07.07.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/483/15-к
Провадження № 1-кп/533/48/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2015 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000168 від 07.05.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селищя Козельщина, Полтавської області, проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, раніше засудженого вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 31.05.1999 року за ч.2 ст.81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна та вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 03.03.2004 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 8 років,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 з початку жовтня 2014 року по початок листопада 2014 року, працюючи трактористом у СФГ «Грім», маючи єдиний умисел на вчинення продовжуваного злочину, перебуваючи у полі під час виконання робіт з обробітку грунту, з корисливою метою, за допомогою гумового шлангу, з паливного баку трактора МТЗ-82 зливав у пластикові ємкості 1,5-2 літри дизельне паливо по 10-15 літрів, які у подальшому перевозив до місця свого проживання та розпоряджався на власний розсуд. За вказаний період ОСОБА_3 вчинено крадіжку в загальній кількості 165 літрів дизельного палива на суму 2640 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

28.05.2015 року між обвинуваченим та представником потерпілого головою ФГ «Грім» ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду. В свою чергу, представник потерпілого ОСОБА_4 погоджується з кваліфікацією діяння обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Прокурор просив затвердити угоду.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення .

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

На день підписання цієї угоди, ОСОБА_3 матеріальну шкоду потерпілій стороні відшкодовано в повному обсязі.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, які визначені ст.65 КК України. Відсутні інші підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в затверджені угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті , що передбачені в угоді.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні всі підстави для затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої сторони та обвинуваченим.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого: щире каяття.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого: рецидив злочинів, тобто вчинення обвинуваченим цього нового умисного злочину під час наявності судимості за злочин, за який його засуджено вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 03.03.2004 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 8 років.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів, які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Козельщинському РВ УМВС України в Полтавській області, а саме: полімерних ємностей у кількості дев`ять штук; мобільного телефону «Sumsung Duos GT-E1202 I», який придбаний обвинуваченим за власні кошти, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З урахуванням вищенаведеного. керуючись ст.ст.314, 373 ,374, 474, 475 КПК України; суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 28.05.2015 року, укладену між представником потерпілої сторони ФГ «Грім» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000168 від 07.05.2015 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ - полімерні ємності у кількості дев`ять штук, які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Козельщинському РВ УМВС України в Полтавській області, повернути власнику потерпілому ОСОБА_4 ..

Речовий доказ - мобільний телефон «Sumsung Duos GT-E1202 I», який знаходиться в камері зберігання речових доказів при Козельщинському РВ УМВС України в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1