Справа №702/138/15-к
Провадження №1-кс/702/20/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову в задоволенні скарги

06 лютого 2015 року м. Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання,
в с т а н о в и в:
05.02.2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову про відмову в задоволенні клопотання. Підставою звернення до суду із скаргою вважає те, що 29 січня 2015 року він звернувся з письмовим клопотанням до слідчого про проведення окремих слідчих дій в кримінальному провадженні №0000047 від 15.12.2012 року, за ознаками ч.3 ст.190 КПК України, зокрема провести негласну слідчу дію-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. Метою проведення даної негласної слідчої дії є встановлення особи, яка причетна до вчинення даного злочину та безпосередньо самого майна, оскільки відповідно до показань ОСОБА_6 він 08.01.2012 року, будучи в м.Христинівка Черкаської області продав належне йому на праві власності майно (два парових котла МЗК-7 та автоматику «Альора» загальною вартістю 201200 грн.) невідомій особі, з якою спілкувався по мобільному телефону. 02 лютого 2015 року слідчим СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні даного клопотання, про що винесено відповідну постанову. В обґрунтування своїх вимог слідчий посилається на той факт, що у даному кримінальному провадженні вже було проведено негласну слідчу дію по номеру НОМЕР_1 , що використовує ОСОБА_6 і відомості, отримані в результаті проведення вказаної прокурором були не визнані, як необхідними для подальшого проведення досудового розслідування та не мали наміру використовуватися, як докази в суді. Із рішенням слідчого не можна погодитись з наступних причин. У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодксом. Частиною 2 цієї статті передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів. Клопотань, скарг, а також на реалізацію інших прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Потерпілий здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Виходячи з матеріалів кримінального провадження, за версією ОСОБА_6 , останній реалізував належні йому речі (два парових котла МЗК-7 та автоматику «Альора» загальною вартістю 201200 грн.) саме в м.Христинівка Черкаської області 08.02.2012 року невідомій особі, з якою попередньо спілкувався по мобільному телефону. На численні звернення та клопотання попередньому слідчому, щодо проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій спрямованих на пошук та встановлення зазначеної особи, і майна викраденого, позитивного результату не дали. Особа не встановлена, відповідно місце знаходження майна є невідомим. Відповідно до ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. В зв`язку з цим, виникає необхідність в проведенні саме такої негласної слідчої дії, за результатами якої можливо підтвердити або спростувати показання ОСОБА_6 в частині можливого спілкування з відповідною особою (особами) та реалізації ним котлів саме у вказаному ним місці, і у вказаний ним час. Тому, вважає, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 02.02.2015 року є необгрунтованою, винесена передчасно, і підлягає скасуванню, як незаконна. У відповідності до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення слідчого можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Враховуючи, те що рішення слідчого про закриття кримінального провадження було оформлено постановою, то строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, тобто з 02.02.2015 року. Просить скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 02.02.2015 року щодо проведення окремих слідчих дій по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 15 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення ч.З ст.190 КК України та зобов`язати слідчого в установленому законом порядку провести негласну слідчу дію-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, виконавши при цьому клопотання від 29.01.2015 року в повному обсязі.

У судовому засіданні потерпілий підтримав скаргу та пояснив, що йому невідомо про проведення по даній справі такої негласної слідчої дії як зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, хоча з матеріалами досудового розслідування він знайомився.

Представник потерпілого - захисник ОСОБА_4 скаргу підтримав та пояснив, що вони просять зняти інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж по телефону, який належить ОСОБА_6 .

Слідчий Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 вважає, що скарга не підлягає до задоволення, так як така негласна слідча дія вже проведена була.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000047, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки у своєму клопотанню про проведення негласної слідчої дії потерпілий не зазначив абонента та його ідентифікаційні ознаки.

Згідно ч.2 ст.263 КПК України в ухвалі слідчого судді про дозвіл на втручання у приватне спілкування в цьому випадку додатково повинні бути зазначені ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікально ідентифікувати абонента спостереження, транспортну телекомунікаційну мережу, кінцеве обладнання, на якому може здійснюватися втручання у приватне спілкування.

Скаржник у клопотанні слідчому та у скарзі не зазначив конкретного абонента спостереження, а інформація щодо номера абонента ОСОБА_6 вже проведена, про що свідчить повідомлення процесуального прокурора ОСОБА_7 , який призначений постановою від 09.01.2014 року (т.3 а.с.16) особі, щодо якої проводились негласні слідчі (розшукові) дії від 23.04.2014 року, яке міститься в т.4 а.с.56 матеріалів досудового розслідування, а також матеріали досудового розслідування (т.2 а.с.1-254). Тому суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 263, 303-304, 306-307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання та зобов"язання вчинити дії відмовити.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Слідчий суддя: ОСОБА_1