У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Мороза М.А., Гошовської Т.В.,

за участю прокурора

Брянцева В.Л.

розглянувши
в судовому засіданні 21 червня 2007 року у м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_1. - адвоката ОСОБА_2. на вирок
судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від
12 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

1970 року народження,

раніше судимий, -

-
засуджений за ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України на 15 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_11. на відшкодування моральної шкоди 60 000 грн.

ОСОБА_1. визнаний винним у вчиненні
злочину за таких обставин.

19 серпня 2005 року ОСОБА_1. близько 22
год. 45 хвилин перебував у кафе «Вікторія» по вул. Карпова у м. Маріуполі, де
разом з працівниками свого цеху ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8 та іншими розпивав спиртні напої.

Близько 23 год. 10 хв. ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 разом з іншими працівниками свого цеху вирішили продовжити розпиття
спиртного у мікрорайоні «Курчатова» в Іллічівському районі м. Маріуполя.

Після 00 год. 20 серпня 2005 року ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та інші особи прибули у мікрорайон «Курчатово», де продовжили розпивати
спиртне.

В процесі розпиття спиртних напоїв між
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 склалися довірливі стосунки, вони приділяли один одному
більше уваги. далі за спільною домовленістю ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вирішили вступити
у статеві зносини. ОСОБА_1, знаючи, що поблизу знаходиться закинутий будинок по
вул. Курчатова, 72, близько 2 год. 30 хв., разом з ОСОБА_3 пішли за цією
адресою, де в одній з кімнат виявили старий матрац, на якому і вирішили
вступити у статевий зв'язок.

Проте, вчинити статевий акт ОСОБА_1 не
зміг з фізіологічних причин, у зв'язку з чим ОСОБА_3 стала ображати ОСОБА_1,
принижуючи при цьому його чоловічу гідність.

Внаслідок цього у ОСОБА_1 на ґрунті
раптово виниклих особистих неприязних стосунків, із помсти за нанесену образу,
виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_3.

Реалізуючи злочинний умисел,
направлений на умисне вбивство із помсти за нанесену образу, ОСОБА_1,
перебуваючи в нетверезому стані почав наносити чисельні удари руками по
обличчю, тулубу, кінцівкам ОСОБА_3. Потім ножем, як лезом, так і рукояткою
наніс ОСОБА_3 не менше 19 ударів в область голови, шиї; тулуба, кінцівок, а
також статевих органів.

Смерть ОСОБА_3 наступила в результаті
різаної рани передньої поверхні шиї з ушкодженням щитовидного хряща, з повним
пересіченням загальної сонної артерії і яремної вени, які потягли гостру
крововтрату.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2. покликається на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, що призвело на її думку, до необґрунтованого засудження
ОСОБА_1.

На думку захисника у справі відсутні
переконливі і достатні докази винності ОСОБА_1. Вирок щодо нього ґрунтується на
даних досудового слідства, серед яких - зізнання ОСОБА_1, від яких останній
пізніше відмовився і заявив про застосування до нього недозволених методів
ведення слідства. Інші ж докази, на переконання захисника, жодним чином не
вказують на причетність ОСОБА_1 до злочину.

Захисник покликається також на
неповноту і односторонність досудового і судового слідства, оскільки не вжиті
заходи до з'ясування всіх можливих версій щодо мотиву вбивства ОСОБА_3.

Захисник просить скасувати вирок, а
справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винність ОСОБА_1. у
вчиненні злочину, за який він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі і
перевірених у судовому засіданні доказах, оцінених у сукупності, як того
вимагає ст. 323 КПК України.

В обґрунтування винності ОСОБА_1 в
умисному вбивстві ОСОБА_3 за обставин, встановлених судом, на законних
підставах в числі інших доказів покладені показання ОСОБА_1 на досудовому
слідстві - в заяві про явку з повинною, на допиті в якості підозрюваного з
участю захисника при відтворенні обстановки і обставин події.

Придаючи доказове значення цим
показанням, суд, беручи до уваги, що в послідуючому ОСОБА_1 від них відмовився,
посилаючись на застосування недозволених методів ведення слідства, - суд, як
свідчать матеріали справи, ретельно перевірив їх на предмет достовірності і
допустимості і визнав такими.

З цими висновками погоджується колегія
суддів, оцінюючи як безпідставні доводи скарги захисника, що «зізнавальні»
показання ОСОБА_1 дав під впливом застосування до нього недозволених методів
ведення слідства, та з інформації, наданої йому оперативними працівниками, якою
вони володіли.

Як свідчать матеріали справи, крім
пояснень в якості підозрюваного, допитаного з участю захисника, ОСОБА_1
детально пояснив про обставини вчиненого вбивства при відтворенні обстановки і
обставин події, які пізніше знайшли підтвердження у висновках проведених
судово-медичних експертиз.

Пояснюючи обставини вчиненого злочину,
ОСОБА_1 вказував на таку деталь, яка не могла бути відома слідчо-оперативним
працівникам, - що наносячи удари він тримав ніж у лівій руці, оскільки права
була зайнята стимуляцією власного статевого органа.

За показаннями свідка ОСОБА_9 -
ІНФОРМАЦІЯ_2 локалізація і характер тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_3
такий, що не можна однозначно висловитися, ким є особа, яка їх наносила -
«лівша» чи «правша», і що це могла бути як одна особа, так і декілька.

Про те, що ряд ударів ОСОБА_1 спричинив
ОСОБА_3 лівою рукою, а отже, його зізнавальні показання є правдиві, - свідчать
і дані висновку додаткової судово-медичної експертизи, згідно якої виявлені у
ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді різаних ранок долоні лівої руки та
середніх фаланг її другого і третього пальців могли утворитися внаслідок
стискання кистю ножа при перенесенні або ж при нанесенні ОСОБА_1 колото-різаних
ран ОСОБА_3 за умови, що ніж знаходився у лівій руці, про це пояснював ОСОБА_1.

