У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Животова Г.О.,суддів
Пузиревського Є.Б., Шибко Л.В.,за участю
прокурора Саленка І.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві 19 серпня 2014 року кримінальну
справу за касаційною скаргою
засудженої ОСОБА_5 на вирок Заводського
районного суду м. Миколаєва від 22 липня
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Миколаївської області від 19 вересня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Заводського районного суду м.
Миколаєва від 22 липня 2013 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України, не судиму,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 74 КК України ОСОБА_5
звільнено від покарання.

Ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 19 вересня
2013 року вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_5 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано
винною та засуджено за те, що вона
умисно заподіяла потерпілому ОСОБА_6
легкі тілесні ушкодження за наступних
обставин.

Так, о 12 годині 09 травня 2012 року у дворі
будинку по АДРЕСА_1 між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт, у ході
якого ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_5, від чого
остання впала на землю. Підвівшись,
ОСОБА_5 дістала зі свого пакету газовий
балончик і застосувала його проти
ОСОБА_6, який, намагаючись відібрати
балончик, хапав та тримав ОСОБА_5 за
руки.

Після того, як ОСОБА_6 відібрав у ОСОБА_5
газовий балончик, вона декілька разів
вдарила його по спині пакетом із
твердими предметами, заподіявши ОСОБА_6
легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_5,
посилаючись на істотне порушення
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженої, порушує
питання про скасування судових рішень
та закриття кримінальної справи щодо
неї на підставі ст. 6 КПК України 1960
року. Зазначає, що суд першої інстанції
не врахував, що вона діяла у відповідь
на дії ОСОБА_6, який першим наніс їй
удар, а апеляційний суд не повідомив її
та захисника про дату розгляду справи в
апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який заперечував проти
задоволення касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, наведені в
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга не підлягає
задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину,
за який її засуджено, відповідають
фактичним обставинам справи і
підтверджуються детально наведеними у
вироку доказами, які суд всебічно,
повно і об'єктивно дослідив, правильно
оцінив.

Так, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні
злочину, за який її засуджено,
підтверджується показаннями
потерпілого ОСОБА_6, який повідомив, що
09 травня 2012 року у дворі будинку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_5 нанесла йому удари по
тулубу пакетом із твердими предметами,
чим заподіяла тілесні ушкодження;
показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які підтвердили показання
потерпілого та факт нанесення ОСОБА_5
тілесних ушкоджень ОСОБА_6 Ці показання
повністю узгоджуються між собою, є
послідовними та підтверджуються
даними висновку експерта, відповідно
до якого тілесні ушкодження, виявлені у
ОСОБА_6, нанесені йому зі спини і могли
виникнути за обставин, вказаних
потерпілим, та іншими доказами у
справі.

Твердження ОСОБА_5 про те, що в її діях
відсутній склад злочину є
безпідставними та спростовуються
наведеними вище доказами.

Таким чином, по справі повністю
доведена винуватість засудженої
ОСОБА_5 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і її
дії кваліфіковані правильно.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і
доводи засудженої про те, що вона та її
захисник не були повідомлені про дату
розгляду справи апеляційним судом,
оскільки спростовуються наявним у
справі повідомленням від 19 серпня 2013
року № 175, відповідно до якого
засуджена та її захисник, потерпілий і
його представник були належним чином
повідомлені про дату призначення даної
справи до розгляду в суді апеляційної
інстанції.

Розглядаючи справу за апеляцією
захисника ОСОБА_10, суд апеляційної
інстанції, керуючись вимогами ст. 365 КПК
України 1960 року, дійшов обґрунтованого
висновку про правильне встановлення
місцевим судом фактичних обставин
справи, доведеність вини засудженої
ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй
злочину та правильність кваліфікації
її дій, а також вказав на докази, які
спростовують доводи поданої апеляції.

Ухвала апеляційного суду є достатньо
мотивованою та відповідає вимогам ст.
377 КПК України 1960 року.

Істотних порушень
вимог кримінально-процесуального
закону, які були би підставою для зміни
чи скасування судових рішень у справі,
не встановлено.

Керуючись п.п. 11, 15
розділу ХІ «Перехідні положення» КПК
України та ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960
року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Заводського районного суду м.
Миколаєва від 22 липня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду
Миколаївської області від 19 вересня 2013
року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а
касаційну скаргу останньої - без
задоволення.

Судді:

________________ ____________________
________________

Г.О. Животов Є.Б. Пузиревський Л.В.
Шибко