У Х В А Л А

18 червня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

12 травня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява засудженого ОСОБА_1 про перегляд в порядку глави 33 КПК України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2015 року, якою вирок Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 31 липня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 14 травня 2015 року ОСОБА_1 повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статтей 448, 449 КПК України і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 15 червня 2015 року. Зокрема, ОСОБА_1, усупереч вимогам пункту 3 частини 2 статті 448 КПК України не зазначив підстав для перегляду судового рішення, а всупереч вимогам статті 449 КПК України, не додав до заяви копій судових рішень касаційного суду, які б за змістом відрізнялися від оскарженого та були прикладом правильного, на думку заявника, застосування кримінального закону. Засуджений також оспорював питання неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм і покарання, які не є предметом перегляду Верховним Судом України.

В ухвалі вказувалося, що, якщо заявник не усуне недоліки заяви в установлений строк, остання буде йому повернута.

12 червня 2015 року від засудженого ОСОБА_1 на виконання вимог судді Верховного Суду України надійшла повторна заява, у якості усунення недоліків заяви ОСОБА_1 надав копії інших за змістом судових рішень, однак дані рішення касаційного суду не можуть бути визнані як приклад для порівняння, оскільки в них не міститься правових висновків щодо перекваліфікації дій зі статті 187 на статтю 189 КК України.

Також заявник не усунув недоліків власне змісту заяви, яка не відповідає вимогам статті 448 КПК України, адже підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 445 КПК України (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015 року), є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Засуджений ОСОБА_1 повторно посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності", але остання не є предметом для порівняння, як передбачено пунктом 3 частини першої статті 445 КПК України. Підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України обумовлює порівняння їх із висновком щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України як результату правозастосування у конкретному провадженні, а не із висновками узагальнення судової практики, викладеними у постановах Пленуму Верховного Суду України.

Зазначене свідчить, що наведені в ухвалі судді Верховного Суду України від 14 травня 2015 року недоліки засудженим не усунуто, у зв'язку із чим згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 450 КПК України заява підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК України повернення заяви на підставах, передбачених у частині четвертій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.

Керуючись ст. 450 КПК України,

у х в а л и в:

заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2015 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2