Справа № 642/5785/14-к,
Провадження 1кп/642/45/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження стосовно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, фізичної особи підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2
який обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
28 березня 2014 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , на вході у свій гараж, висловився в грубій формі відносно ОСОБА_6 , який проходив повз нього, в наслідок чого між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , керуючись прямим умислом з мотивів раптово виниклої неприязні до ОСОБА_6 , вирішив заподіяти йому тілесні ушкодження.
Реалізуючі свій злочинний намір, ОСОБА_8 після закінчення словесного конфлікту в період, коли ОСОБА_6 відвернувся та продовжив свій шлях, взяв в праву руку дерев`яну рейку білого кольору, що знаходилася поряд, наздогнав ОСОБА_6 і наніс йому один удар вказаною дерев`яною рейкою в область нижньої лівої поперечної частини спини.
Протиправними діями ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 згідно висновків судово-медичної експертизи № 1846-ая/14 від 04 червня 2014 року та №2224-ая/14 від 26 червня 2014 року було нанесено наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма живота у вигляді посттравматичного розриву селезінки, тому потребувало оперативного лікування спленектомії, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу (видалення селезінки), а також гематоми в поперечній області і лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та показав, що 28 березня 2014 року після обіду він знаходився з товаришем ОСОБА_9 в своєму гаражі, який використовує як майстерню. У дворі напроти він почув сварку, а в подальшому вздовж гаражу пройшли сусіди ОСОБА_10 та його співмешканка, ОСОБА_11 , яка проганяла свого сина ОСОБА_6 додому. Через декілька хвилин ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, зайшов в гараж, поздоровався з ОСОБА_9 , а йому задав питання «Що трапилося, які проблеми?» Він, не розуміючи питання, пішов на ОСОБА_6 таким чином витіснивши його з гаражу, проте той продовжував ставити аналогічні питання, на які він відповів, що не розуміє про що йде мова. А коли повернув голову, ОСОБА_6 вдарив його кулаком правої руки в ліву частину обличчя, відскочив та став у бойову стійку для бійки та виражався нецензурною лайкою. Біля воріт гаражу стояла дерев`яна рейка, яку він взяв у руку та для захисту замахнувся на ОСОБА_6 , але останній перехопив та утримував рейку. Вирвавши рейку, він повторно розмахнувся та рефлекторно вдарив нею у ліву бокову частину тулубу ОСОБА_6 , який стояв обличчям до нього, від чого він зігнувся, схопившись за бік, почав погрожувати, а в подальшому пішов геть. Він ні мати потерпілого, ні самого ОСОБА_6 не ображав. З приводу завданого потерпілим йому синця до міліції та лікарні не звертався. Зазначив, що не згоден з експертизою щодо механізму спричинення пошкоджень, а також, що саме від його удару настали такі наслідки як видалення селезінки, оскільки знає, що потерпілий зловживає спиртними напоями і можливо операція з цим пов`язана.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого тілесного ушкодження підтвердилась сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 28 березня 2014 року після обіду він з матір`ю принесли їжу на 2-й Самарканський провулок до співмешканця матері. Мати нагодувала співмешканця і між ними був спір, а він пішов додому та проходячи вздовж гаражу ОСОБА_8 , який на його та матір адресу висловив нецензурну лайку та образливі слова «вештаєтеся тут алкаші». В гаражі також знаходився ще один чоловік. Він був тверезий, у гараж не заходив, не бив обвинуваченого, не ставав у бойову стойку і не погрожував будь якою розправою. Після чого розвернувся та пішов по провулку, але в цей час ззаду отримав удар в ліву частину спини, від больового шоку йому перехопило дихання, він зігнувся та через плече побачив обвинуваченого, який відходив з палицею. Його мати бачила інцидент. Він прийшов додому, випив 150 гр. горілки для анестезії, але йому стало погано і він викликав швидку допомогу, а по приїзду до 31 лікарні йому зробили операцію по видаленню селезінки. До цього він хронічними захворюваннями не страждав. У лікарні він знаходився більше місяця. Обвинувачений йому відшкодував матеріальну та моральну шкоду, тому він претензій до нього не має та просить його суворо не карати.
В ході проведення слідчого експерименту, відображеному у протоколі від 04.06.2014р. ОСОБА_6 розповів про обставини та показав механізм нанесення йому удару.(а.с.95-97)
Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 28 березня 2014 року вона разом з сином ОСОБА_6 прийшли на АДРЕСА_3 до її знайомого ОСОБА_10 , де знаходилися близько години після чого вийшли у двір, де вона затрималася у хвіртки з ОСОБА_10 . Вона бачила, як син пішов вздовж гаражу, з якого вискочив ОСОБА_8 та з замахом вдарив білою палицею сина ззаду у ліву частину попереку, від чого син зігнувся, а той зайшов у гараж. Її син був тверезий, до гаражу не заходив. Вона привела сина додому і він розповів, що ОСОБА_8 ображав її та його. Вдома син випив горілки, йому стало погано, вона викликала швидку допомогу, яка доставила сина у 31 лікарню, де йому в цей же день було видалено селезінку. Син знаходився у лікарні приблизно 1,5 місяця.
Свідок ОСОБА_13 показала, що у п`ятницю, 28 березня 2014 року ввечері її чоловік повернувся з синцем під оком та розповів, що в обід до гаражу зайшов малознайомий чоловік, який почав задавати незрозумілі питання «Що трапилося, які проблеми?» і отримавши відповідь «Немає будь-яких проблем» вдарив його в обличчя. На що чоловік почав витісняти незнайомця з гаражу та за його воротами вдарив чоловіка дерев`яною рейкою. В неділю приходила мати потерпілого, яка зазначила, що її сину ОСОБА_6 зробили операцію на шлунку у зв`язку з зловживанням алкоголем. Через тиждень дільничний інспектор зазначив, що чоловік побив потерпілого, якому було зроблено операцію.
Свідок ОСОБА_9 показав, що 28 березня 2014 року він в обід приїхав до ОСОБА_8 , з яким знаходився у гаражі, обговорюючи креслення дизайну. Двері гаражу були відкриті і він бачив як по провулку пройшли чоловік з жінкою. Після до гаражу зайшов потерпілий який поздоровався з ним та почав звертатися до ОСОБА_8 з питаннями «У чому справи, які проблеми?». ОСОБА_8 , наступаючи на потерпілого, витіснив його з гаражу і почав розвертатися, а потерпілий вдарив його кулаком у обличчя, відскочив та підняв руки і став у бойову стійку. ОСОБА_8 схватив одну з дерев`яних рейок, яка знаходилася біля воріт гаражу, та замахнувся на потерпілого, після чого він побачив, як той прикриває ліву частину боку та ліву руку правою рукою. Сам момент удару він не бачив. Потерпілого, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та мав неохайний вигляд, до гаражу ніхто не запрошував. Він не пам`ятає чи були погрози на адресу ОСОБА_8 , у якого після інциденту був синець на обличчі.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1846-ая/14 від 04 червня 2014 року у ОСОБА_6 з врахуванням даних з медичної документації мали місце: закрита тупа травма живота у вигляді посттравматичного розриву селезінки, що потребувало оперативного лікування спленектомії (видалення селезінки), гематоми в поперечній області і лівого стегна, які виникли від дії тупого твердого предмета та були спричинені в строк, при вказаних способі і механізмі, на які вказує гр. ОСОБА_6 . По ступеню тяжкості закрита тупа травма живота у вигляді посттравматичного розриву селезінки та втрата цього органу відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, а гематоми відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.с.101-104 к.п.)
Крім того, заподіяння вказаних тяжкого і легких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 підтверджується висновками судово-медичної експертизи №2224-ая/14 від 26 червня 2014 року які спричинені тупим твердим предметом в строк на який вказує як потерпілий так і ОСОБА_8 в протоколі проведення слідчого експерименту, однак в вказаних поясненнях ОСОБА_8 не відображує спосіб та механізм спричинення гематоми на лівому стегні. (а.с.152-156 к.п.)
Доводи обвинуваченого, що він не міг спричинити таких тілесних ушкоджень потерпілому, а вдарив палицею захищаючись від його нападу, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 та висновками судово-медичних експертиз.
Показання свідка ОСОБА_9 не спростовують факту вчинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень за вказаних в обвинувальному акті обставин.
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення обставин вчинення ОСОБА_8 злочину у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.
Доводи захисника щодо перекваліфікації дій ОСОБА_8 на вчинення злочину з необережності ст.124 КК України (неумисного злочину) і застосування до нього амністії чи на перевищення меж необхідної оборони, суд вважає необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню оскільки встановлені під час судового розгляду фактичні обставини вчиненого обвинуваченим злочину свідчать про наявність у нього прямого умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження шляхом нанесення з допомогою дерев`яної рейки удару ОСОБА_6 , за відсутності суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого та спричинення ним шкоди здоров`я обвинуваченому, про що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які докази.
Тому, також не можна вважати такі дії обвинуваченого як вчинені в обстановці захисту, з перевищенням меж необхідної оборони, і підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 немає.
Таким чином, суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило втрату органу.
При дослідженні даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно, працює приватним підприємцем, одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьків пенсіонерів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до п.1,2 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає добровільне повне відшкодування ним заподіяної шкоди потерпілому та його щире каяття у вчиненому злочині.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється у вчиненому, а також позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати, тому вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_8 , у вигляді позбавлення волі.
Проте, з урахуванням всіх наведених обставин і даних щодо особи винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення засуджуваного без реального відбуття покарання, тому вважає необхідним на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробувальним іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України.
Провадження по цивільному позову ОСОБА_6 у розмірі 3 500 грн. матеріальної та 3 500 грн. моральної шкоди необхідно закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Відповідно п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту скасувати.
Провадження по цивільному позову ОСОБА_6 закрити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1