Справа180/343/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001123, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 9 лютого 2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; - 20 травня 2011 року Марганецьким міським судом за ч.3 ст.185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений згідно постанови Жовтоводського міського суду від 21.05.2014 року умовно-достроково на один рік один місяць 27 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2014 року приблизно о 21 год.05 год. ОСОБА_5 знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 залишила без нагляду належний їй мобільний телефон Samsung Galaxy Grand 2 вартістю 1470 гривень, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, викрав зазначений телефон, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1470 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за ч.2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі. Вказавши, що він з ОСОБА_6 та ще одним знайомим розпивали спиртні напоїв в квартирі АДРЕСА_2 26 листопада 2014 року. Побачив мобільний телефон, взяв його зателефонувати та поклав собі в карман, зразу ж пішов з квартири. В подальшому телефон продав, кошти витратив на власні потреби. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що восени 2014 року вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до неї додому розпивати спиртні напої, телефон залишила на столі, ОСОБА_8 одягся та пішов не попрощавшись, через 10-15 хвилин вона замітила , що не має телефону та із знайомим в пішли наздоганяти ОСОБА_8 . В подальшому продавець кіоску їй повідомляла, що ОСОБА_8 в той же день приносив її телефон, залишив в заклад, а на наступний день прийшов викупив його та повідомив, що буде повертати телефон. Сім картка не потрібна, оскільки вона її відновила.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Учасники судового провадження не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалою суду, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу виного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, в період строку умовно-дострокового звільнення, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставиною, які обтяжує покарання є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом не відбутої частини покарання нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 цього кодексу. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Речові докази сім-картка МТС, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення та призначити йому покарання за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі

Відповідно до ст. 71, ч.4 ст.81 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання, частини покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2011 року у виді шести місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.

Речові докази сім-картка МТС, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1