Справа № 1318/2119/2012
ВИРОК

Іменем України

21 серпня 2012 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: прокурора Коліщук З.М.,

представника цивільного позивача ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3; українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою; не одруженого; не працюючого; раніше судимого за ч. 2 ст. 185 КК України 01.07.2011 року Шевченківським районним судом м. Львова до одного року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий термін один рік, -

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 31.01.2012 року о 01.00год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, повторно за попередньою змовою в групі осіб із ОСОБА_3, пошкодив віконну раму і разом проникли через вікно у приміщення катехитичного класу, що знаходиться на території Собору «Покрови Пресвятої Богородиці»по вул. І.Франка у м. Самборі Львівської області, звідки таємно викрали телевізор марки «Самсунг» вартістю 6600грн., музичний інструмент марки «Ямаха»- 4000грн., DVD програвач марки W-305»- 170грн., електричний чайник - 120грн., принтер марки «Самсунг»- 1200грн., магнітолу марки 6721»- 180грн., магнітолу чорного кольору - 100грн., кошти в сумі 40грн., - чим спричинив Собору «Покрови Пресвятої Богородиці»матеріальну шкоду на загальну суму 12410грн.

Допитаний судом підсудний свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та суду показав, що 30.01.2012 року удень перебував у своєму помешканні з дівчиною на імя Аліна, котра проживає у м. Львові. Близько 18.00год. того дня до нього у гості ще прийшов знайомий ОСОБА_3, який приніс спиртне, що вони втрьох розпивали. Останній розповів ОСОБА_2, що коли він робив ремонтні роботи у церкві в м. Самборі Львівської області, то в середині одного із приміщень, він бачив плазмовий телевізор та іншу побутову техніку; потім ОСОБА_3 запропонував викрасти дані речі. У наступному біля 23.00год. він передзвонив по своєму мобільному телефоні та викликав таксі. На автомашині марки «ВАЗ-2106»світлого кольору вони разом вчотирьох поїхали у м. Самбір Львівської області; по дорозі заїхали ще у магазин по вул. Широкій у м. Львові, де ОСОБА_3 придбав 0.5л. пляшку горілки та продукти, що вони спожили дорогою в м. Самбір Львівської області, куди приїхали о 01.00год. ОСОБА_3 сказав до таксиста щоб зупинився на автодорозі Львів-Самбір біля парку. Тоді ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вийшли із таксі, а дівчина і водій залишились в автомашині. Коли вийшли, то попрямували стежкою через парк, перейшли місток і з правої сторони побачили церкву. На території біля церкви в одному з приміщень на що вказав ОСОБА_3, на висоті 1,5м. знаходилось пластикове вікно, яке ОСОБА_2 відчинив за допомогою фомки. Потім підсудний проник усередину приміщення, а в наступному і ОСОБА_3 заліз через вікно в середину приміщення катехитичного класу, де вони удвох зняли із стіни плазмовий телевізор марки «Самсунг»та зібрали іншу побутову техніку. Після цього ОСОБА_3 переліз через вікно і складав дану побутову техніку, яку підсудний йому передавав, на землю. До автомашини викрадене вони вдвох носили двічі, а потім автомашиною таксі направились до м. Львова до будинку підсудного, де все викрадене занесли у квартиру ОСОБА_2 Наступного дня все викрадене ОСОБА_3 забрав собі автомашиною таксі, а ОСОБА_2 залишив DVD-програвач та магнітофон. Про вчинену крадіжку підсудний нікому не розповідав, а в кінці березня дав у займи своїй знайомі на імя ОСОБА_4 DVD-програвач, за що вона заплатила йому гроші в сумі 80грн.

Окрім визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується поясненнями представника цивільного позивача, показами свідків, протоколами слідчих дій у кримінальній справі, які здобуті досудовим слідством та перевіреними в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи.

