Справа № 527/1820/15-к
провадження № 1-кп/527/115/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2015 року

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гута - Боровенська К.Каширського району Волинської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, працюючого трактористом ТОВ СГП «Надія», одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
7 липня 2015 року, близько 14-ї год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Дніпрова в с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області, на ґрунті неприязних відносин, умисно, наніс два удари металевим продовгуватим предметом в область лівої ноги та голови, за лівим вухом, ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин голови, синця лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 102 від 09.07.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав частково. Пояснив, що 07.07.2015 року близько 14 год. 20 хв. в ході бійки з ОСОБА_4 , з яким у нього склалися неприязні відносини, він завдав останньому удар кулаком правої руки в ліву сторону голови та десь два удари правою ногою по лівій нозі. Стверджує, що спричинення тілесних ушкоджень відбулося в ході обопільної бійки, металевих предметів під час бійки не використовував, тілесних ушкоджень на потерпілому ОСОБА_4 ні до бійки, ні після бійки не бачив. Вказує, що інші особи під час бійки не були присутні, допускає, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися внаслідок його дій. Примиритися в добровільному порядку з потерпілим не намагався.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 07.07.2015 року близько 14.20 год. він поїхав на велосипеді, щоб вивезти сміття. Назустріч йому на тракторі їхав ОСОБА_5 , який вильнув в його сторону, налякавши. Коли він (Азізян) велосипедом повертався зі сміттєзвалища назад, то назустріч йому знову їхав ОСОБА_5 виляючи і ОСОБА_4 махнув йому рукою. ОСОБА_5 зупинив трактора та підбіг до нього з монтировкою в руках довжиною десь 70 см, почав виражатися нецензурною лайкою, потім ударив монтировкою по велосипеду, після цього ударив монтировкою по лівій нозі та по лівій частині голови за вухом. За вухом з`явилася кров, ОСОБА_5 забрав монтировку, сів у трактора і поїхав. ОСОБА_4 пояснив, що він тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не наносив, а лише намагався утримати монтировку руками, щоб ОСОБА_5 не міг наносити удари. Вказав, що тілесних ушкоджень руками ОСОБА_5 йому не наносив, а лише монтировкою. Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 поїхали в сільську раду, де викликали працівників міліції та в лікарню, де були зафіксовані тілесні ушкодження. Пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 вибачення у нього не просив, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 07.07.2015 року близько 14 години він вдома ремонтував ворота. Повз його будинок на велосипеді проїжджав ОСОБА_4 , який сказав, що їде на звалище, щоб викинути сміття. Тілесних ушкоджень на ньому не було. Десь хвилин через 20 після цього він знову побачив ОСОБА_4 , у нього за вухом та на одязі була кров, він пояснив, що його побив ОСОБА_5 . Після цього вони ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) поїхали на скутері в сільську раду, викликали працівників міліції, а потім поїхали в лікарню, де ОСОБА_4 надали першу медичну допомогу.

Вина ОСОБА_5 підтверджується також наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

-згідно висновку судово медичної експертизи № 102 від 09.07.2015 року, ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин голови, синця лівої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які мають видовжену форму, яким може бути металевий лом, можливо в строк та при вказаних обставинах, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ;

-витягом з журналу реєстрації звернень осіб із травмами до приймального відділення Глобинської ЦРЛ, в якому зафіксовано, що ОСОБА_4 звернувся за медичної допомогою 07.07.2015 року о 16.40 год.;

-витягом з ЖЕО про звернення ОСОБА_4 , в якому зафіксовано, що 07.07.2015 року о 14.20 хв. по телефону ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08 липня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_4 розповів та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

-висновком експерта № 106 від 09.07.2014 року, згідно якого покази ОСОБА_4 , дані ним під час слідчого експерименту, відповідають даним судово медичної експертизи.

В діях ОСОБА_5 суд встановив наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 .

Часткове визнання обвинуваченим своєї вини суд розцінив, як обрану форму захисту з метою пом`якшення покарання за вчинене.

Так, в своїх поясненнях ОСОБА_5 стверджує, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 наносив лише руками та ногами, а не металевим предметом. Проте, вказане спростовується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та висновком судово медичної експертизи, в якому зазначено, що тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин голови, синця лівої гомілки утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які мають видовжену форму, яким може бути металевий лом, що свідчить про неспроможність версії ОСОБА_5 .

Ні обвинувачення, ні захист в судовому засіданні не ініціювали питання про проведення додаткової судово-медичної експертизи по механізму спричинення тілесних ушкоджень, огляду місця події, а суд, зважаючи на змагальність процесу, вимогу закону про безсторонність, відповідно до норм КПК України, ініціювати такі процесуальні дії не вправі.

Після аналізу та оцінки всіх наданих доказів, встановивши, що до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому інші особи, крім ОСОБА_5 , не причетні, суд дійшов висновку про можливість ухвалення обвинувального вироку.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює трактористом в ТОВ СГП «Надія».

За місцем проживання сільська рада компрометуючих матеріалів на ОСОБА_5 не має, за місцем роботи характеризується позитивно.

Згідно довідки Глобинської ЦРЛ № 1323 від 13.07.2015 року, ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового засідання не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Врахувавши викладене в сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за доцільне, як працюючій особі, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті, яке буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Підстав для обрання запобіжного заходу на період набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1