Справа № 1-кп/487/341/15 Провадження №1-кп/487/341/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва обвинувальний акт за кримінальним провадженням №1-кп/487/341/15 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, має середню технічну освіту, неодруженого, на підставі ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, не працює, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 скоїв злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 23.30 год. 03.03.2015 року по 05.03.2015 року, керуючись єдиним корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням в інше приміщення, скоїв крадіжку майна ОСОБА_6

03.03.2015 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля сараю, який розташований у дворі будинку АДРЕСА_2 , через дах проник до сараю, який належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав майно останньої, а саме оцинковане відро вартістю 40 гривень. Після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився їм на власний розсуд.

04.03.2015 року в вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 , продовжуючи свій корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи аналогічним чином, знову проник до сараю ОСОБА_6 , звідки таємно викрав її майно, а саме:

- чотири емаліровані миски, вартістю за одну - 130 гривень, загальною вартістю 520 гривень;

- виварку вартістю 70 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився їм на власний розсуд.

05.03.2015 року в вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 , продовжуючи свій корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи аналогічним чином, знову проник до сараю ОСОБА_6 , звідки таємно викрав її майно, а саме:

- дев`ять шампурів, вартістю за одни шампур - 12 гривень, загальною вартістю 108 гривень;

- плоскогубці вартістю 40 гривень;

- набір свердл, які матеріальної цінності не представляють;

- каструлю об`ємом 4 літри вартістю 110 гривень;

- металевий чайник вартістю 60 гривень;

- алюмінієву кавомолку вартістю 83 гривні.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився їм на власний розсуд.

В результаті чого ОСОБА_4 своїми навмисними протиправними діями завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1031 гривня.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину визнав, та пояснив, що дійсно проникав до сараю потерпілої ОСОБА_6 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, викрав майно, перелік якого відповідає тому, що зазначено в обвинувальному акті. Частину майна він сдав до пункту прийому металу по вул. Чкалова в м. Миколаєві, частину - приніс до себе додому, де воно згодом було вилучено співробітниками міліції. Цивільний позов потерпілої просить вирішити на розсуд суду.

Показання ОСОБА_4 в судовому засіданні відповідають фактичним обставинам обвинувачення і підтверджується сукупністю досліджених судом належних, допустимих та узгоджених між собою доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 декілька разів проникав до належного їй сараю, де викрав її майно. Окрім майна, яке зазначено в обвинувальному акті, були викрадені також дрель, свердла, шурупи, 5 штук мисок, 2 виварки, набір лопаток - 3 штуки в наборі, 3 великих кастрюлі, 2 металеві кастрюлі об*ємом 10 літрів, соковижималка алюмінієва, 2 м*ясорубки, набір гаєчних ключів, 4 смесителя, 8 ведер, набір ножей - 4 або 5 штук в наборі, дитячий горшок. Майно придбано давно, тому чеків у неї немає. Діями обвинуваченого їй заподіяна матеріальна шкода в розмірі 10000 грн., та моральна шкода в розмірі 5000 грн. Розмір матеріальної шкоди вона обгрнутовує тим, що вимущена була встановити в сараї металеві двері, щоб запобігти крадіжкам, метал вона придбала на ринку, двері виготовляла у приватного підприємця на ринку, що підтверджується копією товарного чеку, доданого до позовної заяви, інших доказів вона надавати не буде.
Крім того винність обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами:
-протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 10.03.2015 року;
-довідкою ФОП ОСОБА_7 про вартість викраденого майна;
-протоколом огляду предметів від 28.03.2015 р.;
-постановою про визнання, долучення до справи речових доказів та здачі на зберігання від 28.03.2015 р., відповідно до якої визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження оцінковане ведро, чотири емальовані миски, вартістю за одну - 130 грн., загальною вартістю 520 грн., виварка, вартістю 70 грн., 9 шампурів, вартістю за один - 12 грн., загальною вартістю 108 грн., пласкогубці, вартістю 40 грн., набір свердл, які матеріальної цінності не представляють, каструля об*ємом 4 л вартістю 110 грн., металевий чайник, вартістю 60 грн., алюмінієва кавомолка вартістю 83 грн.;
-квитанцією №617 про отримання на зберігання речових доказів.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України ввжається таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з приводу зловживання алкоголем перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, відповідно до медичної карти амбулаторного хворого№44949 має пухлину лівої легені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи ступень тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України без відбування покарання, з випробуванням, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення майнової і моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 10 000 грн. задоволенню не підлягають. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 своїми злочинними діями завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1031 грн. Вартість викраденого майна, відповідно до довідки ФОП ОСОБА_7 , яка в суді учасниками кримінального провадження оспорена не була, складає 1031 грн., це майно вилучено у обвинуваченого і підлягає поверненню потерпілій. Суд не приймає до уваги посилання потерпілої ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_4 у неї було викрадено і інше майно, не зазначене в обвинувальному акті, підтвердження в суді вказана обставина не знайшла. При цьому суд додержується принципу змагальності сторін кримінального провадження, вимог ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Крім того, в суді не встановлено, що потерпіла була позбавлена можливості оскаржити процесуальні рішення або дії слідчого в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством. Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_6 як на підставу для задоволення її вимог про відшкодування матеріальної шкоди про те, що нею після зазначених подій були встановлені металеві двері в сараї з метою уникнення крадіжок, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини не надано. ОСОБА_6 додає до позовної заяви ксерокопію товарного чеку, який нібито підтверджує встановлення металевих дверей в сараї, від 11.03.2011 р., тоді як крадіжка її речей ОСОБА_8 відбувалась в березні 2015 року.

Суд вважає, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано моральну шкоду, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, в розмірі 600 грн., який є співмірним з стражданнями та негативними явищами, що зазнала потерпіла.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази - оцінковане ведро, чотири емальовані миски, вартістю за одну - 130 грн., загальною вартістю 520 грн., виварка, вартістю 70 грн., 9 шампурів, вартістю за один - 12 грн., загальною вартістю 108 грн., пласкогубці, вартістю 40 грн., набір свердл, які матеріальної цінності не представляють, каструля об*ємом 4 л вартістю 110 грн., металевий чайник, вартістю 60 грн., алюмінієва кавомолка вартістю 83 грн., передані до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_6 задовльнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 600 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.
Речові докази - оцінковане ведро, чотири емальовані миски, вартістю за одну - 130 грн., загальною вартістю 520 грн., виварка, вартістю 70 грн., 9 шампурів, вартістю за один - 12 грн., загальною вартістю 108 грн., пласкогубці, вартістю 40 грн., набір свердл, які матеріальної цінності не представляють, каструля об*ємом 4 л вартістю 110 грн., металевий чайник, вартістю 60 грн., алюмінієва кавомолка вартістю 83 грн., передані до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1