У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Кривенди
О.В., Шевченко Т.В.

розглянула в судовому засіданні 01
лютого 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернігівської області від 21 березня 2006 року щодо ОСОБА_1

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігова, такого, що не має судимості, згідно
зі ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов'язків,
передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Прийнято рішення щодо заявленого потерпілим цивільного позову.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він 31 липня 2005 року, вдень,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в кав'ярні “Арго” по вул. Кирпоноса,
40 в м. Чернігові, під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних
стосунків, умисно схопив за ліву ногу ОСОБА_2, крутнув за неї та потягнув на
себе, від чого потерпілий упав на підлогу, а ОСОБА_1 на нього, чим умисно
заподіяв потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Чернігівської області від 21 березня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено,
перекваліфіковано його дії з ч. 1 ст. 122 КК України на ст. 128 КК України і
постановлено вважати його засудженим за цим законом на 2 роки обмеження волі зі
звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання
з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов'язків,
передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу. У решті вирок залишено без
зміни.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування ухвали
апеляційного суду щодо ОСОБА_1 та направлення справи на новий апеляційний
розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону і, даючи
свій аналіз доказам, які є у справі, зазначає, що апеляційний суд безпідставно
перекваліфікував дії засудженого ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 122 КК України на ст. 128
КК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити.

Рішення апеляційного суду про перекваліфікацію дій
засудженого ОСОБА_1 з ч. 1
ст. 122 КК України на ст. 128 КК України є обгрунтованим і належним чином
мотивовано.

Так, із матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_1 під час досудового та
судового слідства своєї вини у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження ОСОБА_2 не
визнав і показав, що коли між ними виник конфлікт і потерпілий потягнув його за
одяг, вони разом упали, при цьому за ногу потерпілого він не хапав, не крутив
її і не бив.

Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_2 виявлені середньої тяжкості
тілесні ушкодження у виді трьохкісточкового перелому лівої гомілки зі
зміщенням, підвивиху лівої ступні дозаду і дозовні, післятравматичних фліктен,
які могли утворитись від дії тупих предметів з елементами крутіння. Враховуючи
характер, локалізацію, механізм тілесних ушкоджень та показання потерпілого і
обвинуваченого судово-медичний експерт вважає, що ці тілесні ушкодження
потерпілий отримав при падінні з висоти власного зросту з елементом крутіння лівої стопи з наступним падінням біля чи на нього ОСОБА_1

Апеляційним судом проведено судове слідство, в ході якого
судово-медичний експерт ОСОБА_3, яка заслухала показання засудженого ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2, показала, що виявлений у
потерпілого ОСОБА_2 перелом
виник від крутіння тіла, а не ноги, як показував потерпілий, і за обставин,
наведених потерпілим ОСОБА_2, такий перелом не міг виникнути.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку
про те, що середньої тяжкості тілесні ушкодження були заподіяні ОСОБА_2 з необережності під час
бійки між ним і засудженим ОСОБА_1, яка виникла через неправомірну поведінку останнього та
перебування його у стані алкогольного сп'яніння.

Тому не можна погодись із доводами касаційного подання
про неправильне застосування апеляційним судом кримінального закону.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які
могли б бути підставою для зміни або скасування ухвали апеляційного суду, не
виявлено.

Отже, підстав для призначення кримінальної справи до
касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, у справі
щодоОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон О.Ф. Кривенда О.В. Шевченко Т.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф. Селівон