Справа № 357/5211/15-к
1-кп/357/426/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

представника служби у справах дітей ОСОБА_6 та представника відділу кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши в закритому судовому провадженні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000945 від 09.03.2015 року відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дрозди, Білоцерківського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, учня 214 групи Білоцерківського ПТУ ім. Поповича, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) а саме:

09.03.2015 року близько 00 години 00 хв. неповнолітній ОСОБА_8 перебуваючи за столиком в кафе « Смерічка» в с. Дрозди, по вул. Радянській 1,Білоцерківського району, Київської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи намір на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з сумки потерпілої ОСОБА_9 , яка лежала на дивані біля столу, вчинив крадіжку мобільного телефону марки « Lehovo S820» вартістю 3000 гривень, в якому знаходилася сім -карта мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, сім -карта мобільного зв`язку «МТС» вартістю 25 гривень., та флеш-карта пам`яті об`ємом 32ГБ, вартістю 350 гривень належних потерпілій ОСОБА_9 , заподіявши цим самим потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3400 гривень. Викраденим майном неповнолітній ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав себе повністю та показав, що він дійсно 09.03.2014 року близько 19 години 00 хв. прийшов до кафе « Смерічка» в с. Дрозди, по вул. Радянській 1,Білоцерківського району, Київської області, де відпочивав разом із друзями. Разом із ними відпочивала також ОСОБА_9 , яка близько 23 годи розмовляла із кимось по своєму мобільному телефону, який після закінчення розмови поклала до сумки, яку не закривши поклала на диван. Через деякий час, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він вирішив викрасти вказаний мобільний телефон для власних потреб, для чого скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає він навмисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з сумки потерпілої ОСОБА_9 , яка лежала на дивані біля столу, вчинив крадіжку мобільного телефону марки « Lehovo S820». Викраденим майном неповнолітній ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, а саме: сім-карти та флеш-катру спалив, а мобільний телефон залишив для власного користування. Після виявлення вчинення ним крадіжки він повернув викрадений мобільний телефон потерпілій, а за сім-кати і флеш-катру повернув потерпілій їх вартість.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину неповнолітній ОСОБА_8 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії неповнолітнього ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обираючи покарання неповнолітньому ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують злочин.

Обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин будучи неповнолітнім, раніше не судимий, вину визнав, розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю злочину - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у вигляді штрафу в розмірі від пят`десяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст.. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Враховуючи те, що на час розгляду кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_8 досягнув повноліття, та має самостійний доход, суд вважає за необхідне застосувати до нього міру покарання у вигляді штрафу.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне повернути потерпілій.

Запобіжний захід неповнолітньому ОСОБА_8 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 376, 484 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі пят`десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази по справі повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1