ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року липня 20 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2015 04 , справу за висунутим обвинуваченням проти:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у м. Москві РФ, українця за національністю, з повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, який проживає в м. Дніпропетровську за зареєстрованою адресою на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2015 року близько 15 години в АДРЕСА_2 , з метою отримання на прокат велосипеду ОСОБА_4 умисно для посвідчення своєї особи пред`явив працівнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » раніше підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Комсомольським РВ Херсонського МУ ГУМВС України в області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому на першій та третій сторінках були вклеєні фотографії ОСОБА_4 замість видалених механічним способом попередніх фотографій, чим використав завідомо для нього підроблений офіційний документ, інформація якого містила неправдиві відомості про особу наймача.

Підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєному діянні, щиросердно розкаявся та засудив вчинене і, будучи допитаним в судовому засіданні, докладно розповів про встановлені вище обставини злочину. Пояснив суду, що навесні 2015 року він перебував на заробітках в м. Одесі, де у нього викрали барсетку з усіма документами. Зі слів підсудного, про викрадення паспорта він повідомив в міліцію, однак у зв`язку з тим, що оформити паспорт замість втраченого можливо було лише в м. Дніпропетровську, він за порадою місцевих мешканців прибув до передмістя Одеси на ринок «Сьомий кілометр», де у невідомого чоловіка замовив підроблений паспорт, передавши свою фотокартку та обумовлену плату, а через два дні отримав від нього паспорт з його фотокарткою на ім`я ОСОБА_6 . Як зазначив ОСОБА_4 , через деякий час його справжній паспорт знайшовся, однак він вирішив залишити у себе підроблений паспорт, про всяк випадок. За власним зізнанням підсудного, 16.06.2015, перебуваючи в м. Дніпропетровську, не маючи справжнього паспорту, який через батька передав паспортисту для вклеювання фотографії з досягненням віку 25 років, вирішив взяти на прокат велосипед на два дні для того, щоб поїхати до друзів на дачу. Зі слів підсудного, в магазині «Bicycle shop» він, надавши для посвідчення своєї особи підроблений паспорт, підписав під чужим іменем договір прокату та сплатив вартість такого, однак, доки він очікував велосипед, до магазину прибули співробітники міліції, яким він зізнався у скоєному.

Окрім зізнання підсудного, його вина у вчинені злочину підтверджується сукупністю достатніх даних, здобутих за допомогою зібраних доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не заперечується, на підставі чого фактичні обставини у судовому засіданні з`ясовані згідно з істиною у встановленому порядку за частиною третьою статті 349 КПК України. Зокрема, сторони обвинувачення і захисту не оспорюють фактичні дані огляду 16.06.2015 під протокол (т. 1 а.с. 8-10) паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 11.08.2011 Комсомольським РВ Херсонського МУ ГУМВС України в області на ім`я ОСОБА_6 , що в сукупності з відомостями договору прокату від 16.06.2015 (т. 1 а.с. 31) доводять використання пійманим «на гарячому» ОСОБА_4 для засвідчення своєї особи підробленого офіційного документу, фотокартки на першій та третій сторінці якого у підсумку описаного технічного дослідження за висновком експерта № 62/06-207 від 19.06.2015 (т. 1 а.с. 21-23) переклеєні (замінені). Особа ОСОБА_4 встановлена за дійсним паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 20.04.2007 Амур-Нижньодніпровськи РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в області, фотокартка на першій сторінці якого ідентична тій, що вклеєна на першій сторінці підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_6 , визнаного речовим доказом (т. 1 а.с. 19), що прямо викриває підсудного у використанні такого підробленого документу.

Оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, належить дійти переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних підсудним добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно з ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Суд за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх з`ясованих обставин обвинувачення в їх сукупності, дійшов висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 та обставини ним скоєного знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими достатніми доказами, а його умисні дії, що виразилися у використанні завідомо підробленого паспорта громадянина України, який видавався районним органом внутрішніх справ, підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує характер умисного злочину проти авторитету органів державної влади, віднесеного кримінальним Законом за формальними ознаками до злочинів невеликої тяжкості. За повного визнання своєї вини підсудним, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, суд до пом`якшуючої покарання обставини згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України відносить активне сприяння розкриттю вчиненого злочину та проявлене в судовому засіданні щире каяття.

Відповідно, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого вперше злочину, пом`якшуючих покарання обставин, особи винного, його віку і освітньо-кваліфікаційного рівня суд за стійким внутрішнім переконанням в силу ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання у виді штрафу в розмірі, достатньому для досягнення мети покарання за ст. 50 цього Кодексу.

Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України належить віднести на рахунок підсудного.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчинені злочину за ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши у виді покарання штраф в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази:

паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Комсомольським РВ Херсонського МУ ГУМВС України в області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , переданий до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в області за квитанцією № 000718 (0212) знищити;

протоколи допитів свідків та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на розрахунковий рахунок 0004, відкритий УДКС в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська () в ГУДКС України у Дніпропетровській області (МФО 805012), 306 гривень 90 копійок з призначенням платежу: «за послуги НДЕКЦ, висновок експерта № 62/06-207 від 19.06.2015», поклавши процесуальні витрати на рахунок підсудного.

Вирок, за виключенням підстав заперечення обставин, дослідження яких під час судового розгляду визнано недоцільним, підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, із плином яких набирає законної сили. Копію вироку вручити підсудному та прокурору негайно.
Головуючий