в ухиле-нні від відбування громадських
робіт особою, засудженою до цього покарання, вірно кваліфіковані ч. 2 ст. 389
КК України.

При визначенні виду і міри покарання
суд врахував, що ОСОБА_1вину в скоєнні злочи-ну визнав, щиро розкаявся, по
місцю проживання характеризується позитивно, має молодий вік. Дані обставини суд
визнає пом”якшуючими покарання.

Суд відмічає, що ОСОБА_1скоїв новий
навмисний злочин, маючи судимість за навмис-ний злочин, тим самим згідно ст. 34
КК України він допустив рецидив злочинів. Відмічену обставину суд, керуючись
ст. 67 КК України визнає такою, що обтяжує покарання.

Суд у відповідності до вимог ст. 65 КК
України, враховуючи тяжкість вчиненого, особу підсуд-ного, обставини, що
пом”якшують і обтяжують покарання, приходить до висновку, що виправлення та
перевиловання ОСОБА_1 можливе без
ізоляції від суспільства, звільнивши його у відповід-ності до ст. 75 КК України
від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов, речові докази і судові
витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 389
КК України до 2 ( двох ) років
обме-ження волі.

Керуючись вимогами ст. 75 КК України
суд звільняє ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо він на
протязі іспитового строку в 2 ( два ) роки не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України суд покладає
на ОСОБА_1 такі обов”язки:

- не виїзджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-викона-вчої системи;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з”являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу суд залишає підпис-ку про невиїзд.

На вирок
суду може бути принесена апеляція до Апеляційного суду Полтавської області на
про-тязі 15 діб з моменту його проголошення.

Вирок постановлено
і виготовлено суддею в нарадчій кімнаті на комп”ютері.

СУДДЯ Я. С. СЕГЕТ

" З оригіналом згідно "

Голова суду
Савинський Г.Б.

Ст. секретар Городецька С.Б.