ЄУН193/257/15-к
Провадження №1-кп/193/11/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
25 березня 2015 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про визнання винуватості від 25 березня 2015 року, що укладений між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 28 січня 2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Ганно-Миколаївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, гр. України, не працює, одружений, має 2-х дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , обвинувачується в ухиленні від призову за мобілізацією , при слідуючих обставинах:
ОСОБА_5 перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до облікової карти № НОМЕР_1 , маючи військове спеціальне звання солдат та зарахований до особового складу рядовим.
Після отримання повістки, 23.01.2015 року близько 9 години військовозобов`язаний ОСОБА_5 прибув до Софіївського РВК розташованого за адресою: вул. Жовтнева, 58, смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 року для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду, де від начальника відділення та інформації ОСОБА_6 отримав направлення на проходження медичного огляду.
ОСОБА_5 , 23.01.2015 року близько 11 години після проходження медичної комісії при Софіївському РВК, якою був визнаний придатний до військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився від отримання повістки та призову на військову службу за мобілізацією, про що зазначив у заяві на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1,3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 року, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, належним чином попереджений, придатний за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від подальшого призову за мобілізацією відмовився.
25 березня 2015 року між прокурором прокуратури Софіївського району ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000042 від 28 січня 2015, та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст. 336 КК України, ухиленні від призову за мобілізацією, щодо узгодженого покарання в виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків передбачених пунктами 3, 4 частиною 1 статті 76 КК України, а саме: - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, погоджується на призначення узгодженого покарання.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором прокуратури та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 336 КК України, ухилення від призову за мобілізацією, вчинені особою, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Софіївського району ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 28 січня 2015 року, між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно з якою узгоджена міра покарання та роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; п.п. 4-7 ст.474 КПК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, поклавши на нього згідно п.п.3,4 ч. 1 ст.76 КК України обов`язок:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та згоди сторін на його призначення. Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.
Суддя: