Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 11а-1096/2010 року Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Категорія - ст. 186 ч.2 КК України Доповідач у суді П-ї інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Осетрова В.І., суддів: Кадегроб А.І., Борща В.С., з участю прокурора: Замороза О.Р., захисника-адвоката: ОСОБА_3, засуджених: ОСОБА_4, ОСОБА_5 II.В., потерпілої: ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4 та захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах останнього на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2010 року, яким

ОСОБА_4, 09.06.1986 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, з

професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого на ВАТ

Кіровоградський завод будівельних матеріалів №2 "Синтез",

зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

кв.З, судимого:

19.11.2008 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.289 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк - 3 роки,

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2008 року та остаточно призначено покарання - 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Також вироком засуджено ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк - 3 роки, а також зобов'язано: періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. Вирок в даній частині не оскаржено.

Стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_7 2000 грн. моральної шкоди.

Вироком вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів по справі.

Суд визнав винними та засудив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за те, що вони 12.01.2010 року близько 16.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,

знаходячись в будинку № 4 по вул. ноловченка у с. ьезводня, Кіровоградського району та області, що належить ОСОБА_6, з неприязні вчинили сварку з останньою. Після чого, за попередньою змовою між собою, з метою відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_5 схопила за одяг ОСОБА_6, яка намагалася завадити їх злочинним діям, та тримала її за одяг, а ОСОБА_4 в цей час, відкрито викрав телевізор "8атзип§ С8-17 А-11 МІСТ вартістю 980 грн. та покривало вартістю 40 грн. ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з будинку та господарського сараю відкрито викрали ліхтарик з радіоприймачем "81ЛМСА 8Р-288В", вартістю 120 грн., електричну плитку вартістю 84 грн., електрокип'ятильник, вартістю 17 грн. 50 коп., велосипед "АКГ)І8 Либідь", вартістю 300 грн. З викраденим з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 1541 грн. 50 коп.

В апеляціях:

*захисник-адвокат ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 просить вирок скасувати, перекваліфікувати дії останнього на ст.356 КК України та призначити покарання із застосуванням положень ст.75 КК України. В якості обґрунтування вказує, що судом залишено поза увагою показання засудженого про відібрання речей у потерпілої з метою забезпечення повернення останньою боргу ОСОБА_5 та подальшого повернення відібраних речей потерпілій. Викладене свідчить про відсутність в діях засуджених складу злочину, передбаченого ст.186 КК України, оскільки вони не бажали відкрито заволодіти майном потерпілої з корисливою метою збагатитись, а лише хотіли спонукати потерпілу до повернення боргу;

*засуджений ОСОБА_4 просить вирок скасувати, перекваліфікувати його дії на ст.356 КК України та призначити покарання із застосуванням положень ст.75 КК України. В якості обґрунтування апеляції вказав на обставини аналогічні тим, які зазначено захисником-адвокатом.

Заслухавши доповідача, у дебатах засудженого ОСОБА_4, який підтримав власну апеляцію, захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах останнього, який підтримав свою апеляцію, потерпілу та прокурора, які висловились про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни, виходячи з наступного.

, і- - С ¦¦¦ .:... Ш-

Матеріали справи свідчать, що досудове слідство по ній проведено з дотриманням вимог ст.22 КПК України, а висновок суду про винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ст.186 ч.2 КК України, за який їх засуджено, є обґрунтованим та правильним, оскільки ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказів, зібраних під час досудового слідства та перевірених в судовому засіданні.

Засуджений ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що вину визнає частково, оскільки 12.01.2010 року з ОСОБА_5 пішли до ОСОБА_6, яка мешкає в с. Безводне, Кіровоградського району та області, забрати борг, який остання була винна ОСОБА_5 Під час розпивання спиртного виникла сварка, потерпіла не погоджувалася віддавати борг, і тоді вони взяли електричну плитку, радіоприймач, велосипед. Дані речі вони взяли, щоб ОСОБА_6 скоріше віддала борг, а на наступний день, коли приїхали працівники міліції, всі речі повернули. Телевізор ОСОБА_4 взяв, проте потерпіла його потім сховала і вони його не знайшли.

Потерпіла ОСОБА_6 суду першої інстанції пояснила, що 12.01.2010 року до неї додому прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння. Між нею та ОСОБА_5 виникла сварка з приводу повернення грошей за курчат, які вона раніше брала у ОСОБА_5 В ході сварки ОСОБА_4 забрав її телевізор та виніс на вулицю, а ОСОБА_5

Н.В. тримала її за одяг. Телевізор вона пізніше сховала за будинок. Побачивши, що телевізора немає ОСОБА_5 та ОСОБА_4 взяли кип'ятильник, електричну плитку, радіоприймач і велосипед з сараю. Насильства з боку підсудних до неї не застосовувалося. Претензій матеріального характеру до підсудних немає, оскільки всі речі їй повернули. Просила стягнути 2000 грн. моральної шкоди.

Крім часткового визнання вини засудженими, їх вина у вчинені інкримінованого злочину в повній мірі підтверджується письмовими доказами, які містяться у кримінальній справі та були досліджені в ході судового слідства, зокрема:

*протоколом відтворення обстановки та обставин події від 04.03.2010 року за участі обвинуваченої ОСОБА_5, згідно якого остання розповіла та показала на місці, як вона та ОСОБА_4 вчинили злочин (а.с.79-82);

*протоколом огляду місця події від 13.01.2010 року, яким оглянуто домоволодіння № 4, по вул. Половченка у с. Безводня, Кіровоградського району та області, вилучено телевізор і покривало (а.с.8-9);

*протоколом огляду місця події від 13.01.2010 року, яким оглянуто домоволодіння № 28 по вул. Половченка у с. Безводня, Кіровоградського району та області, вилучено кип'ятильник, велосипед, радіоприймач та електроплитку (а.с. 11-12);

*висновком судово-товарознавчої експертизи від 21.03.2010 року, яким визначено залишкову вартість викраденого (а.с.89-93);

*протоколом огляду предметів від 15.03.2010 року (а.с.83).

Дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вину засуджених доведено повністю та правильно кваліфікував їх дії за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Щодо кваліфікуючих ознаки - насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої, то її судом обґрунтовано виключено зважаючи на показання потерпілої ОСОБА_6, які підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_8 Крім цього, судом правильно виключено з кваліфікації дій ОСОБА_4 кваліфікуючу ознаку повторність, оскільки вчинення ним раніше злочину передбаченого ст.289 ч.І КК України не тягне повторність.

Доводи апеляцій засудженого та захисника-адвоката щодо відсутності в діях засуджених складу злочину, передбаченого ст.186 КК України, оскільки вони не бажали відкрито заволодіти майном потерпілої з корисливою метою збагатитись, а лише хотіли спонукати потерпілу до повернення боргу є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Призначаючи покарання суд першої інстанції, відповідно ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу засудженого ОСОБА_4, який за місцем проживання та роботи характеризуються позитивно, раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, обставини, що пом'якшують покарання - відсутні, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, а тому обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе тільки в місцях позбавлення волі.

Таким чином, зважаючи на необґрунтованість доводів апеляцій та їх спростування матеріалами справи, а також відсутність нових не перевірених судом першої інстанції обставин, колегія суддів вважає, що апеляції необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_4 та захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах останнього залишити без задоволення, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2010 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - без зміни.

Судді: