Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
представника потерпілих
та цивільних позивачів: ОСОБА_11 ,
представника кримінальної міліції
у справах дітей Дніпровського
РУ ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_12 ,
представника служби у справах дітей
Дніпровської РДА у м. Києві ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_14 та неповнолітньому ОСОБА_15 , а також клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15 про зміну міри запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_14 , 1992 року народження, та неповнолітнього ОСОБА_15 , 1997 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 та неповнолітнього ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на 2 місяці, так як 9 листопада 2014 року у обвинувачених закінчується строк тримання під вартою, а тому існують ризики того, що обвинувачені, перебуваючи на волі, не будуть виконувати покладені на них процесуальні обов`язки та матимуть можливість перешкодити повному, швидкому та неупередженому проведенню судового слідства у кримінальному провадженні.
При цьому, до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15 про зміну йому міри запобіжного заходу з взяття під варту на домашній арешт, яке підтримане нею в судовому засіданні. Адвокат ОСОБА_5 вважає що, на даний час виникли підстави для зміни її підзахисному запобіжного заходу, оскільки останній склав іспити до Київського національного університету ім. Т. Шевченка та згідно наказу № 2631-33 від 11.08.2014 року зарахований студентом І курсу юридичного факультету за ОКР «Бакалавр» заочної форми навчання. При цьому учбовий заклад не має можливості забезпечити навчання ОСОБА_15 в місцях позбавлення волі Київському СІЗО. Таким чином, на думку захисника, порушується право ОСОБА_15 на отримання освіти, його права, свободи і законні інтереси. Адвокат ОСОБА_5 зауважує, що відсутні ризики і підстави для утримання ОСОБА_15 під вартою, а є підстави для зміни йому міри запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ОСОБА_15 не має судимості, має позитивні характеристики за місцем проживання і навчання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, наявна медична документація щодо незадовільного стану здоров`я, вад зору.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 , його законний представник ОСОБА_7 , а також обвинувачений ОСОБА_14 , його адвокат ОСОБА_6 заперечують проти задоволення клопотання прокурора, вважають, що не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави для продовження відносно обвинувачених застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також захисник ОСОБА_6 просить змінити міру запобіжного заходу йому підзахисному ОСОБА_14 з тримання під вартою на домашній арешт.
Потерпілі та їх представник підтримують клопотання прокурора.
Разом із тим прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечує щодо заявленого захисниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 клопотань про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_14 з тримання під вартою на домашній арешт. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що існують об`єктивні ризики, що обвинувачені, перебуваючи на волі, не будуть виконувати покладені на них процесуальні обов`язки та матимуть можливість перешкодити повному, швидкому та неупередженому проведенню судового розгляду у кримінальному провадженні. Крім того, прокурор додала, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, позбавить орган розслідування та суд змоги запобігти обвинуваченим спілкуванню з іншими співучасниками, здійсненню останніми впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню дослідження обставин вчинення аналогічних кримінальних правопорушень скоєних обвинуваченими, про які слідству поки не відомо. Крім того, вказала, що обвинувачений ОСОБА_15 в межах даного кримінального провадження вже був оголошений у розшук. А обвинувачений ОСОБА_14 не має постійного місця проживання у м. Києві, офіційно не працював.
Представник кримінальної міліції у справах неповнолітніх Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві покладається на розсуд суду.
Разом із тим, представник служби у справах дітей Дніпровської РДА у м. Києві вважає можливим змінити міру запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_15 на більш м`яку ніж тримання під вартою та погоджується із клопотанням прокурора в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 .
Суд, вислухавши клопотання прокурора, захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх думки та думки обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , законного представника ОСОБА_7 , думки потерпілих та представника потерпілих, представника служби у справах дітей Дніпровської РДА у м. Києві та представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, приходить до наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, при цьому слід враховувати: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи і, зокрема, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд на даному етапі розгляду кримінального провадження вбачає підстави для продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_14 та неповнолітнього ОСОБА_15 під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачені обвинувачуються у скоєнні ряду кримінальних правопорушень, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого, згідно санкції статті, передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі. На даний час обставини по справі не змінилися, у кримінальному провадженні триває судове слідство, докази в ньому ще не досліджувалися, не допитані потерпілі та свідки.
Крім того, суд не може покласти в основу для зміни міри запобіжного заходу необхідність навчання обвинуваченого ОСОБА_15 у вищому навчальному закладі. Зокрема, вищий навчальний заклад повідомив, що готовий надавати ОСОБА_15 навчально-методичну і наукову літературу через матір, якій суд надає регулярні побачення із обвинуваченим. Також, судом враховано, що ОСОБА_15 в межах даного кримінального провадження вже був оголошений у розшук.
Таким чином, підстави, з яких захисники просять змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, не знайшли свого підтвердження.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_14 , 1992 року народження, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15 , 1997 року народження, у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на два місяці, тобто до 06 січня 2015 року включно.
У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Головуючий суддя:

Суддя: