Справа № 626/711/14-к
Провадження № 1-кс/626/128/2014
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

28 березня 2014 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Красноград, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою, АДРЕСА_1 .
- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до витягу з кримінального провадження за № 0000128 від « 17» лютого 2014 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин.
Досудовим розслідування встановлено, що 22 лютого 2014 року приблизно о 13.30 год. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо-небезпечного наркотичного засобу, по корисливим мотивам, поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 медичний шприц з особливо-небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину склала - 0,1033 грама.
Винність ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме протоколом про результати контролю за вчиненням злочину, в якому відображено факт збуту ним наркотичного засобу, висновком судово-хімічної експертизи за № 411 від 27.02.2014 року, згідно з яким речовина, яку ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 є особливо-небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, свідченнями гр. ОСОБА_8 , в яких він підтверджує факт придбання у ОСОБА_4 наркотичного засобу.
27 березня 2014 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Слідство вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки він по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та є наркозалежною особою.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 , неодружений, ніде не працює, міцних соціальних зв`язків немає та по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, слідчий і просить обрати обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, самого підозрюваного та його захисника, які заперечували проти застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а вважали, що достатньо буде обрати останньому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину за ч.2 ст.307 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком до 10 років.
В ході розгляду клопотання було встановлено, що ОСОБА_4 постійного заробітку не має, неодружений, є студентом 3-го курсу Полтавського інституту економіки і права, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо.
З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України певні ризики, які наведені в клопотанні.
Однак, як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю щодо ОСОБА_4 можливо застосувати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181, КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Красноградського РВ ГУМВС України в Харкіській області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1. Заборонити ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . в період часу з 18-00 до 08-00 години.
2. За першим викликом чи вимогою, з`являтися до слідчого, прокурора та суду.
3. Утримуватися від будь якого спілкування зі свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
4. Носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 ухвали суду покласти на Красноградський РВ ГУМВС України в Харківській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її винесення, тобто до 27.05.2014 року.
Підозрюваного ОСОБА_9 звільнити з-під варти негайно в залі суду, зобов`язавши останнього невідкладно з`явитися до слідчого ОСОБА_6 , після чого прибути до місця свого проживання АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Красноградського районного суду ОСОБА_1