У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Кліменко М.Р. і Гриціва М.І.,

за участю
прокурора

Казнадзея В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 20 травня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь в
розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок колегії суддів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

вироком Комсомольського районного
суду м. Херсона від 28 листопада 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

уродженця м. Іджеван Республіки
Арменія, мешканця м. Херсона, не судимого, -

було засуджено:

- за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання
з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік і на нього покладено
обов'язки не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, повідомляти цей орган про зміну
місця проживання, роботи та навчання,
періодично з'являтися в цей орган для реєстрації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави 662,13грн. судових витрат за проведення судово-балістичних
експертиз.

ОСОБА_1 визнано винуватим і
засуджено за незаконне носіння, придбання та передачу вогнепальної зброї та
бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу. Злочин ним вчинено
за таких обставин.

ОСОБА_1 в один із днів у вересні
2004 року біля будинку АДРЕСА_1 з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_2 незаконно
придбав у ОСОБА_3(шляхом безоплатної передачі) вогнепальну зброю - пістолет
“Люгер” іноземного виробництва калібру 9мм та бойові припаси до нього - два
споряджених патронами магазина.

У цей же день ОСОБА_1 носив і
транспортував в салоні власного автомобіля зазначений пістолет з бойовими
припасами до нього, а потім біля будинку АДРЕСА_2 незаконно передав їх ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

У другій декаді жовтня 2004 року
ОСОБА_1, діючи з тією ж метою, незаконно придбав у ОСОБА_3(шляхом безоплатної
передачі) вогнепальну зброю - пістолет “Меліор” виробництва Бельгії калібру
7,65мм та бойові припаси до нього - 5 патронів, які незаконно носив і в цей же
день біля будинку АДРЕСА_2передав ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

У подальшому ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 добровільно відмовились від вчинення умисного вбивства
ОСОБА_2.

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області, частково
задовольнивши апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, скасувала вирок Комсомольського районного суду м.
Херсона від 28 листопада 2007 року щодо
ОСОБА_1 в частині звільнення його від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України і постановила
в цій частині свій вирок від 29 січня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1 призначено покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь в
розгляді справи судом апеляційної інстанції, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за
який його засуджено, і правильності
кваліфікації його дій, просить скасувати вирок апеляційного суду з направленням
справи на новий апеляційний розгляд. Мотивує тим, що апеляційний суд призначив ОСОБА_1 покарання, яке не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого і даним про особу засудженого внаслідок м'якості. Крім того, вказує на
помилкове посилання судом у вироку на прізвище ОСОБА_6 як особи, яка вчинила
злочин разом з ОСОБА_1, оскільки щодо ОСОБА_6 в порушенні кримінальної справи
відмовлено у зв'язку з добровільною видачею ним зброї правоохоронним органам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про часткове підтримання касаційного
подання і необхідність внесення у вирок уточнення з виключенням прізвища
ОСОБА_6 з числа осіб, яким ОСОБА_1 передавав зброю та бойові припаси, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені у касаційному поданні, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом,
у касаційному поданні прокурором не оспорюється
та підтверджується доказами,
дослідженими місцевим судом у порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 299 КПК України, зокрема, показаннями самого ОСОБА_1,
який повністю визнав свою вину в
незаконному придбанні, носінні і передачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придатних
до пострілів пістолетів "Люгер" і "Меліор" з бойовими
припасами до них.

Дії засудженого ОСОБА_1 правильно
кваліфіковано за ч. 1 ст.263 КК України.

Викладаючи формулювання
обвинувачення, визнаного судом доведеним, і зазначаючи при цьому у вироку
прізвища осіб, у яких ОСОБА_1 отримував та яким передавав зброю та бойові
припаси, в тому числі ОСОБА_6, суд не допустив істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судових
рішень.

Як видно з матеріалів справи, постановами органів досудового слідства було
звільнено від кримінальної відповідальності 18.08.2005 року - ОСОБА_6,
27.11.2006 року - ОСОБА_3і ОСОБА_5, а 31.07.2007 року - ОСОБА_1 за ст.14 і ч. 2
п.п. 6, 11, 12 ст. 115 КК України у зв'язку з їх добровільною відмовою від
учинення умисного вбивства ОСОБА_2і повідомлення останнього про готування до
цього злочину.

Також щодо ОСОБА_6
прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи зі
звільненням від кримінальної відповідальності
за ч. 1 ст. 263 КК України за
незаконне поводження з вогнепальною зброєю і бойовими припасами до неї з спеціальної
підстави, передбаченої ч. 3 ст. 263 КК України, - у зв'язку з добровільною
здачею ним 27.06.2005 року органу влади
- УСБУ в Херсонській області пістолету та 5 патронів до нього.

Вироком Заводського районного суду
м. Миколаєва від 04 квітня 2007 року ОСОБА_3 і ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст.
263 КК України за незаконне поводження зі зброєю і бойовими припасами до неї, і
цей вирок набрав законної сили.

Таким чином, прийняті органами
досудового слідства і судом рішення щодо
зазначених осіб не виключали можливість посилання на їх прізвища у вироку щодо
ОСОБА_1, постановленого пізніше за
часом.

З огляду на це, колегія суддів не
вбачає підстав для внесення в цій частині змін до мотивувальної частини вироку
суду щодо ОСОБА_1, як про це ставиться питання в касаційному поданні прокурора.

Скасовуючи вирок Комсомольського
районного суду м. Херсона від 28 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині
призначеного йому покарання і постановляючи свій вирок в цій частині з
призначенням засудженому покарання без застосування ст. 75 КК України,
апеляційний суд правильно визнав відсутність підстав для виправлення
засудженого без відбування призначеного йому покарання. Мотивуючи це рішення,
апеляційний суд урахував тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи
- здійснення ОСОБА_1 дій з незаконного поводження
зі зброєю та бойовими припасами з метою вчинення особливо небезпечного злочину,
а також дані про особу засудженого, який
раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 192 КК
України і кримінальна справа щодо нього
була 08.06.2004 року закрита з нереабілітуючих підстав - за примиренням з
потерпілим; під час досудового слідства переховувався за межами України, в зв'язку з чим
оголошувався його розшук, і він був виданий правоохоронним органам України
Російською Федерацією для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1
ст. 263 КК України.

Взявши це до уваги, апеляційний суд
обґрунтовано визнав необхідним призначити ОСОБА_1 покарання, пов'язане з
позбавленням волі в умовах ізоляції від суспільства.

Однак, ураховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин,
наявність ряду пом'якшуючих покарання обставин - повного визнання вини, щирого
каяття, активного сприяння органам слідства в розкритті злочину, а також
позитивні характеристики ОСОБА_1, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 65 КК
України визнав можливим призначити засудженому мінімальне покарання,
передбачене санкцією ч.1 ст. 263 КК України.

Це покарання є необхідним й
достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Вважати його надмірно м'яким підстав немає.

З огляду на викладене, колегією
суддів не встановлено підстав для задоволення касаційного подання і скасування вироку апеляційного суду щодо
ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, залишити без задоволення, а вирок колегії
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської
області від 29 січня 2008 року щодо ОСОБА_1
- без зміни.

Судді:

Федченко О.С. Кліменко М.Р. Гриців М.І.