Справа № 541/423/13-к
Провадження № 1-кс/541/20/2013
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

28 лютого 2013 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Гриб М.В. при секретарі Непокупній Л.М. з участю прокурора Безмаль О.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого та прокурора в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

25.02.2013 року в суд звернувся ОСОБА_1 із згаданою скаргою. В ній він зазначав, що 12.09.2012 року за місцем його проживання співробітниками Миргородського МВ (з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району) УМВС України в Полтавській області у нього було вилучено автомобіль НОМЕР_1 та автомобільний причіп "Асканія", д.н.з ВІ 4370 ХХ, яким він володів на законних підставах.19 вересня 2012 року слідчим СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 в рамках кримінальної справи, порушеної 14.09.2012 року по ст. 185 ч.2 КК України йому було обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд та допитано його в якості підозрюваного. З того часу йому обвинувачення не пред'являлося, арешт на згадане майно слідчим суддею не накладався і йому воно не повернуто.

Його скарга Миргородському міжрайонному прокурору від 29.01.2013 року про визнання вилученя майна безпідставним та його повернення, в супереч ст. 169, 171, 173 КПК України (2012 року) було залишено без задоволення. Тому просив визнати незаконною згадану бездіяльність Миргородського міжрайонного прокурора Передерія А.А.. та просив зобов'язати його винести постанову про визнання вилучення майна безпідставним і його повернення. Також просив визнати незаконною бездіяльність слідчої ОСОБА_2, яка полягає в неповерненні йому тимчасово вилученого майна та зобов'язати її повернути йому його.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримували скаргу.

Слідча СВ Миргородського МВ (з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району) УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_2, посилалась на те, що вилучені у ОСОБА_1 автомобіль та причіп, постановою слідчої від 14.09.2012 року визнані речовими доказами і приєднані до кримінальної справи, порушеної 14.09.2012 року у відношенні ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ст.. 185 ч.2 КК України. Чому не вирішила питання про повернення вказаних речових доказів належним власникам після закриття справи провадженням, пояснити не змогла.

Миргородський міжрайонний прокурор Передерій А.А. в судове засідання не з'явився.

Прокурор Безмаль О.В. в судовому засіданні відмовилася давати будь-які пояснення стосовно скарги ОСОБА_1, або висловлювати позицію прокурора з цього приводу.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали кримінальної справи, наданої слідчим, заслухавши сторін, вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2012 року, під час огляду місця події в порядку ст. ст. 190,191,195 КПК України (1960 року), слідчим СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області було вилучено автомобіль НОМЕР_1 та автомобільний причіп "Асканія", д.н.з ВІ 4370 ХХ, які належали відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_6. (а.с.4,13-17). 14.09.2012 року постановою слідчої СВ Миргородського МВ (з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району) УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу по ст. 185 ч.2 КК України у відношенні ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5М.(а.с.11). В той же день постановою тієї ж слідчої по вказаній кримінальній справі були визнані речовими доказами згадані автомобіль та причіп, та в порядку ст. 79 КПК України (1960 року) долучені до кримінальної справи (а.с.21).

Таким чином, вилучення автомібіля і причепа було проведено у відповідності із вимогами діючого на той момент кримінально-процесуального кодексу України (1960 року), а відтак вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльність Миргородського міжрайонного прокурора в частині невинесення постанови про визнання вилучення майна безпідставним є такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно п.7 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (2012 року) слідчі та процесуальні дії, розпочаті до набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку який діяв до набрання ним чинності.

З огляду на те, що вилучене майно, визнане по справі речовими доказами та приєднане згідно ст.. 79 КПК України(1960 року) до матеріалів кримінального провадження, то за змістом згаданої статті воно має зберігатися в органах досудового слідства.

Відповідно ст. 80 ч.1 КПК України (1960 року) речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили, або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи.

24 жовтня 2012 року слідчою СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_2, була винесена постанова про закриття кримінальної справи у відношенні всіх осіб, стосовно яких вона була порушена, на підставі ст. 6 п.2, 213 КПК України (1960 року). Вказана постанова ніким не змінена і не скасована, чого не заперечували в судовому засіданні ні слідча ні прокурор.

За змістом ч.1 ст. 215 КПК України (1960 року) постанова слідчого про закриття справи може бути оскаржена прокуророві в семиденний строк з дня одержання письмового повідомлення або копії постанови про закриття справи.

В оглянутих в судовому засіданні матеріалах кримінальної справи, наданих слідчим Михайленко Ж.С., відсутні будь-які відомості про одержання письмового повідомлення або копії постанови про закриття справи, особами, інтересів яких вона стосується Отримання такого повідомлення чи копії постанови заперечував у судовому засіданні і ОСОБА_1, а відтак строк повернення речових доказів, за змістом ч.1 ст. 80, ч.1 ст. 215 КПК України(1960 року) ще не наступив.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 в частині визнання бездіяльності слідчого і прокурора, яка полягає в неповерненні вилученого автомобіля і причепа, та покладення на них зобов'язання повернути вказані речі, не може бути задоволена слідчим суддею.

Виходячи із засад диспозитивності, визначеної ч.3 ст. 26 КПК України (2012року), слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому давати оцінку іншим діям чи бездіяльності слідчого або прокурора в кримінальному провадженні слідчий суддя не має правових підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 306,307 КПК України (2012 року), ст. ст. 190,191,195, 78-81, 215 ч.1 КПК України (1960 року) та п.7 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (2012 року), слідчий суддя,-

Ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ Миргородського МВ (з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району) УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 та Миргородського міжрайонного прокурора Передерія А.А. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7