УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/6006/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.407 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
засудженого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира, від 28 травня 2015 року,-
Цією ухвалою суду, скасовано звільнення з випробування засудженого ОСОБА_6 , за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 21.012014., та направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. При цьому, ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_9 умисно не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, систематично не з`являвся для реєстрації в органи КВІ, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 , без наведення відповідних доводів, не погоджується з вказаним рішенням суду, вважає його незаконним та необґрунтованим. За результатами апеляційного розгляду просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та застосувати до нього Закон України про амністію у 2014 році.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляцію, міркування прокурора про відсутність підстав для її задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно положень ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, суд першої інстанції всебічно дослідив матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , матеріали подання начальника Житомирського МРВ КВІ, заслухав думки учасників процесу.
Так, судом було взято до уваги, що ОСОБА_9 , у порушення накладених на нього вироком суду зобов`язань, без поважних на то причин, 03.04.2014. не з`явився для реєстрації до КВІ, за що, 24.04.2014 отримав застереження у виді письмового попередження. В подальшому, 15.01.2015. знову не з`явився для реєстрації, за що, 22.01.2015, був вдруге письмово попереджений. Не зважаючи на письмові попередження та проведену профілактичну роботу, засуджений ОСОБА_9 , 05.03.2015, 12.03.2015, 19.03.2015, 26.03.2015 02.04.2015 вкотре не з`явився для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції, за що, 08.04.2015. був втретє застережений у вигляді письмового попередження.
Крім того, судом обґрунтовано було взято до уваги, що на ОСОБА_6 , 11.02.2015, Житомирським МВ було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, а також, у 2014 році, його було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
За вказаних обставин, суд першої інстанції, прийшов до висновку про те, що засуджений ОСОБА_9 не бажає стати на шлях виправлення, а тому, підлягає направленню для відбування покарання в місця позбавлення волі, з чим погоджується і колегія суддів.
З урахуванням наведеного, апеляційні вимоги ОСОБА_6 про незаконність рішення суду першої інстанції та його скасування, визнаються безпідставними та необґрунтованими.
Також, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів не знаходить будь яких законних підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України про амністію у 2014 році.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира, від 28 травня 2015 року, про його направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки за вироком Богунського районного суду м. Житомира, від 21.01.2014., - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :