Справа № 1-38/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2011

Іллінецький районний суд Вінницької області в скаладі:

Головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участі прокурора Струся О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька с. Бабин, вулиця Леніна 11, Іллінецького району Вінницької області, громадянки України, українка, ІНФОРМАЦІЯ_2, не заміжньої, працюючої продавцем у ПП ОСОБА_2, раніше не судима-,

по ст. 191 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, працюючи продавцем в магазині товарів повсякденного попиту, що розташований в с.Бабин Іллінецького району Вінницької області, по вул. Леніна, 11, та відноситься до споживчого товариства «Фортуна» Іллінецької райспоживспілки, відповідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 2 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1, як продавцем магазину та головою СТ «Фортуна» ОСОБА_3, ОСОБА_1 передано на відповідальне збереження матеріальні цінності підприємства. Будучи матеріально відповідальною особою, ОСОБА_1 на протязі періоду з квітня 2008 року по січень 2009 року, періодично із магазину без відома власника магазину ОСОБА_4 брала для потреб сімї продукти харчування, які вживала, тим самим за вказаний період привласнила продукти, що були їй ввірені на суму 5000 грн., та належать ОСОБА_4, чим привласнила чуже майно на суму 5000 грн.

Будучи допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину визнала повністю, і показала, що на протязі періоду з січня 2007 року по березень 2009 року, працювала продавцем в магазині товарів повсякденного попиту СТ «Фортуна», що розташований в с.Бабин Іллінецького району, власником якого є ОСОБА_4 За фактом виявленої недостачі, вона пояснила, що останнє інвентаризація проводилась в магазині біля року тому. Вона в магазині працювала як продавець сама. Яким саме чином утворилась недостача в магазині в такому розмірі їй невідомо. Вона визнає той факт, що на протязі року, вона отримувала мінімальну заробітну плату, яку потратила на ремонт будівлі після пожежі. А тому, періодично із магазину брала продукти харчування в невеликих розмірах, загальна вартість яких склала на протязі періоду біля року в розмірі 5000 грн. Про даний факт власника магазину вона не попереджала. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо її не карати.

Оскільки підсудна ОСОБА_1 визнала себе повністю винною в інкримінованому їй злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсудною у скоєні злочину, її вина також підтверджується і іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: актом результатів перевірки цінностей магазині ТПП с. Бабин СТ «Фортуна» від 3 лютого 2009 року, відповідно якого виявлено недостачу товарів на загальну суму 15982, 81 грн. (а.с. 7-13), договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 2 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 6), наказом по СТ «Фортуна» № 2 від 1 січня 2007 року, яким ОСОБА_1 прийнята продавцем в магазин ТПП с Бабин (а.с. 5).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 доведена повністю, дії підсудної ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ст.191 ч.1КК України, як привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі..

Призначаючи підсудній міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше не судима, позитивно характеризується по місцю проживання, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обставини, що обтяжують в ході судового розгляду справи встановлено не було. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ст. 191 ч.1 КК України у виді виправних робіт.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд-,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєні нею злочину, передбаченого ст.191 ч.1 КК України і призначити їй покарання по ст.191ч.1 КК України у виді одного року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Суддя М.І. Мотрук