Пр. №1-кс/155/60/15
Справа №155/303/15-к
У Х В А Л А
іменем України

25 лютого 2015 року місто Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 27 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000273, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 27 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000273. Свою скаргу мотивує тим, що 13 січня 2011 року ОСОБА_6 у м.Горохові Волинської області шахрайським способом заволоділа належними заявнику грошовими коштами в розмірі 22000,00 доларів США. Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 20 серпня 2014 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Однак 27 грудня 2014 року слідчим СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Скаржник вважає, що слідчимвсупереч вимогам кримінально-процесуального закону не було проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, що свідчить про поверхневу та неповну перевірку фактичних обставин справи та передчасність висновку про необхідність закриття кримінального провадження. У зв`язку з вищевикладеним скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 27 червня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000023.
У судовому засіданні заявникОСОБА_5 заявлені вимоги підтримала повністю, ствердила факти, наведені в скарзі. Крім того, суду пояснила, що в липні 2010 року вона усно домовилася із ОСОБА_6 про купівлю належної останній квартири. В серпні 2010 року заявник, не укладаючи із ОСОБА_6 письмового договору про купівлю-продаж вищевказаної квартири, дала останній завдаток в розмірі 2000,00 доларів США, зареєструвалася у цій квартирі, а у вересні цього ж року поселилась туди разом із своєю сім`єю. В грудні 2010 року ОСОБА_5 , дізнавшись, що ця квартира знаходиться під заставою, вирішила спільно із ОСОБА_6 виплатити грошові кошти по кредитному зобов`язанню. Всього заявник передала ОСОБА_6 16500,00 доларів США. З метою отримання певних гарантій 13 січня 2011 року між заявником та ОСОБА_6 було укладено та нотаріально завірено письмовий договір позики, згідно якого ОСОБА_6 зобов`язувалася повернути ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 22000,00 доларів США, однак вищевказані кошти заявнику не повернуті. Заявник вважає, що в діях ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а тому просить скасувати вищевказану постанову слідчого.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили відмовити у задоволенні вищевказаної скарги у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог.

Заслухавши думку заявника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що 27 грудня 2015 року слідчим СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000273 від 20 серпня 2014 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Також встановлено і це вбачається із постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 27 грудня 2014 року, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000273, що слідчим ОСОБА_4 дотримано вимоги ст.ст.91-92 КПК України, що свідчить про повну перевірку фактичних обставин справи та правомірність висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Таким чином слідчим вчинено передбачені КПК України дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин кримінального правопорушення, в результаті чого слідчий зробив правомірний висновок про наявність достатніх підстав прийняття оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчим вчинено всі передбачені КПК України дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин кримінального правопорушення, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 306-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 27 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000273 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали - протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1