Єдиний унікальний номер:448/1741/14-к
Провадження № 1-кп/448/4/15
В И Р О К

Іменем України

08.06.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Мостиська кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лазо Лазовського району Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №6 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №6 митного поста «Мостиська» Львівської митниці та являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище (це особи, посади яких, згідно із ст.25 Закону України «Про державну службу» віднесені до 3, 4, 5 та 6 категорії. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну службу» службовцями, які займають посади, віднесені до 6 категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг, тобто ОСОБА_5 згідно займаної посади є особою, яка займає відповідальне становище), маючи 12 ранг державного службовця, в порушення п.п.1.4, 1.5, 2.1, 2.7, 2.13, 2.17, 3.5, 3.7, 4.3 посадової інструкції державного інспектора ВМО №6 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Міндоходів, затвердженої начальником Львівської митниці Міндоходів від 28.01.2014, державний інспектор зобов`язаний дотримуватися норм чинного законодавства при здійсненні митних формальностей щодо товарів та інших предметів, які переміщуються через митний кордон України, знати Конституцію України та закони й інші нормативно правові акти з питань митної справи та зокрема антикорупційне законодавство, брати участь у проведенні митного оформлення та митного контролю з додержанням установлено порядку при переміщенні через митний кордон України товарів та громадян, у межах наданих повноважень здійснювати контроль за дотриманням громадянами умов переміщення товарів, щодо яких застосовуються миті процедури, що передбачають спеціальні форми декларування, через митний кордон України, здійснювати митний огляд (огляд товарів, що переміщуються через митний кордон України, особистий огляд громадян), здійснювати контроль за правильністю визначення декларантом митної вартості з метою виявлення і недопущення фактів ухилення від оподаткування у повному обсязі при митому оформленні товарів, вимагати від громадян, які прямують через митний кордон подання документів, передбачених законодавством на право переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів, у разі встановлення ознак контрабанди та порушень митних правил, приймати рішення про затримання громадян, товарів за погодженням з заступником та начальником відділу, нести відповідальність за дії, які дискредитують не тільки посадову особу, а й Міністерство доходів і зборів України, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

У вересні 2014р. ОСОБА_6 , який зареєстрований як приватний підприємець, вирішив займатись переміщенням з Республіки Польща на митну територію України через піший пропускний пункт митного поста «Мостиська» Львівської митниці мобільних телефонів з метою їх подальшої реалізації на території України.

Згідно зі ст. 374 Митного кодексу України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних) сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України в ручній покладі та/або у супроводжуваному багажі через інші, відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до ст.197 МКУ встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ч.1 ст.364 МК України розділу XII «Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України» (до складу якого входить ст. 374 МК України) розділ регулює умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. У випадку переміщення громадянами-підприємцями через митний кордон України товарів, пов`язаних зі здійсненням ними підприємницької діяльності, митне оформлення здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами України для підприємств. Положення цього розділу в такому випадку не застосовуються.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_6 вирішив купувати на території Республіки Польщі мобільні телефони марки «Аррlе Ірhоnе 4s» через посередників, а саме осіб, які мешкають поруч з державним кордоном України та Республіки Польщі, за ціною еквівалентною 300 доларам США. В подальшому вказані особи повинні були переміщувати мобільні телефони через митний кордон України в межах передбаченої законодавством неоподатковуваної норми. Загалом ОСОБА_6 планував перемістити 200 мобільних телефонів через митний кордон України.

Приблизно о 9.00 годині 09.09.2014р. ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 , який разом з ОСОБА_8 , за раніше досягнутою з ОСОБА_6 домовленістю, переміщували для нього мобільні телефони «Аррlе Ірhоnе 4s» через митний кордон України, і повідомив, що під час перетинання державного кордону їх затримали співробітники пішохідного митного поста «Мостиська» Львівської митниці у зв`язку з нібито порушенням митного законодавства під час переміщення мобільних телефонів, при цьому працівники митниці вимагають, щоб ОСОБА_6 , як власник мобільних телефонів, прибув до митного поста «Мостиська» для з`ясування обставин.

Цього ж дня, приблизно о 10.00 годині ОСОБА_6 прибув до ВМО №6 митного посту «Мостиська» Львівської митниці, який розташований за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Шегині, вул.Дружби, 201, де зустрівся з заступником начальника ВМО №6 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_9 та державним інспектором цього відділу ОСОБА_5 , які затримали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за нібито порушення митних правил.

Під час розмови у приміщенні службового кабінету за вказаною вище адресою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , будучи службовими особами, які займають відповідальне становище, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, висунули вимогу ОСОБА_6 щодо надання їм неправомірної вигоди в сумі 20 доларів США за кожний мобільний телефон марки «Аррlе Ірhоnе 4s», тобто на загальну суму 4000 доларів США за безперешкодний ввіз на територію України 200 мобільних телефонів.

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , вимагаючи неправомірну вигоду, діючи всупереч інтересам служби та правам і законним інтересам ОСОБА_6 , який сприймав їх, як посадових осіб, відповідальних за здійснення митного контролю товарів, пригрозили йому, що у разі відмови від передачі неправомірної вигоди, останній не зможе ввозити мобільні телефони через створення перешкод ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , оскільки вони будуть проводити оцінку мобільного телефону за ціною вище, ніж неоподатковувана норма, а саме 500 євро, після чого вилучать мобільні телефони й притягнуть останнього до відповідальності за порушення митних правил.

Згідно з висунутою вимогою ОСОБА_6 повинен був передати ОСОБА_9 та ОСОБА_5 обумовлену неправомірну вигоду на загальну суму 4000 доларів США, після перевезення 200 мобільних телефонів. ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище, можуть вжити заходів, в результаті яких він не зможе завозити мобільні телефони на територію України, вимушений був погодитись на висунуту вимогу.

Приблизно о 10.00год. 29.09.2014р. ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , прибув до приміщення ВМО №6 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, який розташований за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Шегині, вул.Дружби, 201.

В ході зустрічі обвинувачений ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи своє службове становище, за попередньою змовою із заступником начальника ВМО №6 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_9 , одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду поєднану з вимаганням в сумі 4 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на 29.09.2014р. становило 51632,8 гривень, за безперешкодний ввіз у період з 09.09.2014р. по 29.09.2014р. на територію України 200 мобільних телефонів «Аррlе Ірhоnе 4s», яку в подальшому передав ОСОБА_9 для розділення коштів між собою, але з причин, які від нього не залежали, останній не встиг розділити неправомірну вигоду, оскільки був затриманий співробітниками Служби безпеки України та Генеральної прокуратури України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що перебуваючи на посаді державного інспектора ВМО №6 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, тобто, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою з заступником начальника вказаного відділу ОСОБА_9 , діючи з використанням свого службового становища, 29.09.2014, перебуваючи на території ВМО №6 митного посту «Мостиська» Львівської митниці, який розташований за адресою: Львівська область, Мостиський район, с. Шегині, вул. Дружби, 201, вчинив одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 в сумі 4 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на 29.09.2014 становило 51632,8 гривень, поєднане з вимаганням за безперешкодний ввіз у період з 09.09.2014 по 29.09.2014 на територію України 200 мобільних телефонів марки «Аррlе Ірhоnе 4s».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, підтвердивши вищевказані обставини вимагання і одержання неправомірної вигоди в сумі 4000 дол.США, вчинене групою осіб. Кається у вчиненому, просить суд суворо його не карати.
Крім зізнання, винність обвинуваченого доводиться такими доказами по справі:

- показання свідка ОСОБА_10 , начальника пішого митного поста «Мостиська» Львівської митниці, який в судовому засіданні показав, що 29.09.2014р. біля 09.30год. знаходився на робочому місці в кабінеті разом із ОСОБА_9 . Через деякий час в кабінет зайшов ОСОБА_5 , якому ОСОБА_9 сказав дати Гнатіву те, що вони напрацювали у його відсутності. Тоді ОСОБА_5 кинув на стіл ОСОБА_9 згорток, який впав зі стола на підлогу і ОСОБА_5 вийшов із кабінету. В цей момент забігли працівники прокуратури і СБУ, які підняли цей згорток, та як виявилось це були гроші в кількості 4000 дол.США;

- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , які в судовому засіданні дали між собою аналогічні покази та пояснили, що 09.09.2014р. рухаючись пішим переходом із Республіки Польща в Україну їх зупинив працівник митного посту «Мостиська» Львівської митниці, а саме обвинувачений ОСОБА_5 , який побачивши факт переносу ними мобільних телефонів сказав викликати їх власника, що вони і зробили. Через пів години прийшов ОСОБА_6 , який розмовляв із ОСОБА_9 після чого їх відпустили і вони відділи телефони ОСОБА_6 ;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що не був очевидцем факту отримання хабара обвинуваченим, лише підтвердив той факт що у вересні місяці 2014р. переносив двічі телефони з Республіки Польща в Україну , однак митники до нього жодних претензій не мали;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , співробітника митного поста «Мостиська» Львівської митниці, який показав, що 29.09.2014р. знаходився на роботі та написав заяву на відпустку, яку передав ОСОБА_14 в кабінеті. Біля 10.00 год. невідомі звалили його на підлогу в приміщенні пішого переходу та завели в кабінет до Гнатіва, там ОСОБА_9 і ОСОБА_5 одягнули кайданки. Між стіною і столом виявили 4000 дол. США. В ході огляду місця події в ОСОБА_5 , при скануванні невідомим йому приладом, руки світилися зеленим кольором.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, останній та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю. Вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.368 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.
Враховується також, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальні правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, ніде не працює.
Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 368 КК України із застосуванням іспитового строку (ст.75 КК України) та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із з організаційно-розпорядчими функціями на всіх державних підприємствах, установах, організаціях та працівника митного органу, і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» , якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги вимоги ст.77 КК України про виключний перелік додаткових покарань, які можуть бути застосовані при застосуванні судом ст.75 КК України, суд виключає застосування додаткового покарання - конфіскацію майна обвинуваченого, передбачену ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, значених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.

Враховуючи наведене та те, що гроші в сумі 4000 дол. США, які належать ОСОБА_6 , підлягають поверненню останньому, як законному володільцю, суд приходить до висновку про недоцільність застосування спеціальної конфіскації, передбаченої в санкції ч.3 ст.368 КК України.
Між тим, відповідно до ст.54 КК України засуджена за тяжкий злочин особа, яка має ранг та спеціальне звання, може бути позбавлена за вироком суду цього рангу та звання. Так як обвинувачений вчинив тяжкий злочин, тому суд вважає за необхідне позбавити його 12 рангу державного службовця.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Так, речові докази мобільний телефон марки «Нокія 6700 Класік» підлягає поверненню обвинуваченому, оскільки судом не було застосовано додаткового покарання у виді конфіскації майно, а також підлягає поверненню у Львівську митницю ДФС у Львівській області формена куртка ОСОБА_5 .

Долю інших речових доказів суд вважає на даний час не можливо вирішити, оскільки ще здійснюється досудове розслідування відносно ОСОБА_9 , а 03.12.2014р. матеріали кримінального провадження відносно такого виділено в окреме провадження у зв`язку з хворобою підозрюваного, і дані речові докази мають важливе значення в подальшому при досудовому слідстві щодо ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений за час розгляду кримінального провадження не ухилявся від явки у судові засіданні, сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, шанобливо ставився до учасників процесу, а також враховуючи визначений судом вид покарання, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями на всіх державних підприємствах, установах, організаціях та працівника митного органу, строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 77 КК без конфіскації майна та без спеціальної конфіскації.
Відповідно до ст.54 КК України позбавити ОСОБА_5 12 рангу державного службовця.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи та навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Речові докази мобільний телефон марки «Нокія 6700 Класік», який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Генеральної прокуратури України, повернути ОСОБА_5 , формену куртку ОСОБА_5 , - яка знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Генеральної прокуратури України, - повернути у Львівську митницю ДФС у Львівській області
Процесуальні витрати за проведення по справі експертиз в сумі 1478 (одна тисяча чотириста сімдесят вісім) гривень 40коп. стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили

«___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1