Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_14,
суддів:ОСОБА_15, ОСОБА_16,
за участю прокурора ОСОБА_17,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 31 березня 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2011 року:

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено до покарання: за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК - у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК - у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено обов'язки, передбачені пунктами 3, 4 ст. 76 КК;

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено до покарання: за ч. 4 ст. 190 КК - у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК - у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено обов'язки, передбачені пунктами 3, 4 ст. 76 КК;

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянку України, таку, що не має судимості,

засуджено до покарання: за ч. 4 ст. 190 КК - у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 190 КК - у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК - у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженій визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено обов'язки, передбачені пунктами 3, 4 ст. 76 КК.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 у рахунок проведення судових експертиз на користь: Львівського НДІСЕ - 2034,76 грн., на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області - 10 066,98 грн. Також постановлено стягнути з ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь: АТ «Індустріально-експортний банк» - 47 333,27 грн.; ВАТ «СКБ Дністер» - 23 014,24 грн.; ПАТ «Альфа-банк» - 59 424,60 грн.

Вирішено питання про речові докази.

За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за те, що вони протягом червня-серпня 2007 року в складі організованої групи, до якої входили також невстановлені слідством особи та особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, вчинили низку шахрайських дій, спрямованих на заволодіння в особливо великих розмірах грошовими коштами банківських установ м. Львова, а також підробили та використали підроблені документи.

Так, навесні 2007 року ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою у м. Львові організував групу, яка відзначалась тісними зв'язками та чітким розподілом функцій між її учасниками під час вчинення злочинів, внутрішньою дисципліною та діяла по спеціально розроблених і заздалегідь відомих всім учасникам групи планах злочинної діяльності.

Організатор організованої групи ОСОБА_5, її учасники ОСОБА_7, ОСОБА_6, невстановлені слідством особи та особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, у 2007 році вчинили шахрайські дії та заволоділи грошовими коштами, отриманими у банківських установах як споживчі кредити, які вони не мали наміру повертати, а саме:

05 червня - коштами АТ «Індустріально-експортний банк» в сумі 3900 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 19 695 грн;

06 червня - коштами АКБ «ТАС-Комерцбанк» в сумі 10 000 грн;

07 червня - коштами АКБ «ТАС-Комерцбанк» на суму 10 000 грн із використанням потерпілого ОСОБА_8, якого було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

11 червня - коштами ЗАТ «Альфа-Банк» на суму 3000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 15 150 грн;

12 червня - коштами ВАТ СКБ «Дністер» у сумі 15 000 грн;

14 червня - коштами ВАТ СКБ «Дністер» у сумі 15 000 грн із використанням потерпілої ОСОБА_9, яку ввели в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

18 червня - коштами ВАТ СКБ «Дністер» у сумі 15 000 грн із використанням потерпілого ОСОБА_10, якого було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

19 червня - коштами ВАТ СКБ «Дністер» у сумі 15 000 грн із використанням потерпілої ОСОБА_11, яку було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

19 червня - коштами ВАТ СКБ «Дністер» у сумі 15 000 грн із використанням потерпілого ОСОБА_8, якого було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

11 липня - коштами ЗАТ «Альфа-Банк» у сумі 3000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 15 150 грн, із використанням потерпілої ОСОБА_9, яку було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

11 липня - коштами ВАТ СКБ «Дністер» у сумі 15 000 грн із використанням потерпілої ОСОБА_12, яку було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

12 липня - коштами АКБ «Альфа-Банк» в сумі 3000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 15 150 грн, із використанням потерпілого ОСОБА_8, якого було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

15 липня - коштами ВАТ СКБ «Дністер» у сумі 15 000 грн із використанням потерпілого ОСОБА_13, якого було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

16 липня - коштами ЗАТ «Альфа-Банк» на суму 3000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 15 150 грн, із використанням потерпілої ОСОБА_11, яку було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

22 серпня - коштами ВАТ «Банк Універсальний» на суму 14 000 грн із використанням потерпілої ОСОБА_11, яку було введено в оману щодо дійсного наміру отримання кредиту та умов його повернення;

Усього з червня по серпень 2007 року організатор групи ОСОБА_5 разом з її учасниками ОСОБА_7, ОСОБА_6 та невстановленими слідством особами заволоділи грошовими коштами банківських установ на загальну суму 204 295 грн, чим завдали матеріальних збитків на вказану суму, що є особливо великим розміром.

