Справа №11-216 Головуючий
у 1 інстанції Ткаченко Т.Б.
Категорія 310ч.2 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року колегія суддів Судової палати по кримінальним справам
Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого:
Шаліної Т.О.

суддів: Меленчук
B.C., Рибак В.Й.

за участю
прокурора: Галані І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 24 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Маріуполя, інвалід 2 групи, раніше судимого
08.10.2002 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ст..309ч.1 КК
України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік

засуджено
за ст.310 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК
України до призначеного покарання частково приєднане покарання, при значене за
вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 8.10.2002 року і остаточно
призначено 3 роки 2 місяця позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

За
вироком суду ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за вчинення злочину при
наступних обставинах.

На
прикінці квітня 2003 року ОСОБА_1., який раніше вчинив злочин, передбачений
ст..309ч.1 КК України, на земельній ділянці, розташованій у дворі будинку
АДРЕСА_1 в м. Маріуполі, яка належала ОСОБА_2, з дозволу останнього, незаконно
посіяв рослини с роду конопля, які окупував, поливав, прорідив і залишив рости
14 кущів рослин коноплі, які 11.08.2003 року були виявлені та вилучені
робітниками міліції.

У
апеляції засуджений ОСОБА_1. просить вирок скасувати, а провадження по справі
закрити. Вказує, що він з дозволу ОСОБА_2 посадив корм для канарейок, але за
ним не доглядав і що виросло він не знав. Під час досудового слідства він себе
обмовив, оскільки слідчий казав, що йому буде так краще. Висновки про його
винність суд зробив на підставі пояснень свідків, які ті давали на досудовому
слідстві, і не перевірив їх під час судового слідства. Також вважає, що
призначене йому покарання не відповідає як його особі, так і тяжкості вчиненого
ним злочину.

Заслухавши
судцю-доповідача; прокурора, на думку якого суд обґрунтовано зробив висновки
про винність засудженого, разом з тим, вважає, що з урахуванням особи
засудженого, а також, що з моменту вчинення ним злочину минуло 4 роки і за цей
час засуджений ніяких злочинів не вчинив, позитивно характеризується, хворіє
тяжкою хронічною хворобою, тому до нього можливо застосувати ст..
КК України і пом'якшити йому покарання, призначивши штраф у
розмірі 600 грн.; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні вказаного злочину є
обґрунтованими.

Викладені у апеляції доводи про те, що судовий розгляд по справі проведено
неповно, з обвинувальним ухилом, а висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи і ґрунтуються на недосліджених доказах є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінальної справи, досудове слідство
і судовий розгляд у ній проведені з дотриманням вимог
кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і
об'єктивне дослідження обставин справи. Викладені у вироку висновки про
доведеність винності ОСОБА_1. у вчинені вказаного злочину відповідають
фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні і
детально викладеними у вироку доказами. А зокрема, його винність
підтверджується показаннями ряду вказаних у вироку свідків, даними протоколів
слідчих дій.

Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи
ОСОБА_1. аналогічні тим, що викладені у апеляції про те, що він не висаджував і
не доглядав за рослинами коноплі, а висадив насіння для корму канарейок.

Викладені у вироку мотиви про визнання цих доводів
безпідставними, колегія суддів розцінює аргументованими, такими, що
відповідають матеріалам справи.

Суд обґрунтовано, мотивуючи висновки про винність
ОСОБА_1. у вчиненні вказаного злочину, послався на його показання у стадії
досудового слідства, де він визнавав, що оскільки він раніше був судимий за
ст.309ч.1 КК України, то з дозволу ОСОБА_2 наприкінці квітня 2003 року висадив
рослини коноплі, за якими доглядав, а саме поливав, полов і мав намір зібрати
її для особистого вживання.

Крім того,
ці показання ОСОБА_1. знаходяться у повній відповідності з іншими доказами, які
суд дослідив у судовому засіданні. Вони підтверджуються показаннями ряду
вказаних у вироку свідків. Так, допитаний під час досудового слідства свідок
ОСОБА_2 пояснював, що наприкінці квітня 2003 року ОСОБА_1 з його дозволу посіяв
на його ділянці, біля забору, коноплю і доглядав за нею. ОСОБА_1 йому казав, що
він не може висадити коноплю
у себе, бо був судимий за наркотики (а. с. 20,31). Посилання засудженого у
апеляції на те, що суд не перевірив ці пояснення є безпідставними, оскільки 12
січня 2004 року свідок ОСОБА_2 помер(а. с
112). Також, показання засудженого під час досудового слідства
підтверджуються і висновками судово-біологічної експертизи про те, що 14
рослин, які були вилучені у ОСОБА_2, відносяться до рослин роду конопля,
містять наркотично активний компонент - тетрагідроканнабинол і є наркотичним
засобом рослини роду конопля (канабіс) , що співпадає з показаннями свідків,
якими суд обґрунтував свої висновки, даними протоколів інших слідчих дій, ,
тому доводи апеляції у цій частині, також є безпідставними.

Як
вбачається із справи, у засудженого ОСОБА_1. не було підстав для самообмови.
Під час досудового слідства він неодноразово давав ті показання, якими суд
обґрунтував свої висновки.

У справі відсутні також данні, які б свідчили про
одержання цих показань обманним чи будь-яким іншим протиправним способом. В
судовому засіданні перевірялися доводи засудженого ОСОБА_1. про те, що до нього
в стадії досудового слідства застосовувалися недозволені методи ведення
слідства, внаслідок чого він обмовив себе, і свого підтвердження не знайшли, а
тому обгрунтовано визнані судом такими, що направлені на уникнення
відповідальності за скоєне.

Отже, доводи, які наведені з цього приводу у апеляціях
засудженого є безпідставними.

З урахуванням наведеного, суд з'ясувавши причини зміни засудженим показань
в подальшому і давши даній обставині у вироку відповідну оцінку, правильно
обґрунтував свої висновки у вироку його показаннями, даними у стадії досудового
слідств

Виходячи з доказів, які були перевірені у судовому засіданні, суд правильно
кваліфікував злочинні дії засудженого ОСОБА_1. за ч.2ст.310 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи
засудженому ОСОБА_1. покарання, не в достатній мірі взяв до уваги обставини, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину та також особу винного, а тому призначив сурове покарання. Так, як
вбачається з матеріалів справи, злочин, за який був засуджений ОСОБА_1., він
вчинив на прикінці квітня 2003 року, тобто 4 роки тому назад. За цей значний
час він інших правопорушень не вчиняв, позитивно характеризується, що істотно
знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. Крім того, засуджений ОСОБА_1.
страждає тяжкою хронічною хворобою - туберкульоз обох легенів (
фіброзно-кавернозний) з розпадом, у зв'язку з чим потребує постійного
лікування, яке він постійно проходить у Маріупольському міському
протитуберкульозному диспансері. З урахуванням наведеного, колегія суддів
вважає, що наведені обставини свідчать про понижену ступінь тяжкості вчиненого
засудженим ОСОБА_1. злочину та його особи, порівняно із тяжкістю злочину,
типовою для даного виду злочинів при пом'якшуючих обставинах, або обставинах,
які є кваліфікуючими ознаками складу злочину, а тому засудженому ОСОБА_1.
можливо призначити більш м'яке покарання, ніж передбачено законом, а саме
штраф.

Керуючись
ст.366, 367,372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1. задовольнити частково.

Вирок
Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 24 січня 2007 року відносно
ОСОБА_1 в частині призначеного покарання зміни.

Призначити ОСОБА_1 із
застосуванням ст.69 КК
України покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 грн.
(шістсот грн.).

У решті
частини вирок залишити без зміни.