АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/480/15 Справа № 207/2545/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати апеляційного суду Дніпропетровської області з кримінальних справ в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарях ОСОБА_5 та ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2014 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України раніше не судимий,

Засуджений: за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог закону.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 суму 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта, в сумі 782 (сімсот вісімдесят дві) грн. 40 коп.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин:

06.01.2014 року приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_8 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , біля 1-го під`їзду вищевказаного будинку, зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , де між ними виникла сварка з приводу неналежної поведінки потерпілого, в ході якої, у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник намір направлений на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних пошкоджень. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_8 достав з кишені ніж, і утримуючи в правій руці, умисно завдав один удар предметом для відкриття конвертів в тулуб потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив останньому, згідно висновку експерта № 85-Е тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення лівої половини грудної клітини ліворуч з пораненням серця, верхньої долі легені ліворуч та внутрішньої грудної артерії, яке ускладнилось гемоперикардом та гемотораксом ліворуч, геморрагічним шоком, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя. Після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

В апеляції: прокурор просить вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.12.14року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України - скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями норм КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного. Вважає, що судом безпідставно було перекваліфіковано дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України. Як було встановлено в ході досудового та судового слідства ОСОБА_8 умисне наніс потерпілому удар в груди в район серця та пошкодив внутрішні органи і смерть потерпілого не настала лише з того, що йому своєчасно було надано медичну допомогу. Просить вирок місцевого суду скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 6500 гривень моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

На апеляційну скаргу 18.02.2015 року захисником адвокатом ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 були подані заперечення, де він просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який її подав та просила вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_10 який підтримав апеляцію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини та винність обвинуваченого ОСОБА_8 , в скоєнні злочину в апеляційній скарзі не оскаржуються. Однак прокурор вважає, що обвинувачений скоїв саме замах на вбивство потерпілого ОСОБА_10 ..

Вказані доводи апеляції заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_8 показував, що він наніс потерпілому тілесні ушкодження фактично захищаючись від його протиправних дій та тримаючи в руці ніж для відкриття конвертів і відштовхуючи його.

Вказані обставини місцевим судом перевірялися та визнані судом правдивими.

Однак колегія суддів дійшла висновку, що ці показання обвинуваченого ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані іншими доказами, які були досліджені судом першої інстанції.

Так потерпілий ОСОБА_10 в суді показав, що дійсно він будучи в стані алкогольного сп`яніння справляв малу нужду біля під`їзду. ОСОБА_8 зробив йому зауваження, а потім між ними сталася словесна сварка. В ході якої ОСОБА_8 витяг з кишені ніж та наніс йому один боковий удав в груди в область серця, а потім хутко зник. Після чого була викликана швидка допомога та йому надано допомогу.

Вказані обставини, викладені потерпілим ОСОБА_10 підтверджуються висновком комісійної судово-медичної експертизи №47 від 03.04.2014 року згідно якої вбачається, що в момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень потерпілий та нападник стояли один напроти другого обличчям до обличчя. Удар міг бути нанесений потерпілому коротким розмашистим рухом витягнутої вперед правої руки нападника в напрямку від себе, дещо зверху вниз та справа наліво (по відношенню до тіла нападника), коли потерпілий знаходився в вертикальному, або близькому до нього положенні.

Вказаним висновком експерта підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_10 про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_8 про механізм нанесення удару потерпілому. Однак місцевий суд не взяв до уваги викладені в даній експертизі висновки та не зазначив чому він їх відкидає, хоча вказана експертиза була надана суду як доказ вини обвинуваченого саме у замаху на вбивство.

Згідно висновку експерта № 85-Е ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення лівої половини грудної клітини ліворуч з пораненням серця, верхньої долі легені ліворуч та внутрішньої грудної артерії, яке ускладнилось гемоперикардом та гемотораксом ліворуч, геморрагічним шоком, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

Тобто обвинувачений ОСОБА_8 наносячи удар ножем для відкривання конвертів в життєво важливу частину тіла грудну клітину і саме в область серця розумів, що це може потягти смерть потерпілого, тобто діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого.

В результаті дій ОСОБА_8 потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження з пошкодженням в тому числі серця, легень, грудної артерії.

Смерть потерпілого ОСОБА_10 внаслідок дій ОСОБА_8 не настала внаслідок збігу ряду обставин, оскільки внутрішні органи були пошкоджені не настільки, що могли потягти смерть миттєво та у зв`язку з своєчасним наданням медичної допомоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим судом було безпідставно перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст. 121 КК України.

Тому колегія суддів вважає встановленими обставини скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_8 за наступних обставин.

ОСОБА_8 06 січня 2014 року приблизно о 14.00 годині, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , біля 1-го під`їзду вищевказаного будинку, зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , де між ними виникла сварка з приводу неналежної поведінки потерпілого, в ході якої, у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник намір направлений на протиправне спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 .. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_8 дістав з кишені невстановлений ніж для відкриття конвертів, і утримуючи його в правій руці, умисно завдав один удар предметом для відкриття конвертів в тулуб потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив останньому, згідно висновку експерта № 85-Е тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення лівої половини грудної клітини ліворуч з пораненням серця, верхньої долі легені ліворуч та внутрішньої грудної артерії, яке ускладнилось гемоперикардом та гемотораксом ліворуч, геморрагічним шоком, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя. За таких обставин ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, що виразилися у замаху на вчинення умисного вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, тобто закінчений замах на вбивство іншої людини.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд при розгляді кримінального провадження та призначенні покарання неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора про скасування вироку підлягає задоволенню в цій частині.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Статтею 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та призначивши йому покарання, врахувавши фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З врахуванням викладеного, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в частині кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання - скасуванню з постановленням нового вироку.

Призначаючи покарання при постановленні нового вироку, колегія суддів враховує положення вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину скоїв тяжкий злочин проти життя потерпілого.

Відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання щиросердне каяття та відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому у повному обсязі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд також враховує дані про особу обвинуваченого: який вчинив злочини вперше, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом колегія суддів не вбачає, а тому призначити йому слід покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Що стосується вирішення цивільного позову, то колегія суддів враховує наступне.

ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 в ході досудового слідства було відшкодовано 6500грн. на відшкодування витрат на лікування, тобто в повному обсязі та 3500грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказані обставини підтвердив потерпілий ОСОБА_10 в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає що сума 50000грн. стягнутих в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 є такою, що відповідає ступеню спричиненої моральної шкоди, а тому підстав для його збільшення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити частково, вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року в частині кваліфікації та призначення покарання ОСОБА_8 скасувати.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у той же строк з дня отримання копії вироку апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4