У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Пекного С.Д.,

за участю прокурора засуджених

Кравченко Є.С., ОСОБА_1 і ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні 26 серпня 2008
року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 травня
2008 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
без визначеного місця проживання,
в силу ст. 89 КК України не судимого:

- за
ч.2 п. 12 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі,

та

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженця м. Дніпропетровська, громадянина
України, без визначеного місця проживання,
в силу ст. 89 КК України не судимого,

- за
ч.2 п. 12 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі,

- за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів йому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі
на строк 14 років.

Постановлено стягнути із засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_1 солідарно на користь
Дніпропетровської міської ради 293 грн. 69 коп.
на відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної з похованням ОСОБА_3.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 засуджені за вчинення за попередньою змовою групою
осіб умисного вбивства ОСОБА_3 , а
ОСОБА_2 також за незаконне придбання й
зберігання без мети збуту наркотичного засобу.
За вироком суду злочини вчинені за таких обставин.

04 серпня 2003 року близько 19 год. ОСОБА_2 біля будинку № 12 по вул.
Героїв у м. Дніпропетровську незаконно без мети збуту у невстановленої
особи придбав наркотичний засіб -
марихуану висушену вагою 5,5 г, яку без мети збуту незаконно зберігав при собі
до затримання працівниками міліції у той же день близько 19 год. 30 хв. біля
будинку № 4 по вул. Героїв у м. Дніпропетровську.

08 вересня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розпивали спиртні напої з
ОСОБА_3 на галявині між будинком № 2-д по АДРЕСА_1 і дорогою на
житловий масив «Сокол-2» в м.Дніпропетровську, де між ними близько 16 год. виникла сварка. Будучи в стані алкогольного
сп'яніння, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на ґрунті виниклих неприязних стосунків до
ОСОБА_3. вирішили його вбити. Для цього,
діючи спільно й узгоджено, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3., який сидів на
землі, та двічі вдарив його рукою по обличчю та голові, від чого той упав, а
ОСОБА_1 завдав потерпілому удар у голову. Після цього брати вдвох одночасно
завдали численні удари руками, ногами в життєво важливі органи ОСОБА_3. -
голову, шию, обличчя, тулуб. На зауваження присутніх при побитті ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 вони не реагували та припинили свої дії, коли ОСОБА_3 перестав
подавати ознаки життя. Унаслідок
спільних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_1
потерпілому було спричинено численні тілесні ушкодження, зокрема, й
закрита тупа травма шиї з переломами кісток і хрящів гортані з розвитком
механічної асфіксії, від якої настала смерть ОСОБА_3. на місці події.

У касаційних скаргах і доповненнях до них:

- засуджений ОСОБА_2,
не оспорюючи доведеність винуватості у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, просить вирок в
частині його засудження за ч. 2 п. 12 ст. 115 КК України скасувати з
направленням справи в цій частині на нове розслідування. Посилається на те, що
по справі не було проведено впізнання та
очних ставок між ним та свідками ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 а дані очної ставки
зі свідком ОСОБА_6 не можна було ураховувати, оскільки він під час цієї очної
ставки перебував у стані алкогольного сп'яніння. Зазначає, що суд допустив
неповноту з'ясування обставин справи тим, що безпосередньо не допитав у суді
свідка ОСОБА_9. Вказує також на суворість призначеного йому покарання.

- засуджений
ОСОБА_1 вважає вирок суду щодо нього незаконним і просить його скасувати,
наводячи аналогічні доводи. Крім того, зазначає, що, на його думку, в показаннях свідків є
суперечності, зокрема, стосовно часу конфлікту на галявині, та по справі не встановлено, кому належить кров, виявлена
на його одязі. Вказує, що суд незаконно послався у вироку на показання свідків
- працівників міліції та не звернув уваги на те, що свідок ОСОБА_5 не змогла
упізнати його та брата як осіб, що вбили ОСОБА_3. Зазначає, що його з братом винуватість у
вчиненні вбивства ОСОБА_3. не доведена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які
підтримали свої касаційні скарги з доповненнями до них, думку прокурора про залишення вироку суду
щодо обох засуджених без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_2 у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту
наркотичного засобу - марихуани
підтверджена дослідженими судом по справі й наведеними у вироку
доказами, яким суд дав належну оцінку, та правильно кваліфікував дії
засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України.
Правильність рішення суду в цій частині ОСОБА_2 не заперечує в
касаційній скарзі.

Висновок суду про доведеність винуватості
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в умисному вбивстві ОСОБА_3. за попередньою змовою
групою осіб, вчиненому за обставин, встановлених судом, є правильним,
відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих у
судовому засіданні доказів, які досліджені, належно оцінені судом та детально
викладені у вироку.

Як убачається з матеріалів справи, засуджені під час допиту в суді визнали факт спільного вживання 08.09.2007
року на галявині спиртних напоїв з ОСОБА_3, виникнення з ним конфлікту й
сварки, під час якої ОСОБА_2 бив потерпілого по обличчю, а ОСОБА_1 завдав
йому удари в груди та на землі утримував руками за шию, а потім побив й
співмешканку ОСОБА_3 - ОСОБА_6, яка,
намагаючись припинити їх дії, втрутилася
у конфлікт. Після чого брати разом пішли з місця пригоди, залишивши там
обох побитих, де ОСОБА_3 і був виявлений мертвим, а ОСОБА_6 - непритомною.

Будучи неодноразово допитаними під час досудового слідства, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 давали непослідовні показання, спочатку повністю визнаючи свою вину в
убивстві ОСОБА_3 , але відмовляючись від дачі показань, а в подальшому викладали
при допитах, на очних ставках й при відтворенні обстановки та обставин
події різні її обставини, у тому числі
щодо поведінки потерпілого, кількості завданих ними йому ударів, їх локалізації
й механізму. Однак у всіх показаннях вони визнавали свою причетність до побиття
ОСОБА_3. руками й ногами, у тому числі в шию.

Характерною особливістю цих показань суд обґрунтовано визнав те, що,
намагаючись применшити свою роль у заподіянні смерті потерпілого шляхом його
побиття, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 давали показання, спрямовані на уникнення
відповідальності за фактично скоєне.

Однак, їх винуватість у спільному вчиненні вбивства ОСОБА_3. підтверджена й
іншими доказами по справі, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, даними протоколів огляду місця події,
відтворень обстановки та обставин події, висновками проведених по справі
судово-медичних, імунологічних експертиз.

Так, свідок ОСОБА_4 - співмешканка ОСОБА_1
як на досудовому слідстві, так і в суді підтвердила, що коли між братами
ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 й ОСОБА_3 на ґрунті сварки виник конфлікт, першим його почав
бити ОСОБА_2, який, погрожуючи вбивством, закликав брата допомогти йому, а тому
бити ОСОБА_3 став і ОСОБА_1, а свідок, злякавшись дій й погроз братів, пішла з місця події. Зазначений свідком при відтворенні обстановки
та обставин події механізм побиття братами ОСОБА_3 , який вона бачила, визнано
за висновками судово-медичної експертизи таким, що відповідає частині виявлених
у загиблого ОСОБА_3. тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_6 - співмешканка ОСОБА_3., показання якої дослідив суд,
послідовно стверджувала, що під час сварки на галявині чоловіки на ім'я ОСОБА_2 і ОСОБА_1, діючи
спільно, жорстоко побили ОСОБА_3., який активного опору їм не вчиняв, ножа не
мав. Коли вона втрутилася в конфлікт, щоб припинити побиття, її також побив
ОСОБА_1, від чого вона, отримавши легкі тілесні ушкодження, втратила
свідомість. Як наносились удари ОСОБА_3, свідок показала при відтворенні
обстановки та обставин події.

З показань свідка ОСОБА_5 видно, що 08.09.2007 року близько 16 год. вона бачила, як двоє чоловіків на
галявині недалеко від її будинку били спочатку чоловіка, а потім один з них бив
й жінку, яка називала ім'я «ОСОБА_1» і просила припинити побиття. Після виклику
міліції нею на галявині було виявлено
жінку без свідомості, яку забрала швидка допомога, та мертвого чоловіка, якого
до того били двоє чоловіків. Як наносились удари чоловікові та жінці, ОСОБА_5
підтвердила на відтворенні обстановки та обставин події.

За висновками судово-медичних експертиз, тілесні ушкодження, виявлені у
ОСОБА_3. і ОСОБА_6, відповідали обставинам їх заподіяння, вказаним ОСОБА_6 і ОСОБА_5

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7
підтвердили показання ОСОБА_5 в частині конфлікту на галявині, виявлення на ній
мертвого чоловіка, якого до того били двоє чоловіків, та жінки, яку відвезли до
лікарні.

Як убачається з матеріалів справи, у ОСОБА_6 при доставці в лікарню дійсно
було виявлено легкі тілесні ушкодження, отримані 08.09.2007 року, у зв'язку з
чим у подальшому їй було роз'яснено
право звернутися до суду зі скаргою в
порядку ст. 27 КПК України, чим вона не скористалась.

Згідно з висновком
судово-імунологічної експертизи, на одязі, вилученому у ОСОБА_2 (спортивній
куртці та чорних брюках) та ОСОБА_1 (спортивних брюках), в якому вони
знаходились 08.09.2007 року, виявлена кров, яка могла виникнути від ОСОБА_3.

За висновками судово-медичних експертиз, у ОСОБА_3. виявлено численні
тілесні ушкодження, у тому числі й тяжкі у виді закритої тупої травми шиї з
переломами кісток і хрящів гортані з розвитком механічної асфіксії, які потягли
його смерть на місці події.

Зазначені докази в сукупності з іншими, перевіреними в судовому засіданні
та змістовно наведеними у вироку, підтверджують висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
заподіянні потерпілому з особистих неприязних стосунків несумісних із життям
тілесних ушкоджень їх спільними, об'єднаними єдиним умислом, заздалегідь
обумовленими діями, що супроводжувалися закликами до вбивства й були спрямовані
на позбавлення ОСОБА_3. життя, і при цьому кожен із братів виконав ту частину
дій, які група вважала необхідними для реалізації спільного умислу на вбивство,
й цього результату ними було досягнуто, тобто у вчиненні за попередньою змовою
групою осіб умисного вбивства
потерпілого.

Твердження засуджених про те, що побиття ОСОБА_3. було вчинено ними з метою захисту від неправомірних дій
останнього, який під час конфлікту нападав на них з ножем, перевірялися судом і
з наведенням відповідних доказів
обґрунтовано визнані недостовірними, оскільки ця обставина була спростована
показаннями всіх свідків, які були очевидцями події, і даними протоколів огляду
місця події.

Безпідставними є й посилання засуджених на те, що вони побили ОСОБА_3. на
галявині у першій половині дня, після чого пішли до "баби ОСОБА_9", а
близько 16 год. потерпілого могли побити на галявині інші особи, заподіявши
йому смерть, про що свідчать, на їх думку, суперечності в показаннях свідків щодо часу подій, а також показання
свідка ОСОБА_5 про неможливість нею впізнати чоловіків, які били ОСОБА_3..

Ці доводи ретельно перевірялися органами досудового слідства й судом, у
тому числі шляхом уточнення показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Зокрема, за показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7 встановлено, що як до
обіду, так і в другій половині дня 08.09.2007 року на галявині перебували й
вживали спиртне одні й ті ж двоє чоловіків за ознаками зросту, віку, голосу,
які близько 16 год. побили ОСОБА_3., від чого той помер. При цьому свідки
відразу вказували на неможливість впізнання ними зазначених осіб за іншими
ознаками.

Висновок суду, що цими чоловіками були саме брати ОСОБА_1 ,ОСОБА_2,
належним чином умотивований дослідженими в судовому засіданні й наведеними у
вироку доказами, достовірність яких сумніву не викликає.

Також суд перевіряв і твердження
братів про наявність у них алібі, яке
обґрунтовано судом визнано безпідставним, оскільки купівля ними спиртного о 13
год. 08.09.2007 року по АДРЕСА_1 у жінки на ім'я ОСОБА_9, на що посилалися
брати, не підтверджує алібі щодо подій,
які відбулися у цей же день приблизно о 16 год. Окрім того, за дорученням суду
органами досудового слідства була встановлена
ОСОБА_9, яка при допиті як свідок зазначила, що є єдиною жінкою на ім'я
ОСОБА_9, яка мешкає по АДРЕСА_1, і не
підтвердила показань братів.

Суд на законних підставах відповідно
до вимог ст. 306 КПК України оголосив
показання ОСОБА_9, дані нею органам досудового слідства, оскільки по
справі була встановлена неможливість явки цього свідка в судове засідання за
віком і станом здоров'я, що підтверджено відповідними долученими до справи документами.

Та обставина, що на кросівках братів не було виявлено слідів крові, не
свідчить про те, що вони не застосовували насильства до ОСОБА_3., оскільки у
нього виявлено тілесні ушкодження, не всі з яких тягли крововтрату.

При перевірці справи колегією суддів не встановлено істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно
розглянути справу й вплинути на обґрунтованість його висновку про доведеність
винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні ними умисного вбивства ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст.ст. 172, 174 КПК України питання щодо необхідності проведення
очних ставок, впізнання вирішується слідчим, а тому відсутність таких слідчих
дій між обвинуваченими та деякими свідками не свідчить про порушення прав
засуджених.

Також згідно зі ст.ст. 68, 303 КПК України суд вправі був допитати як
свідків працівників правоохоронних органів, оскільки їм були відомі обставини,
які відносились до справи, та послатися
на їх показання у вироку як на докази.

Доводам засуджених про те, що між
ними та свідком ОСОБА_6 очна ставка не
проводилась, або проводилась в момент, коли вони після затримання перебували в
стані алкогольного сп'яніння, а тому обмовили себе, суд дав у вироку належну
оцінку та, з урахуванням досліджених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про проведення цієї
слідчої дії, під час якої обвинувачені дали показання відповідно до виробленої
позиції свого захисту. Зазначені показання, які частково підтверджувала свідок
ОСОБА_6, у подальшому перевірялися іншими доказами по справі.

З огляду на ці докази у сукупності, суд, давши їм належну оцінку, вірно встановив фактичні обставини справи та
правильно кваліфікував дії засуджених щодо ОСОБА_3. за ч. 2 п. 12 ст. 115 КК України.

Покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 призначено судом у відповідності
до вимог ст. 65 КК України в межах санкції статей КК України, за якими їх
засуджено, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про особу
засуджених, які характеризувалися негативно, вели асоціальний спосіб життя, та
обтяжуючої їх покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння. Обставин, що пом'якшували
покарання, судом встановлено не було.

Тому немає підстав вважати, що призначене засудженим покарання є надмірно
суворим, як про це зазначає ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі.

Призначене судом покарання є необхідним й достатнім для виправлення
засуджених і попередження нових
злочинів.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційні скарги засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 травня 2008 року щодо ОСОБА_1
та ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

Філатов В.М.
Кліменко М.Р.
Пекний С.Д.