У Х В А Л А справа 274/3884/14-к провадження: 1-в/0274/1021/14

03.03.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ; за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ; представників Райківської ВК (№73) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, раніше судимого: 24.02.1983 року за ст.ст. 206 ч. 2, 222 ч. 1, 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.04.1987 року за ст. 196-1 ч. 1 КК України до 1 року 3 днів позбавлення волі; 25.01.1991 року за ст.140 ч. 3 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 04.02.1992 року за ст. ст. 81 ч. 3, 94, 140 ч. 3,142 ч. 3, 193 ч. 3, 42, 42 ч. 3 КК України 15 років позбавлення волі; 08.12.2006 року за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, засуджений 03.12.2009 року апеляційним судом Чернігівської області за ст. 121 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі, початок строку: 12.07.2009 року, кінець строку: 12.07.2016 року, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив :
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеною заявою.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 заяву підтримав та зазначив, що він вважає, що заробив право на умовно-дострокове звільнення. Він раніше працював, з осені 2014 року не працює, оскільки немає робтоти. В нього також є маленька дитина.
Представник РВК (№ 73) щодо заяви засудженого не заперечив.
Прокурор вважає, що в задоволенні заяви засудженого слід відмовити, оскільки він працював періодично, за час відбування покарання має 12 стягнень та 5 заохочень, що не дає підстав вважати, що він довів своє виправлення.
Захисник вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці заявник став на шлях виправлення.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали, які додані до заяви, а також матеріали особової справи на засудженого, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.
Так, відповідно до ст. 81 ч. 2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.
Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.07.2009 року. Під час утримання в СІЗО м. Новгород-Сіверський порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.
З 24.07.2009 року відбував міру кримінального покарання в СІЗО м. Чернігова. За час відбування покарання вимог режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 03.08.2009 року відбував міру кримінального покарання в СІЗО м. Новгород-Сіверський. За час відбування покарання двічі порушував вимоги режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.
З 06.10.2009 року відбував міру кримінального покарання в СІЗО м. Чернігова. За час відбування покарання вимог режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 19.03.2009 року відбував міру кримінального покарання в СІЗО м. Києва. За час відбування покарання вимог режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 14.05.2010 року відбував міру кримінального покарання в Коростенській виправній колонії №71. За час відбування покарання допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.
З 04.09.2010 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії (№73). За час відбування покарання допустив десять порушень встановленого порядку відбування покарання, за що вісім раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. 19.11.2010 року, 23.11.2010 року та 30.04.2014 року із засудженим проводились бесіди виховного та профілактичного характеру. Має 5 заохочень.
У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний, ввічливий, виконує їх законні вимоги. Був працевлаштований з травня по жовтень 2011 року, з квітня по листопад 2012 року, з лютого по травень та з липня по жовтень 2013 року, з квітня по серпень 2014 року на різних роботах.
Виявив бажання приймати участь по програмі диференційованого виховного впливу Духовне відродження", приймає участь в організації виховних заходів та роботі самодіяльних організацій.
За вироком суду вину у скоєному злочині визнав частково. На даний час вину визнав, зі слів розкаюється. Вирок суду та призначене покарання вважає справедливим, прагне сумлінним ставленням до праці та поведінкою спокутувати свою провину.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення.
Однак, застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_6 працює періодично, протягом останніх місяців не працює, має 5 заохочень та 12 стягнень, останнє з яких отримав 24.10.2014 року, а тому суд вваажає, що його заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.
Головуючий ОСОБА_1