Крім того, ОСОБА_5, будучи організатором організованої групи, за попередньою змовою з її учасниками ОСОБА_7, ОСОБА_6, невстановленими слідством особами та особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, з червня по серпень 2007 року повторно з метою заволодіння грошовими коштами банківських установ вчинили підроблення документів, а саме довідок про доходи та довідок про працевлаштування, а також використали ці завідомо підроблені документи.

Крім того, в 2006 році ОСОБА_6, повідомивши ОСОБА_8 про те, що вона працює на митниці та може посприяти у вирішенні питання повернення його автомобіля, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами потерпілого в сумі 5000 грн та 2000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 10 100 грн, чим заподіяла потерпілому значної шкоди.

Крім того, в 2006 році ОСОБА_6, повідомивши ОСОБА_11 про те, що вона може посприяти у працевлаштуванні останньої на митниці, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа її грошовими коштами на суму 2500 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 16 359,47 грн, чим заподіяла потерпілій значної шкоди.

Апеляційний суд Львівської області 24 вересня 2014 року скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, судових витрат, арешту майна засуджених та постановив свій, яким засуджено до покарання у виді позбавлення волі: ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК - на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна; ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК - на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому майна; ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК - на строк 5 років з конфіскацією всього належного їй майна.

На підставі п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності та закрито провадження у кримінальній справі відносно: ОСОБА_5 - за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 358 КК, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358 КК; ОСОБА_7 - ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 358 КК, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358 КК; ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358 КК.

Постановлено стягнути із засуджених судові витрати за проведення судових експертиз, а саме: з ОСОБА_5 - 6050,88 грн., ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - по 3025,44 грн з кожного.

Скасовано вирок місцевого суду в частині скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Постановлено вважати дату постановлення вироку 07 листопада 2011 року.

У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями прокурор порушує питання про скасування вироку апеляційного суду через істотне порушення кримінально-процесуального закону в частині звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Вважає, що апеляційний суд безпідставно закрив справу вироком щодо засуджених у зв'язку із закінченням строків давності, оскільки в цій частині мав би постановити ухвалу. Вважає зайвим посилання на ч. 3 ст. 27 КК при кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.ч. 2, 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 190 КК, оскільки останній був не лише організатором, а й співвиконавцем цих злочинів, відповідно є зайвим і посилання на ч. 2 ст. 27 КК при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК. Вказує, що апеляційним судом не була зазначена редакція закону, за яким засуджених звільнено від кримінальної відповідальності.

Засуджені ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у своїх скаргах, просять змінити вирок апеляційного суду, звільнити їх від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК. Крім того, ОСОБА_5 просить зменшити йому розмір цього ж покарання до 5 років. Вважають незаконним стягнення судових витрат за проведення судових експертиз, оскільки вони звільнені від кримінальної відповідальності за відповідними частинами ст. 358 КК. Вказують на те, що апеляційний суд мав би закрити справу на підставі ст. 49 КК ухвалою, а не вироком.

У письмовому запереченні прокурор вказує на необґрунтованість касаційних скарг засуджених.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора з доповненнями та погодився зі скаргами засуджених у частині доводів щодо порядку звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття справи за ст. 358 КК, в іншій частині проти скарг ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечив, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора та засудженого ОСОБА_5 слід задовольнити частково, а скарги інших засуджених задоволенню не підлягають на таких підставах.

Висновок суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинів за обставин, установлених судом та викладених у вироку, в касаційних скаргах не оспорюється.

Що ж стосується доводів засуджених про порушення загальних засад призначення покарання та від його звільнення, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційний суд при призначенні покарання кожному з засуджених урахував ті дані й обставини, на які є посилання в касаційних скаргах, зокрема: щире каяття, відсутність судимості, позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Разом із тим суд узяв до уваги, що ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у складі організованої групи з корисливих мотивів скоїли злочини, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких, що призвело до заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі. Зважаючи на всі обставини, які мають правове значення при виборі міри покарання та порядку його відбування, на думку колегії суддів касаційної інстанції, апеляційний суд дійшов мотивованого висновку про відсутність підстав для застосування ст. 75 КК та звільнення від покарання засуджених.

Посилання у касаційних скаргах ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на те, що відповідно до ст. 93 КПК 1960 року судові витрати з них не можуть бути стягнені, не ґрунтуються на законі, оскільки засуджені звільнені від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строку давності, що є нереабілітуючою підставою.

Крім того, доводи касаційних скарг прокурора та засуджених про те, що останні звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 358 КК на підставі ст. 49 КК вироком, а не ухвалою, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказане порушення не є істотним порушенням кримінально-процесуального закону та таким, що перешкодило чи могло перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу, також це не погіршило становище засуджених та не порушило їхніх прав.

Разом із тим, як убачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2013 року попередня ухвала апеляційного суду була скасована через неправильне застосування до засуджених положень ст. 75 КК та необґрунтоване звільнення їх від відбування покарання. При цьому касаційним судом не заперечувалися вид та розмір покарання.

Проте, збільшивши ОСОБА_5 розмір призначеного за ч. 4 ст. 190 КК покарання у виді позбавлення волі до 6 років, апеляційний суд, не дотримавшись вимог ч. 2 ст. 400 КПК 1960 року, безпідставно погіршив становище засудженого всупереч позиції касаційного суду. У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок у цій частині та знизити ОСОБА_5 розмір основного покарання до раніше призначеного.

Доводи прокурора про неправильне застосування апеляційним судом кримінального закону, а саме ч. 3 ст. 27 КК при кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК, а також ч. 2 ст. 27 КК - при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК, на думку колегії суддів, є слушними.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об'єднаннями» від 23 грудня 2005 року № 13, дії організатора злочину (злочинів) при простій формі співучасті належить кваліфікувати за статтею Особливої частини КК, якою передбачено відповідальність за вчинений злочин, із посиланням на ч. 3 ст. 27 КК, а якщо він був одним із виконавців діянь, що становлять об'єктивну сторону складу цього злочину, - без посилання на зазначену норму закону.

Враховуючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були й виконавцями інкримінованих діянь, їх кваліфікація за ст. 27 КК є зайвою, як про це обґрунтовано йдеться у касаційній скарзі прокурора. Крім того, слід виключити посилання у резолютивній частині вироку на ч. 3 ст. 27 КК і при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК як помилкове та зайве.

Також заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що у судових рішеннях має бути вказана редакція закону, за яким засуджено ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 07 квітня 2011 року, який набрав чинності 01 липня 2011 року, внесено зміни до ст. 358 КК, однак у вироку не зазначено редакцію закону, яка діяла на час вчинення засудженими цих злочинів. Таким чином, колегія суддів, виходячи з принципу юридичної визначеності, вважає за необхідне внести у судове рішення відповідні зміни.

Керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змінити та виключити з кваліфікації дій:

ОСОБА_5 - за ч. 4 ст. 190 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року застосування ч. 3 ст. 27 КК;

ОСОБА_7 - за ч. 4 ст. 190 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року застосування ч. 2 ст. 27 КК.

Вважати засудженими:

ОСОБА_5 - за ч. 4 ст. 190 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року;

ОСОБА_7 - за ч. 4 ст. 190 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року;

ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року.

ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК знизити розмір призначеного основного покарання у виді позбавлення волі до 5 років.

Звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК:

ОСОБА_5 - ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року;

ОСОБА_7 - ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року;

ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358 КК в редакції Закону України від 05 квітня 2001 року.

В решті вирок апеляційного суду залишити без зміни.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16