Справа
№ 1-566 2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді
Лазаріва О.Б.,

секретаря Стефанюк
Х.Я.,

з участю прокурора Чепіля
Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя м. Івано-Франківська, АДРЕСА_1, освіта середньо-спеціальна,
неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого
Івано-Франківським міським судом 25.04.2001
року за ст.ст.81 ч.2, 140
ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до
двох років позбавлення волі, 15.09.2003
року Івано-Франківським міським судом за ст.185 ч.З КК України з
застосуванням ст.69 КК України до 1
року позбавлення волі, 07.03.2006
року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.190 КК України до одного
року шести місяців виправних робіт, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1. ухилився від відбування покарання у виді виправних робіт, призначеного
йому згідно вироку суду.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Підсудний згідно вироку Івано-Франківського міського суду
від 07.03.2006 року
засуджений за ч.2 ст. 190
КК України, до покарання у вигляді 1
року 6 місяців
виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15% із суми заробітку. 09.06.2006
року засудженого ОСОБА_1. було покладено на облік в Івано-Франківському МРВ
КВІ та роз»яснено умови відбування покарання. На час постановки на облік
ОСОБА_1. працював на ТзОВ «Керамікбудсервіс» оператором автомата садчика, однак
пропрацював там до 25.07.2006
року, після чого з ним було розірвано договір за невихід на роботу без
поважних причин. 10.08.2006
року їз засудженим ОСОБА_1. було проведено бесіду, винесено попередження та
дано направлення для працевлаштування в Івано-Франківський міський центр
зайнятості. Однак після попередження, засуджений знову не з»явився для
періодичної реєстрації в КВІ, а також, не звертався в Івано-Франківський
міський центр зайнятості з метою працевлаштування. Пізніше з 15.08.2006 року Антонюк
працював в ЗАТ «Авангард», однак 15.12.2006
року був звільнений за невихід на роботу без поважних причин. Останній раз
ОСОБА_1. в Івано-Франківський МРВ КВІ звертався 04.12.2006 року, після чого на виклики КВІ не з»являвся, ніде не
працює, чим грубо порушує умови відбування покарання у виді виправних робіт та
ухиляється від відбування покарання призначеного судом.

Підсудний в
судовому засіданні свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і
пояснив, що представники КВІ його попереджали про відповідальність за ухилення
від призначеного судом покарання. ОСОБА_1. підтвердив, що він не звертався до
центру зайнятості для працевлаштування та не з»являвся в КВІ. Підсудний у
вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено
допитом підсудного.

Крім визнання
вини підсудним, його вина доведена зібраними по справі доказами, які підсудний
не оспорює та вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

2

Оцінюючи зібрані
по справі докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного слід
кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він ухилився від відбування
покарання у виді виправних робіт, призначеного йому згідно вироку суду.

При призначенні підсудному
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а
саме, те, що він раніше судимий, характеризується позитивно по місцю
проживання, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. До
обставин, що пом'якшують покарання, слід віднести повне визнання вини, щире
каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б
обтяжували покарання, судом не встановлено.

Суд вважає, що
підсудному слід обрати міру покарання у виді арешту, так як вказане покарання
необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

У відповідності
до вимог ч.І ст.71 КК України суд вважає, що до покарання, призначеного за цим
вироком, слід приєднати частково невідбуте покарання за вироком
Івано-Франківського міського суду від 07
березня 2006 року,
згідно якого підсудного засуджено за ч.2 ст.190 КК України до одного року шести
місяців виправних робіт.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити
йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч.І
ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком
Івано-Франківського міського суду від 07
березня 2006 року та
призначити ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту на
строк п»ять місяців.

Обраний
засудженому ОСОБА_1 запобіжний захід -
підписку про невиїзд -
змінити на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши
його під варту негайно із залу судового засідання.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_1. рахувати з 19
квітня 2007 року, з
моменту затримання.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти
діб з часу проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляції через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.Б.Лазарів

Копія
вірна

2