Провадження: №11-кп/792/156/15
Справа: №676/6181/14-к Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000373 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2014 року, -

В с т а н о в и л а:
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01 вересня 2014 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сусоловка Великоустюгського району Вологодської області, росіянина, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого:

· 26 серпня 1998 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.2, ч.3 ст.140 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з конфіскацією майна;
· 25 жовтня 2001 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.17 ч.3 ст.140, ст.44, ч.3 ст.140, ст.42 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців;
· 13 травня 2009 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, звільненого 28 серпня 2012 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1 651 грн. 09 коп. витрат на залучення експертів.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладені на нього слідчим суддею обов`язки після набрання вироком законної сили, постановлено скасувати.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 14 травня 2014 року близько 02 години в с.Підпилип`я Кам`янець-Подільського району, з метою вчинення крадіжки чужого майна та з корисливих мотивів, шляхом відгинання за допомогою дерев`яної палиці вхідних дверей та пошкодження внаслідок цього замикаючого пристрою у вигляді навісного замка, проник у приміщення магазину ПП ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_2 , звідки умисно, повторно, таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 320грн., чим завдав останній майнову шкоду у вказаному розмірі.

Після чого, там же, близько 02 год. 30 хв., з метою вчинення крадіжки чужого майна та з корисливих мотивів, шляхом пошкодження за допомогою металевої арматури замикаючого пристрою вхідних дверей у вигляді навісного замка проник у приміщення магазину ПП ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_2 , звідки умисно, повторно, таємно викрав належні останній грошові кошти в сумі 1500 грн., мобільний телефон марки «Nokia X2-02» з картою пам`яті microSD об`ємом 2 Гб, що входить до його базової комплектації, вартістю 275 грн, який був укомплектований sim-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн. та дві картки поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар» на 40 грн., вартістю 41 грн. за 1-ну шт., чим завдав ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 1867 грн.

Не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник подали апеляційні скарги, в яких просять оскаржуваний вирок змінити, пом`якшивши призначене обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.69 КПК України.

Свої вимоги аргументують неповним врахуванням місцевим судом при призначенні покарання характеризуючих даних обвинуваченого, зокрема, його позитивну характеристику, наявність на утриманні малолітньої дитини, тяжке матеріальне становище та наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин, таких як щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування завданої шкоди, відсутність претензій потерпілої сторони.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг сторони захисту, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку доводів, наведених у поданих апеляційних скаргах щодо необхідності пом`якшення призначеного покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг процесуальних опонентів та необхідність залишення вироку місцевого суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України, в поданих апеляційних скаргах не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме пом`якшення обвинуваченому покарання з врахуванням положень ст. 69 КК України, оскільки призначене покарання ОСОБА_8 належним чином судом мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер і ступінь його суспільної небезпеки, сукупність всіх даних, які характеризують його особу, в тому числі й ті, на які посилаються обвинувачений та його захисник у поданих апеляційних скаргах, та призначив покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи обвинуваченого про те, що кримінальне правопорушення було вчинено ним лише у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, що, на його думку, є пом`якшуючою покарання обставиною, колегією суддів не приймаються, так як тяжке матеріальне становище обвинуваченого не дає йому права вчиняти злочини, викрадаючи чуже майно.

Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого про необхідність пом`якшити йому покарання у зв`язку із тяжким станом його здоров`я, так як даний стан здоров`я не позбавляв його можливості проникати в чуже житло та викрадати майно. Більше того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 неодноразово судимий, в тому числі за (аналогічні) корисливі злочини. Тоді як вчинення нового злочину особою раніше судимою свідчить про значну стійкість злочинної спрямованості обвинуваченого та фактичну неусвідомленість суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, що виключає можливість застосувати до останнього положення ст.69 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 та безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не виявлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 за тяжкістю призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

П о с т а н о в и л а:
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2