Справа № 214/1549/15-к
1-кп/214/292/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіта, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 27.01.2015 року, близько 13 години 30 хв., знаходячись біля будівлі 4-ї міської дитячої лікарні в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше йому незнайомого малолітнього ОСОБА_5 , 2002 року народження та, реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов до малолітнього ОСОБА_5 та ввівши його в оману, а саме назвавшись працівником міліції, попрохав ОСОБА_5 передати йому свій мобільний телефон «Самсунг Стар 3» вартістю 450 грн., у свою чергу ОСОБА_5 , повіривши ОСОБА_4 , що той насправді працівник міліції, передав йому зазначений телефон, після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись телефоном на власний розсуд, чим причинив потерпілому ОСОБА_6 збитку на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Окрім цього, ОСОБА_4 27.01.2015 року, близько 13 години 30 хв., знаходячись біля будівлі 4-ї міської дитячої лікарні в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше йому незнайомого малолітнього ОСОБА_5 , 2002 року народження та з метою подальшого заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_5 та увівши його в оману, з метою створення уявлення у нього законності своїх дій, діючи з метою завуальованості своїх злочинних дій, не маючи на те наданого йому права, не будучи працівником правоохоронних органів, назвався малолітньому ОСОБА_5 працівником міліції, а саме працівником СКМСД, таким чином самовільно привласнив собі владні повноваження, внаслідок чого ОСОБА_5 , будучи впевненим, що ОСОБА_4 дійсно є працівником міліції, передав йому свій мобільний телефон «Самсунг Стар 3», яким ОСОБА_4 і заволодів.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 353 КК України за ознаками: самовільне привласнення владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно-небезпечних діянь.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та підтвердив усі обставини їх вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім показань обвинуваченого судом досліджені письмові документи, які позитивно характеризують його особу за місцем проживання, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений перебуває під диспансерним наглядом з приводу психічних поведінкових розладів унаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, під психіатричним наглядом не перебуває (а.с.36-39).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, перебуває під диспансерним наглядом з приводу психічних поведінкових розладів унаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, під психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, визнаються вчинення кримінального правопорушення щодо неповнолітнього.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив два окремих самостійних кримінальних правопорушення, а, отже, остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України та призначити йому покарання:

· за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на 1 (один) рік та 6 місяців;

· за ч. 1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в частині обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .