АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/1902/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/12/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 06 лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року, якою йому було відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджений ОСОБА_6
представник Софіївської ВК №45 ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та звільнити від відбування покарання в зв`язку з хворобою.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення його від відбування покарання в зв`язку з хворобою.
При цьому суд вказав, що в порушення вимог ч.5 ст.154 КВК України, клопотання про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою, подано засудженим, а не начальником органу або установи виконання покарання.
Крім того, як вбачається з висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд від 23 жовтня 2014 року засудженому ОСОБА_6 поставлений діагноз: ВІЛ-інфекція, 4 клінічна стадія, імуносупресія, хронічний гепатит мінімальна активність, ЗЗТБ легенів, хронічний пієлонефрит нестійкої ремісії. Також, лікар Софіївської ВК №45 пояснила, що стан здоров`я засудженого покращується, загрози для життя та здоров`я ОСОБА_6 немає.
В обґрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначив, що працівники Софіївської ВК №45, де він відбуває покарання не можуть йому надати необхідне кваліфіковане лікування. Просить врахувати той факт, що він хворіє на ВІЛ-інфекцію 4 клінічної стадії, хронічний гепатит та туберкульоз легенів.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження підтримав свою апеляцію, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання в зв`язку з хворобою. Пояснив також, що в теперішній час він проходить лікування.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, прохав колегію суддів відмовити у задовольнити її в повному обсязі, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.6 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд згідно ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення засудженого від покарання за хворобою.
Як передбачено ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1973 року №8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого від 23 жовтня 2014 року засуджений ОСОБА_6 згідно «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року за №1348/5/572 під дію ст.84 КК України не підпадає (а.с.7).
Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбуття покарання в зв`язку з хворобою та належним чином мотивував своє рішення, посилаючись на те, що звільнення від відбування покарання особи, яка має тяжке захворювання є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки тяжкість захворювання, а й тяжкість і характер вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання та інші обставини.
Відповідно до висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_6 , він страждає на тяжкі захворювання, зазначені в висновку тривалий час .З 2004 року йому встановлено ВІЛ статус, в анамнезі туберкульоз легенів, рішенням ЛТК у Дніпропетровській області визнаний інвалідом ІІ групи на один рік, загальний стан хворого, на момент його огляду відносно задовільний (а.с.7).
Крім того, згідно вищевказаного висновку, під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 лікувався в терапевтичному відділенні МОБЛ при Дніпропетровському СІЗО, отримував відповідне його стану захворювання амбулаторне лікування та оглядався лікарем інфекціоністом, призначена ВААРТ. Також, покарання він відбуває в Софіївській виправній колонії №45 Дніпропетровської області, яка є спеціалізованим закладом Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, в якому покарання відбувають засуджені інваліди чи хворі особи.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно досліджені всі надані медичні документи і суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засудженим не було надано даних про те, що ті захворювання, на які страждає він перешкоджають йому відбувати призначене судом покарання.
Окрім цього, представник Софіївської ВК №45 лікар пояснила, що загрози для життя та здоров`я ОСОБА_9 не має, його стан здоров`я покращується.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 не навів жодних обставин, які б свідчили про те, що наявні в нього захворювання об`єктивно перешкоджають відбуванню покарання, загрожують його життю, призводять до серйозного погіршення здоров`я або інших тяжких наслідків.
Крім того, колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на ту обставину, що відповідно до ч.5 ст.154 КВК України клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань є безпідставним, але таким, що не вплинуло на рішення суду, оскільки відповідно до ст.539 КПК України ( в редакції 2012 року) питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ чи органів у випадках встановлених законом.
В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_6 з місць позбавлення волі у зв`язку з хворобою, отже доводи, викладені засудженим в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги.
Керуючись ст.84 КК України, ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

______________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №11-кп/774/619/к/14 Суддя І інстанції ОСОБА_1

Категорія ст.84 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2