Справа № 761/1344/15-к
Провадження № 1-кп/761/318/2015
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого охоронцем ТОВ «Фоззі-Фуд», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за ознаками закінченого злочину заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваними ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно обставин вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, викладених в угоді про примирення, у невстановлений слідством день та час, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. З метою реалізації свого умислу він розробив злочинний план, який полягав у тому, що ОСОБА_4 повинен знайти особу, яка б була зацікавлена в здачі в оренду технічне обладнання. Після чого мав укласти договір оренди обладнання і шляхом обману заволодіти таким обладнанням та розпорядитись на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 12 лютого 2014 року близько 09 години 00 хвилин, зустрівшись з ФОП ОСОБА_5 , який займався здачею в оренду бензинових та дизельних генераторів на території гаражного кооперативу «Дружба-2» за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього оглянувши генератор бензиновий «Хонда» ЕС 5000, вартістю 15 000 гривень, який належить ОСОБА_5 , та обговоривши умови оренди генератора, ОСОБА_4 вирішив ним заволодіти шляхом обману. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 , погодився передати в оренду вказаний генератор і при цьому між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір оренди обладнання строком на 2 доби від 12 лютого 2014 року.

Підписавши вказаний договір оренди, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: генератором бензиновим «HONDA» ЕС 5000, вартістю 15000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, просив її затвердити.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмови в затвердженні угоди з поверненням кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, направлені з угодою, судом встановлено, що обставини обвинувачення, викладені в обвинувальному акті щодо місця вчинення, закінченості злочину у кримінальному провадженні №0001425 від 15 лютого 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , протирічать кваліфікації за ч.1 ст. 190 КК України дій особи як шахрайство.

Так, в угоді не викладено формулювання обвинувачення, а саме: не зазначені обставини щодо способу вчинення злочину шляхом обману, оскільки не вказано, в чому саме полягає обман потерпілого ОСОБА_5 обвинуваченим. Також в угоді не викладено обставини заволодіння чужим майном ОСОБА_4 : не убачається, чи було майно передано потерпілим, з чим необхідно пов*язувати закінчене шахрайство, не зазначено місце заволодіння майном, що позбавляє суд вирішити питання, чи підсудне дане кримінальне провадження Шевченківському районному суду м. Києва.

Таким чином, оскільки умови угоди та її зміст протирічить вимогам КПК України та її умовами порушуються права сторін провадження, суд прийшов до висновку про неможливість затвердження угоди про примирення та винесення вироку на підставі такої угоди.

Керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в затвердженні угоди, укладеної 15 грудня 2014 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001425 від 15 лютого 2014 року.

Повернути кримінальне провадження №0001425 щодо ОСОБА_4 прокурору для продовження досудового розслідування.

Суддя ОСОБА_1