Провадження № 1-кп/127/963/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2015 р. за № 002853, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2015 р. біля 11.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , через неприязні відносини, які виникли на побутовому ґрунті, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , взяла на кухні вказаної квартири кухонний ніж, після чого умисно нанесла останньому один удар ножем в область грудної клітки з правого боку.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження згідно з висновком експерта № 799 від 22.06.2015 р. у вигляді колото-різаної рани грудної клітки справа (в ділянці 2-го міжребер`я справа по передній підпахвинній лінії), проникаючої до правої плевральної порожнини, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння та належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково та суду пояснила, що протягом двох років потерпілий проживає разом з нею та батьком. Вона неодноразово намагалась його виселити, але потерпілий відмовлявся та постійно її ображав. 05.05.2015 р. вона почала виганяти потерпілого з кімнати, однак той чинив опір і розірвав їй футболку. До цього вона чистила картоплю і під час сварки хотіла його налякати і взяла ножа та наставила його на потерпілого, внаслідок чого той наткнувся на ніж. Удар вона нанесла в область плеча, після чого побігла за бинтом, щоб зупинити кров. Вважає, що умислу на нанесення тілесних ушкоджень в неї не було, оскільки вона підняла ніж перед собою, щоб налякати потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він проживає у квартирі батька обвинуваченої. Біля 9-ї год. він разом зі ОСОБА_7 приїхав з села і обвинувачена почала його виганяти з помешкання, внаслідок чого між ними виникла сварка. В ході сварки вони почали штовхатись, після чого ОСОБА_8 вискочила на кухню. Він вирішив відійти в сторону і в проході ОСОБА_8 штовхнула його, після чого він побачив кров. Ножа в руках у обвинуваченої він не бачив.

Заслухавши пояснення обвинуваченої, потерпілої, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України обмежується вирішенням лише тих питань, що винесені на розгляд суду сторонами кримінального провадження, а саме: допитом обвинуваченої та потерпілого, а також дослідженням письмових доказів, наданих сторонами кримінального провадження, а саме:

-висновку експерта № 799 від 22.06.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_4 під час перебування на лікуванні у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І. Пирогова з 05.05.2015 р. по 29.05.2015 р. було виявлене тілесне ушкодження: колото-різана рана грудної клітки справа (в ділянці 2-го міжребер`я справа по передній підпахвинній лінії), проникаюча до правої плевральної порожнини, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету, за давністю утворення відповідає строку 05.05.2015 р., вказане тілесне ушкодження є небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень; характер і локалізація виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_4 свідчать про дію колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, з прикладанням сили в ділянці 2-го міжребер`я справа по передній підпахвинній лінії, що за механізмом утворення не суперечать обставинам, на які посилаються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у протоколах допитів;

-протоколу огляду місця події від 05.05.2015 р., згідно з яким оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , зафіксовано обстановку в квартирі, виявлено розбиту пляшку та сліди плям бурого кольору на бинтах, дверях, речах біля дверей та на підлозі, зроблено змиви речовини бурого кольору та вилучено речі з речовиною бурого кольору;

-висновок експерта № 192 від 26.05.2015 р., відповідно до якого в плямах на 2-х вирізках тканини, змивах з підлоги коридору, з килима кімнати, дверей, хлястику від халата, вирізці з доріжки, змивах з рук ОСОБА_6 , медичних рукавичках, еластичного бинта та банної губки, вилучених при огляді місця події, встановлено наявність крові людини при серологічному дослідженні якої виявлено антигени А та В; таким чином, якщо кров у вказаних об`єктах походить від однієї особи, то нею могла бути людина з групою крові АВ і походження її від ОСОБА_4 не виключається; якщо ж кров у вказаних об`єктах походить від двох або декількох осіб, тобто є змішаною, то ними могли бути люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти-А та АВ, що також не виключає домішок крові від ОСОБА_6 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 07.05.2015 р. зі ОСОБА_6 , згідно з яким остання розповіла та показала на місці про обставини сварки і подальшого нанесення ОСОБА_4 тілесного ушкодження.

Аналізуючи показання обвинуваченої, потерпілого, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт нанесення обвинуваченою тілесного ушкодження потерпілому. Так, обвинувачена даної обставини в судовому засіданні не заперечувала, повідомивши, що умислу на нанесення тілесних ушкоджень у неї не було. Однак, суд враховує, що обвинувачена також зазначала, що до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень між ними виникла сварка, в ході якої потерпілий її штовхав та порвав їй одяг. Потерпілий повідомив, що в ході сварки обвинувачена побігла на кухню, після чого штовхнула його і він побачив кров. Свої дій обвинувачена мотивувала тим, що хотіла пригрозити ножем потерпілому, проте той не відреагував. Потерпілий в судовому засіданні повідомляв, що ножа у обвинуваченої не бачив. Вказані показання потерпілого узгоджуються з відомостями, отриманими в ході проведення слідчого експерименту, відповідно до яких обвинувачена зазначала, що взяла ніж, щоб пригрозити обвинуваченому, після чого нанесла йому удар в область правого плеча.

Таким чином, аналізуючи надані сторонами кримінального провадження докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт наявності умислу в обвинуваченої на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, що підтверджується її узгодженістю дій: неприязні стосунки на побутовому ґрунті, наявність сварки з потерпілим, її вихід до кухні з метою взяття ножа та подальше нанесення удару в область правого плеча.

Крім того, суд приймає до уваги, що сторонами кримінального провадження відомостей, які б свідчили про наявність у обвинуваченої тілесних ушкоджень з кровотечею, суд надано не було, а тому враховуючи висновок експерта № 192 від 26.05.2015 р., суд вважає, що кров у наданих на дослідження речах, належить саме потерпілому.

Згідно з висновком проведеної судово-медичної експертизи у потерпілого були виявлені тяжкі тілесні ушкодження, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_6 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила умисний тяжкий злочин, однак в силу ст. 89 КК України є особою, раніше не судимою, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому розкаялась. Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 в судовому порядку позбавлена батьківських прав стосовно своїх малолітніх дітей у зв`язку зі зловживанням спиртними напоями, вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, її негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, думки потерпілого щодо виду та міри покарання, який просив не позбавляти обвинувачену волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов прокурора в інтересах Вінницької обласної ради підлягає задоволенню, оскільки стаціонарне лікування потерпілого було зумовлене вчиненням обвинуваченою інкримінованого їй злочину.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши її з-під варти із зали суду.
Зобов`язати ОСОБА_6 не змінювати місця проживання без дозволу суду, не виїжджати за межі м. Вінниці без дозволу суду, повідомляти про зміну місця проживання, з`являтись до суду за першою ж вимогою.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави 6358 (шість тисяч триста п`ятдесят вісім) грн. 45 коп. вартості стаціонарного лікування ОСОБА_4 у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І. Пирогова.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: