Єдиний унікальний номер 722/1261/15-к
Номер провадження 1-в/722/209/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

участю: прокурора ОСОБА_3

представника СВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії Відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2015 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , який за вироком суду відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії №67 (надалі СВК), про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник Сокирянської виправної колонії ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання засудженого з тих підстав, що на час звернення до суду з клопотанням останній не досяг необхідного ступеню виправлення.

Дослідивши особову справу засудженого, а також письмові матеріали клопотання, суд вважає, що останнє є обґрунтованим і не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2013 року за ст.ст. 190 ч.2, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено відраховувати з 28.11.2012 року.

З 16.04.2013 року і по даний час відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії. Станом на день розгляду справи відбув більше 2/3 строку покарання.

З характеристики, затвердженої 04.08.2015 року начальником СВК № 67, довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне: засуджений ОСОБА_5 за час перебування в слідчому ізоляторі м. Ужгород порушень встановленого режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався. З моменту прибуття до установи по червень 2013 року до будь яких оплачуваних робіт не залучався. Із приводу працевлаштування до представників адміністрації не звертався. Із засудженим проводилася виховна та роз`яснювальна робота, в результаті якої змінив своє ставлення до праці, тому в червні 2013 року та по теперішній час засуджений працевлаштований в деревообробний цех в якості різноробочого. До роботи відноситься посередньо, встановлені змінні завдання виконує не завжди. За час перебування в установі характеризується посередньо. За порушення встановленого режиму відбування покарання, яке виразилося в зберіганні забороненого предмету, в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Роботи із благоустрою установи виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Згідно з вироком суду завданих скоєним злочином матеріальних збитків на має. Вину у скоєному злочині визнає та розкаюється.

Як вбачається із атестаційних листів засудженого ОСОБА_5 , зокрема:

з 23.07.2014 року по 12.01.2015 року злісний порушник режиму відбування покарання;

станом на 15.07.2015 року стає на шлях виправлення.

Частиною другою ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Жодними матеріалами особової справи засудженого, а також жодними доказами судової справи не доведено, що протягом часу відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі останній бездоганно та сумлінно поводився та сумлінно відносився до праці, адже дослідженими судом доказами стверджується, що під час відбування покарання до роботи засуджений відносився посередньо та в СВК №67 характеризується посередньо.

Тобто, період сумлінної поведінки та відношення до праці засудженого є нетривалим, а ступінь виправлення засудженого, визначений атестаційною комісією установи, є недостатнім та не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.81 КК України.

Суд враховує характер злочину, вчиненого ОСОБА_5 , який є тяжким.

Проаналізувавши всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 не довів своє виправлення, тобто відсутні передбачені ст.81 КК України підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні його клопотання слід відмовити, за його безпідставністю.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1 .