Провадження № 1-кс/591/1386/13
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В судовому засіданні заявник та його захисник скаргу підтримали.
Слідчий скаргу заперечив та пояснив, що досудове слідство проведене повно і відсутні підстави для скасування постанови не має. Окрім того, зазначив, що ним не приймалося рішення про закриття кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_1, а закриті матеріали кримінального провадження в частині кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Досудове розслідування кримінального провадження за фактом побиття ОСОБА_1 за ознаками кримінального провадження передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України триває.
Заслухавши пояснення потерпілого, слідчого, дослідивши подані слідчому судді матеріали, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
У вказаному кримінальному провадженні неодноразово приймалися рішення про його закриття, які в подальшому скасовувалися.
Із змісту вказаною постанови слідчого від 12.11.2013 року вбачається, що фактично вказаним рішенням слідчого було закрите кримінальне провадження, яке було внесене до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_1 Г,М. про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 365 КК України та вчинене працівниками органів МВС України в Сумській області.
З контексту ст.92, 93 КПК України випливає, що обов’язок доказування та збирання доказів в обґрунтування своїх вимог покладено на учасників кримінального провадження.
Слідчим не надані докази на підтвердження належного та повного дослідження обставин справи та виконання вимог попередніх ухвал слідчих суддів. Зокрема, щодо обставин отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, які були в нього об’єктивно виявлені. Не з’ясований механізм їх отримання (шляхом детального допиту потерпілого та проведення з останнім слідчого експерименту). Не допитаний лікар, якій проводив огляд потерпілого у СМКЛ № 1 та не отримана у повному обсязі медична документація з вказаного медичного закладу (зокрема матеріали рентгенологічного дослідження на яке робиться посилання у листі головного лікаря вказаної установи від 13.02.2013 року).
За положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов’язані всебічно, повно, неупереджено дослідити обставини кримінального провадження , виявити як ті обставини, що викривають, так і те, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують чи пом’якшують його покарання, надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, наведені вище недоліки вказують на те, що слідчим у належний спосіб не виконаний обов’язок визначений ч. 2 ст. 9 КПК України.
Крім того, залишилися поза увагою слідчого заяви потерпілого про те, що його незаконно затримали (заява від 25.06.2013 року т. 1 а.с. 121/157). Як вбачається із змісту постанови слідчого від 12.11.2013 року, слідчий взагалі не встановив обставин затримання ОСОБА_8 та доставки його до відділу міліції, та не надав належну правову оцінки вказаним обставинам.
Наведене свідчить на неналежне та неповне дослідження слідчим обставин справи, а тому прийняте слідчим рішення не можна вважати законним і воно, відповідно, підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвали слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.