Зокрема, із показань представника цивільного позивача ОСОБА_1 убачається, що в період із 1997 року по даний час він є настоятелем храму «Покрови Пресвятої Богородиці», що знаходиться по вул. І.Франка у м. Самборі Львівської області. 31.01.2012 року о 9.10год. його по телефону повідомила ОСОБА_5 про крадіжку з катехитичного класу та про пошкоджений склопакет. Коли приїхав на місце, тоді викликав працівників міліції та після їх прибуття вони відчинили катехитичний клас, де він виявив відсутність плазмового телевізора марки «Самсунг», DVD-програвача, музичного інструменту «Ямаха», електричного чайника, принтера марки «Самсунг»та двох старих магнітофонів, скарбнички з грішми. Представник цивільного позивача ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_3 пояснив, що він працював на роботах, повязаних із будівництвом храму та зарекомендував себе з позитивного боку; а підсудного він не знає, хоча ОСОБА_2 шкоду відшкодував та він до нього претензій не має, просив обрати підсудному більш мяке покарання ніж позбавлення волі.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події від 28.04.2012 року відомо, що підозрюваний ОСОБА_2 добровільно показав та розказав про обставини вчинення ним злочину (а. с. 82 84).

Згідно протоколу добровільної видачі від 27.04.2012 року вбачається, що ОСОБА_4 добровільно видала DVD-програвач марки STER W-305», який придбала у ОСОБА_2 (а. с. 63).

Відповідно до висновків товарознавчої експертизи №9/198 від 18.05.2012 року ринкова вартість магнітоли марки 6721»станом на 31.01.2012 року становить 180грн.; №9/199 від 21.05.2012 року ринкова вартість DVD-програвача марки W-305»- 170грн. (а. с. 102 106, 111 115).

З обєктивної сторони підсудний ОСОБА_2 незаконно і таємно заволодів майном, що належить Собору «Покрови Пресвятої Богородиці», чим спричинив шкоду. Із субєктивної сторони підсудний посягав на чужу власність, на яке він не мав права, усвідомлюючи і бажаючи спричинити матеріальні збитки.

Тому, аналізуючи вищенаведене в сукупності, суд прийшов до переконання, що підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в інше приміщення. Тому його дії правильно досудовим слідством кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України та відповідають фактичним обставинам; він повинен за це понести кримінальну відповідальність.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину; також судом враховано особу винного, його характеристику, вік, обставини вчинення.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності; характеризується позитивно (а. с. 135, 137).

Обставинами, які помякшують покарання підсудному ОСОБА_2 є щире каяття з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку представник цивільного позивача ОСОБА_1 суду повідомив, що претензій майнового і морального характеру до підсудного не має, просив суд суворо його не карати.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного спяніння.

Отже, щодо призначення покарання ОСОБА_2, суд прийшов до висновку, що виправлення засудженого можливе в поміщенні його до кримінально-виконавчої установи на строк три роки, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для призначення більш мякого покарання підсудному чи про звільнення особи від кримінальної відповідальності, - не встановлено.

Оскільки ОСОБА_2 був засуджений 01.07.11р. згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова до одного року обмеження волі із звільненням особи від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк в один рік та в наступному вчинив новий злочин, то йому слід визначити покарання за сукупністю вироків із врахуванням установленого покарання цим вироком та визначеного покарання за новим вироком на підставі ст. 71 КК України та за правилами складання покарань відповідно до ст. 72 КК України.

Розглядаючи кримінальну справу в межах предявленого звинувачення підсудному ОСОБА_2, із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового слідства в сукупності із поясненнями підсудного; із урахуванням особи ОСОБА_2, його характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на визначений строк, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком та визначити остаточне покарання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 необхідно рахувати із часу затримання з 27.04.2012р., коли його було затримано за підозрою у вчиненні злочину (а. с. 72 74).

Цивільного позову не заявлено, судові витрати за проведені товарознавчі експертизи (а. с. 103, 112) є присудженими до стягнення в користь експертної установи по кримінальній справі №1318/2202/2012 про звинувачення ОСОБА_3; речові докази магнітолу та DVD-програвач слід вважати повернутими представнику цивільного позивача.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків частково приєднати визначене покарання один рік обмеження волі вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2011 року, яким ОСОБА_2 засуджено і звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на іспитовий строк один рік, та остаточно визначити ОСОБА_2 покарання 3(три) роки 1(один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід взяття під варту стосовно засудженого ОСОБА_2 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати із 27.04.2012 року (а. с. 72).

Речові докази магнітолу та DVD-програвач вважати повернутими представнику цивільного позивача (а. с. 121, 122).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення; засудженим ОСОБА_2 протягом цього ж строку із дня отримання копії вироку.

Суддя