Про вчинене вбивство ОСОБА_3 ОСОБА_1,
як свідчать матеріали справи, зізнавався не тільки слідчо-оперативним
працівникам, а й ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10. Допитаний як свідок, останній крім
того, пояснив, що ОСОБА_1 не пред'являв скарг на здоров'я, а виявлені у нього
тілесні ушкодження утворилися за 3-4 доби до освідування, яке ОСОБА_10 проводив
24 серпня 2005 р. тобто, вже після написання ОСОБА_1 явки з повинною.

Колегія суддів вважає, що проведена
прокурором перевірка про застосування щодо ОСОБА_1 недозволених методів ведення
слідства в порядку ст. 97 КПК України є повною і всебічною, і тому висновки
суду щодо причин і характеру виявлених у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень є законними
і обґрунтованими.

Об'єктивним доказом винності ОСОБА_1 в
умисному вбивстві ОСОБА_3 обґрунтовано покладеним у вироку в мотивацію винності
ОСОБА_1 є дані висновку судово-цитологічної експертизи, згідно якого у
піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_1 знайдена кров людини, яка могла походити
і від ОСОБА_3.

За даними висновків іншої - судової
біолого-криміналістичної експертизи в числі текстильних волокон - накладень на
предметах одягу ОСОБА_1, в який він був одягнутий на момент вчинення злочину,
виявлені групи волокон, які мають спільну родову належність з відповідними
волокнами, які входять до складу тканини фрагмента матраца, на якій був
виявлений труп ОСОБА_3.

Даними висновків судово-медичних
експертиз підтверджуються показаннями ОСОБА_1, що вбивство ОСОБА_3 він вчинив
із застосуванням ножа, а його показання у явці з повинною, що тілесні
ушкодження він спричинив за допомогою скла, випадково виявленого на місці події
колегія суддів розцінює як обрану ОСОБА_1 тактику захисту на стадії його
затримання.

Доводи скарги, що досудовим слідством і
судом встановлений такий час настання смерті ОСОБА_3, який суперечить як
показанням ОСОБА_1, так і даним висновків судово-медичних експертиз
безпідставні і на переконання колегії суддів обумовлені неправильним
трактування захисником висновку судово-медичної експертизи.

Зокрема, за даними висновку судово-медичної
експертизи № НОМЕР_1. вбачається, що смерть ОСОБА_3 наступила не менш, ніж за
16 годин до моменту дослідження трупа ОСОБА_3 у морзі.

З акту судово-медичного дослідження
трупа у морзі вбачається, що воно почате 22 серпня 2005 року о 10-12 год. Отже,
виходячи з цього, смерть ОСОБА_3 мала наступити не пізніше 20 год. 21 серпня
2005 року, тобто, вона могла наступити і раніше цього часу.

З показаннями ОСОБА_1, а також
чисельних свідків, він разом з ОСОБА_3 остаточно пішов від компанії близько 2
год. 30 хв. 20 серпня 2005 р., а додому прийшов приблизно о 2 год. 40 хв. Того
ж дня, тобто 20 серпня 2005 року вже о 15 год. 30 хв. гр. Дмитрієва повідомила
міліцію про виявлення трупа ОСОБА_3. З урахуванням цих обставин суд дійшов
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 була вбита в інтервалі 2 год. 30 хв. - 3
год. 20 серпня 2005 р.

Фактичні обставини справи, як вони
встановлені судом і їх не оспорює в цій частині ОСОБА_1, свідчать, що останній,
перебуваючи в компанії, весь час спілкувався з ОСОБА_3, неодноразово відходив з
нею, наодинці з нею розмовляв, обоє вони тримались уособлено, вдвох танцювали,
ОСОБА_3 сідала Клименку на коліна, а коли компанія переїжджала в інший
мікрорайон, - з нею поїхала і ОСОБА_3, хоча всі знали, що вона живе в іншому
районі.

Це підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_13, ОСОБА_5,ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_6, чиї показання підтверджують
правдивість показань ОСОБА_1, в яких він зізнався, що домовився з ОСОБА_3 про
вступ у статевий зв'язок, у зв'язку з чим вони залишили товариство, а потім на
ґрунті конфлікту з ОСОБА_3 він вчинив її вбивство.

Цими ж доказами спростовуються доводи
скарги захисника, що ОСОБА_1 залишив ОСОБА_3 одну і її могли вбити інші особи.
Ці доводи, як і інші є припущенням, яке не ґрунтується на матеріалах справи.

На переконання колегії суддів не
впливає на повноту і всебічність дослідження обставин справи, як на це
покликається у скарзі захисник, той факт, що на руці ОСОБА_3 був виявлений
годинник «Омакс», якого у неї нібито не було.

За показаннями її дочки - свідка
ОСОБА_3., - у матері був такий годинник, але вона не пам'ятає, чи одягала вона
його в день події злочину.

Дії ОСОБА_1 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 13 КК
України кваліфіковані правильно.

Призначене покарання відповідає вимогам
ст. 65 КК України, оскільки враховує як ступінь тяжкості і суспільної
небезпечності вчиненого злочину, так і дані про особу засудженого та обставини,
які пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника засудженого
ОСОБА_1. - адвоката ОСОБА_2.
залишити без задоволення, а вирок судової палати в кримінальних справа
апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2007 р. щодо ОСОБА_1. залишити без змін.

Судді:

Верещак В.М. Мороз М.А.
Гошовська Т.В.