Справа № 466/3343/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«21» травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Южний Мічурінського району Карагандинської області Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи відповідно до довідки військово-лікарської комісії за №215 від 02 лютого 2015 року придатним за станом здоров`я до проходження військової служби та належним чином письмово попередженим про прибуття о 09.00 год. 13 березня 2015 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , для відправки у військову частину НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_3 , для проходження військової служби, і не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин не прибув у військовий комісаріат, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією.

В ході досудового розслідування між старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 06 травня 2015 року в м. Львові, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, яка долучена до обвинувального акта. За умовами вищевказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, а саме, в ухиленні від призову за мобілізацією, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення цього злочину, сторони кримінального провадження погоджуються на призначення йому покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ст. 336 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки, звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування такого покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку терміном на один рік, з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що рішенням військово-лікарської комісії від 02 лютого 2015 року він був визнаний придатним за станом здоров`я до проходження військової служби. В подальшому, отримавши повістку про необхідність прибуття 13 березня 2015 року о 09.00 год. у ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у військову частину в АДРЕСА_3 , не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, він дійсно не прибув у військовий комісаріат. У вчиненому щиро кається, злочин ним вчинено через морально-психологічні і релігійні переконання та просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена між ним та старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3 06 травня 2015 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ст. 336 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив ухилення від призову за мобілізацією.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ст. 336 КК України, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого ОСОБА_4 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 06 травня 2015 року в м. Львові між обвинуваченим ОСОБА_4 , з однієї сторони, та старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2015 року за №0000765, відносно ОСОБА_4 про вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця постійного проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

СуддяОСОБА_1