справа № 603/1-170/1
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2011 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря судового засідання Гурковської Н.В., прокурора Копишинської О.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 3 вересня 2010 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 187 ч. 2, 69, 189 ч. 3, 69, 70 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, - за ст. 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2010 року близько 22 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку паркану, зайшов на подвіря будинку № 26 по вул. Гайдара в м. Бердичеві, де тимчасово проживав ОСОБА_3. Знаходячись біля вищевказаного будинку, ОСОБА_2, скориставшись тим, що двері квартири № 1 зазначеного будинку були незачинені, а ОСОБА_3 спав, проник до середини житла, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_4, саме :

мобільний телефон окіа1800в комплекті із зарядним пристроєм вартістю 299 грн. 25 коп., в середині якого знаходилась сім - карта оператора Київстарвартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 10 грн.;

мобільний телефон окіа N72в комплекті із зарядним пристроєм вартістю 495 грн;

куртку чоловічу зимову вартістю 330 грн.;

джинси чоловічі вартістю 150 грн.;

чоловічі черевики зимові вартістю 252 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1561 грн. 25 коп.

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину визнав повністю і по суті обвинувачення пояснив, що з потерпілим ОСОБА_4 він був знайомий раніше. 11 листопада 2010 року біля 17-18 години він зустрівся зі своїм знайомим, з яким вжив алкогольні напої. Коли йшов додому то побачив, що у вікні будинку, де жив потерпілий, горіло світло. Він подумав, що приїхав господар будинку і вирішив до нього зайти. Двері у будинок були не замкнені. Він зайшов в середину і побачив, що потерпілий спав. Він викрав з будинку мобільні телефони, куртку, джинси та черевики. Викрадені речі забрав до себе додому і там заховав. Потім вказані речі були вилучені працівниками міліції. Потерпілий не дозволяв йому заходити в будинок. Він розуміє, що вчинив злочин і жалкує з приводу вчиненого. Став на шлях злочину після смерті матері. В скоєному щиро розкаявся.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина підтверджується показами потерпілого , свідків та матеріалами справи, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_4, який пояснив, що по вул. Гайдара, 26 в м. Бердичеві він прожива тимчасово з дозволу господарки, доки її син знаходився за кордоном. З підсудним познайомився коли разом вживали алкогольні напої 11 листопада 2010 року він разом з сусідом повечеряв і ліг спати. Зранку помітив, що його обікрали. З будинку викрали два телефони, куртку, штани, черевики. Підсудного в той день в гості він не запрошував. Двері будинку на замок закриті не були. Викрадені речі йому повернуто, на суворості покарання підсудному він не наполягає;

показами законного представника підсудного ОСОБА_5, яка пояснила, що підсудний її брат, стосунки нормальні. Про вчинення підсудним злочину їй не було відомо. Брат їй нічого не розповідав. Про злочин вона дізналась від працівників міліції, які прийшли вилучати речі. Умови проживання у підсудного були нормальні, вчився посередньо. Інколи він приходив у стані алкогольного спяніння. Негативно на нього впливали друзі;

показами свідка ОСОБА_6, який пояснив, що з підсудним знайомий, оскільки він є його сусідом. Потерпілий теж винаймав по сусідству квартиру. В той день разом з потерпілим вони робили гараж і після роботи випили, після чого поросходились по домівкам. Ранком ОСОБА_4 прибіг і повідомив, що в нього викрали речі. Вони пішли до потерпілого додому і свідок бачив, що там були розкидані речі. Перед цією подією до власника будинку проникав підсудний, тому свідок подумав, що саме підсудний вчинив крадіжку. Через дня три він побачив ОСОБА_2 і запитав, чи не він вчинив крадіжку. Підсудний заперечив факт крадіжки. Потім він зізнався, що викрав у потерпілого речі. ОСОБА_4 в той вечір ночував сам і мабуть забув закрити двері;

показами свідка ОСОБА_7, який пояснив, що з підсудним він знайомий, потерпілого не знає. В той день разом з підсудним вони вживали алкогольні напої. О 22-23 годині ОСОБА_2пішов додому. Після цього свідок взнав, що ОСОБА_2 вчинив крадіжку;

показами свідка ОСОБА_8, який пояснив, що з потерпілим він не знайомий, підсудного знає. В один із днів він прийшов до ОСОБА_2 додому, де вони вживали пиво та розмовляли. Потім свідок побачив у підсудного мобільні телефони і запропонував йому помінятися. Телефони були "Нокіа". Вони помінялись телефонами, а потім працівники міліції повідомили, що телефони крадені і вилучили їх;

показами свідка ОСОБА_9, який пояснив, що з підсудним знайомий, потерпілого не знає. В один із днів разом з братом він прийшов до ОСОБА_2, де вони пили пиво. Брат почав мінятися з підсудним мобільними телефонами. Кому належали ті телефони, він не знав;

протоколом огляду місця події від 12 листопада 2010 року, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_1, де проживав потерпілий, та зафіксовано сліди злочину (а. с. 5-11);

протоколом огляду місця події від 16 листопада 2010 року, відповідно до якого було проведено огляд свідка ОСОБА_8, у якого було виялено мобільні телефони, належні потерпілому ОСОБА_4 ( а. с. 25-29 );

протоколом огляду речових доказів від 17 листопада 2010 року, відповідно до якого було проведено огляд речей, які ОСОБА_2 викрав у потерпілого ( а. с. 58);

заключенням судово-товарознавчої експертизи № 5/626 від 25 листопада 2010 року, відповідно до якого було визначено вартість речей, які були викрадені у потерпілого ( а. с. 77-94 ).

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного в скоєнні злочину.

Суд знаходить вину ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин тяжкий, особу винного, який характеризується позитивно, раніше судимий.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.п.1,3 КК України помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Суд виключає з обвинувачення підсудному помякшуючу покарання обставину- добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки така обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 ч.1 п.13 КК України обтяжує покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція підсудного від суспільства буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 3 вересня 2010 року

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати підлягають стягненню з підсудного.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_2 винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 3 вересня 2010 року, остаточно призначити ОСОБА_2 до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому не змінювати, залишити взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту його затримання, тобто з 16 листопада 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 980 грн. 40 коп. судових витрат.

Речові докази по справі телефони, куртку, джинси, черевики, інструкцію по експлуатації телефону, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4, залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий