Справа № 11-770-2007 p. Головуючий суду
305 ч.2, 309 ч.1 Шаманська
України Доповідач
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого Ржепецького О.П.

суддів Куценко
О.В., Погорєлової Г.М.

за участю
прокурора Захарченка Д.В. розглянула
у відкритому судовому
засіданні в м.
Миколаєві матеріали кримінальної
справи за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2.
на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2007 p., яким

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, раніше не
судимого засуджено за ст.305 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України на
2 роки позбавлення волі, без конфіскації майна, за 309 ч.1 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання
більш суворим ОСОБА_1
визначено до відбуття 2 роки
позбавлення волі.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів у сфері обігу
наркотичних засобів.

12.03.2007
р. ОСОБА_1 прийнятий матросом на теплохід "SEAGREETING", прапор Ліберія.

У період
з 17 по 19.04.2007 p.,
під час знаходження в порту Конакрі (Гвінея), при завантаженні теплоходу
бокситами, ОСОБА_1 придбав у невстановленої особи наркотичні засоби з канабісу:
марихуану та гашиш для власного вживання. Придбані засоби були у розфасованому
виді, знаходилися в пакунках та згортках, поміщені в загальний пакет.

19.04.2007
p., після
відбуття теплоходу з порту, ОСОБА_1 розташував придбані наркотичні засоби під
диваном в приміщенні під басейном на 2-й шлюпковій палубі теплохода.

У період
з 19 по 28.04.2007 p.,
ОСОБА_1, слідуючи на даному теплоході, вжив частину наркотичного засобу з
канабісу, а решту знов розташував в тому ж самому місці.

28.04.2007
p., після
проходження теплоходом Гібралтарської протоки Середземного моря, усвідомлюючи,
що теплохід слідує в Україну до Дніпро -

Бузького
морського торговельного порту та що існує заборона ввозу в країну наркотичних
засобів, з метою їх подальшого особистого вживання, ОСОБА_1 вирішив перевезти
наркотичні засоби через митний кордон України з приховуванням від митного
контролю.

07.05.2007
р. ОСОБА_1 прибув на теплоході в зазначений морський порт в зону діяльності
Миколаївської митниці. При цьому, реалізуючі свій намір, він незаконно
перемістив через митний кордон України, який співпадає з державним кордоном
України, наркотичні засоби з канабісу: марихуану та гашиш, приховані ним під
диваном в приміщенні під басейном на 2-й шлюпковій палубі теплохода.

Того ж
дня, знаходячись в зоні митного контролю пункту пропуску «Дніпро-Бузький», ОСОБА_1
пред'явив працівникам митного контролю власноруч заповнену та підписану митну
декларацію від 07.05.2007 р.
, в який умисно приховав факт переміщення ним через митний кордон України
наркотичних засобів. Крім того, при проведенні митного контролю він усно заявив
працівникам митниці, що наркотичні засоби через митний контроль України він не
переміщує.

Проте,
07.05.2007 p.,
під час проведення митного догляду приміщень теплоходу, митники виявили під
диваном в приміщенні під басейном на 2-й шлюпковій палубі теплоходу пакунки та
згортки, в яких знаходилися наркотичні засоби, вагою згідно з висновками
судово-хімічної експертизи : марихуана 22,78 гр., гашиш й 1,36 гр.

В
апеляціях засуджений ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2просять вирок суду змінити,
призначене покарання пом'якшити. Посилаються на першу судимість ОСОБА_1, щире
каяття, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини,
батька-інваліда та вказують, що засуджений постійно працював, характеризується
виключно позитивно.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Апелянтами
не оспорюється доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів у сфері обігу
наркотичних засобів за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація дій
засудженого за ст.ст. 305 ч.2, 309 ч.1 КК України.

Щодо
покарання, то воно ОСОБА_1 призначено з додержанням вимог ст.ст.65,66 КК
України, тобто з урахуванням вчинення засудженим двох злочинів - тяжкого і
середньої тяжкості, обставин, які пом'якшують покарання - щирого каяття,
активного сприяння розкриттю злочинів, а також даних про особу засудженого,
який характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, 2006 р.
народження та батька-інваліда.

З
урахуванням сукупності наведених пом'якшуючих покарання обставин та особи
винного, суд, умотивувавши своє рішення, обґрунтовано призначив

ОСОБА_1 за
тяжкий злочин за ст.305 ч.2 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК
України, тобто нижче від найнижчої межи, встановленої санкцією статі закону та
без призначення передбаченого нею обов'язкового додаткового покарання у виді
конфіскації майна.

Крім
того, за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.1 КК України при визначенні
остаточного покарання ОСОБА_1 судом застосований принцип поглинення менш
суворого покарання більш суворим.

З
урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що немає підстав для подальшого
пом'якшення покарання, оскільки пом'якшуючи покарання обставини та дані про
особу засудженого, на які посилаються апелянти, судом враховані та в достатній
мірі, а призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.

Керуючись
ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2007 року у відношенні
ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляції засудженого та в його інтересах
захисника ОСОБА_2. - без задоволення.