Справа № 206/2702/15-к
Провадження № 1-кп/206/177/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" червня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, №0000507 внесене 11.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 дев"ятого дня у с. Ягідне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, маючого малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.07.1993 року Дніпропетровським обласним судом за ст.86-1, ч. 2 ст. 140, ст.44, ст.42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 12.08.1997 року на підставі амністії;

- 28.09.1998 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 26.06.2001 року на підставі відбуття строку покарання;

- 10.10.2002 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнився 16.09.2005 року умовно достроково з не відбутим строком 4 місяці 1 день;

- 05.12.2006 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнився 18.06.2010 року умовно достроково з не відбутим строком 2 місяці 18 днів;

- 20.01.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнився 04.12.2013 року умовно достроково з не відбутим строком 4 місяці 10 днів;

- 25.06.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 14.01.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

- 08.04.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 25.02.2015 року, приблизно о 17.30 год., йдучи по вул. Роторній, повз дільницю № 60 садового товариства «Придніпровець» в м. Дніпропетровську побачив, що на вказаній дільниці нікого немає. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, він зайшов через відкриту калитку на територію вказаного домоволодіння, де діючи умисно з корисливих мотивів, вчинюючи злочин повторно, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: металеві двері, які лежали на землі біля будинку, розмір яких становить 75*150 см., товщина 2мм., вага близько 35 кг., тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1345-15 від 24.03.2015 року у розмірі 145 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину свою визнав повністю, та підтвердив усі фактичні обставини викладені в установчій частині вироку, та показав, що він 25.02.2015 року, приблизно о 17.30 год., ішов по вул. Роторній, повз дільницю АДРЕСА_3 , він зайшов через відкриту калитку на територію вказаного будинку та викрав металеві двері, які лежали на землі біля будинку. Із викраденим пішов та розпорядився ним на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся.

В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений визнав свою провину та щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.65 ). На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває (т.1 а.п.66), має малолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Отже суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2015 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 26.03.2015 року.

Запобіжний захід, ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін, після чого скасувати.

Речові докази по справі:

- металеві двері, розміром 75*150 см., - повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 123грн., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №1345-15 від 24.03.2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1