Дата документу 09.07.2015

Справа № 334/2485/15-к
Провадження № 1-кп/334/251/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2015р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

адвоката - ОСОБА_4 ;

та представника потерпілого - ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.м.т.Сутиски, Тиврівського району, Вінницької області, українця, одруженого, освіта середня-спеціальна, працюючого водієм ВАТ «Автогосподарство «Козацька лава», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2015р. о 19год. 30хв., обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_7 , завдав йому один удар кулаком в область лівого вуха, від чого потерпілий впав на землю. В результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження: рана на мочці лівого вуха, в лівій заушній області, садно на тильній поверхні правої кісті руки, які відповідно висновку судово-медичної експертизи, кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.

Потерпілим по справі ОСОБА_7 заявлений цивільний позов в рахунок відшкодування моральної шкоди на суму 3000гр. за спричинені моральні страждання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому звинуваченні повністю визнав, підтвердивши вищевикладені обставини, розкаюється в скоєному та просить суд строго його не карати. Однак, при цьому, він не визнає цивільний позов потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди, т.я. саме потерпілий, на його переконання, сам спровокував обвинуваченого на протиправні дії відносно нього.

Оскільки ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів, відносно обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України, як умисне спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, визнання скоєного злочину та щире каяття, сприяння розслідуванню злочину, а також те, що обвинувачений працює, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинений ним злочини не належать до тяжких, до того ж, потерпілий не наполягає на суровому покаранні обвинуваченого, тому, суд вважає що виправлення ОСОБА_6 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Що стосується цивільного позову потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди, то враховуючи всі об`єктивні та суб`єктивні обставини по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, але частково, на суму 1000гр.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.368-371, 373-374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_6 за ст.125 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в доход держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510гр.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000гр.

Запобіжний захід засудженому не обирався.

На вирок суду протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: