Справа № 192/239/14
Провадження № 1-в/192/98/14
Ухвала

"19" травня 2014 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:

5 травня 2014 року до суду з прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт кримінального провадження № 0000112 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.

Перелік вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, закріплений у ст.291 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 зазначеної статті обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У п.3 ч.3 ст.314 КПК України закріплена вимога відповідності обвинувального акту КПК України, тобто, не лише вимогам ст.291 КПК України.
За змістом ст.291 та п.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Зазначені обставини повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

Даний обвинувальний акт вимогам КПК України не відповідає.

Направлений прокуратурою обвинувальний акт не містить такої обов`язкової його частини, як формулювання обвинувачення.

Органом досудового розслідування діяння ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України: порушення ПДР України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
З фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, убачається, що у справі двоє потерпілих: ОСОБА_6 син загиблого у ДТП ОСОБА_7 , та пасажир ОСОБА_8 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження, однак дії ОСОБА_4 не кваліфіковані за ознакою заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, яка також передбачена диспозицією ч.2 ст.286 КК України.

Крім того, згідно обвинувального акту, пасажиру ОСОБА_7 в ДТП заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, що «стоять у прямому причинному зв`язку з наступом смерті». Однак, в обвинувальному акті не зазначено, що смерть постраждалого дійсно настала, та час настання смерті.
У якості потерпілих (стор.4 обвинувального акту) зазначено двоє потерпілих на прізвище Грек: ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із змісту обвинувального акту неможливо встановити, чи це одна й та сама особа, чи різні особи.

Тяжкість тілесних ушкоджень в обвинувальному акті визначена так, як вона встановлена одним з доказів: висновками експерта, а не так, як прокурор вважає встановленими відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Обвинуваченому інкримінується порушення вимог п.12.1 ПДР України, «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Зазначено, що, з технічної точки зору, це порушення знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Обвинувачення в частині обставин кримінального правопорушення конкретно не викладено, механізм ДТП та одержання тілесних ушкоджень постраждалими не встановлено.
Не зазначено, яких саме вимог п.12.1 ПДР не дотримався, чи які вимоги порушив водій із тих, які зазначені у п.12.1 ПДР, які обставини при виборі швидкості він не врахував.
Не зазначено встановлений конкретний механізм наїзду: якими частинами автомобіль контактував з деревом, як заподіяні тілесні ушкодження: одночасно обом пасажирам чи в інший спосіб, куди прийшовся удар (удари), де сиділи пасажири в момент ДТП і т.ін.

В порушення п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей про наявність чи відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно зі ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Згідно статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора.
Відповідно до ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування неповно відображений перелік всіх процесуальних дій та рішень, прийнятих під час досудового розслідування, оскільки із обвинувального акту слідує, що в ході досудового розслідування були проведені й інші процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення, які не зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що суперечить вимогам ст. 109 КПК України.
Реєстр не містить повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про початок досудового розслідування, про доручення проведення досудового розслідування певному слідчому.
Відсутня в ньому інформація про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків як підозрюваному, так і потерпілим.

У обвинувальному акті в якості потерпілих зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , але в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про вчинення такої обов`язкової процесуальної дії як визнання даних осіб потерпілими під час досудового розслідування.
Відсутні в реєстрі й дані про оголошення підозрюваному про завершення досудового розслідування, обов`язковість якого регламентована ч.1 ст. 290 КПК України.
Вказані у реєстрі процесуальні рішення про приєднання речових доказів не містять переліку речових доказів та інформації про місце їх зберігання.

Крім того, слідчим, в порушення вимог КПК України, повідомлення про підозру включено до переліку процесуальних рішень, хоча внесення повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не рішенням, яке, у відповідності до вимог ст. 110 КПК України, оформлюється постановою на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

У х в а л и в:

Обвинувальний акт кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий