Справа № 1-88/11
Провадження №
В И Р О К

іменем України

28.01.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, раніше судимого 13.03.2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитом строком 2 роки; 12.03.2007 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.1 ст. 121; ч.2 ст. 190, ст.70, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з Піщанської ВК №59 Волинської області 23.04.2008 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 11 місяців 19 днів, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2010 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в громадському місці на території подвіря Тарасівського будинку культури по вул. Шевченка,16 в селі Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, підійшов до незнайомої йому раніше ОСОБА_2 безпричинно, в присутності інших сторонніх осіб, з хуліганських спонукань, почав висловлювати в її адресу нецензурну лексику, підносити до її обличчя цигарки, чим принижував її. На неправомірні дії ОСОБА_3 ОСОБА_2 відвела його руку, в якій знаходились цигарки від свого обличчя, але ОСОБА_3, злісно порушуючи громадський порядок в частині спокійного відпочинку громадян в вечірній час, продовжуючи свої злісні хуліганські дії, безпричинно з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість умисно наніс ОСОБА_2 удар кулаком правої руки в обличчя від якого вона позадкувала і відчула сильний біль в області носа. Після цього, ОСОБА_3В прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки, виливши з пляшки, що знаходилась в його руках, пиво, демонструючи зневагу до ОСОБА_2, використовуючи пляшку, як предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, безпричинно, умисно спричинив пляшкою один удар по голові останньої від якого вона впала на землю, а він тривало і вперто не припиняючи хуліганських дій наніс один удар взутою ногою в живіт ОСОБА_2

В результаті хуліганських дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій тімяній ділянці, двох синців на обличчі, які згідно висновку експерта №257/Д від 04.09.2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав частково, суду пояснив, що 14.05.2010 року приблизно о 21 годині він разом з ОСОБА_4, поблизу залізничного переїзду по вул. Шевченка в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, придбали в нічному магазині дві пляшки пива «Чернігівське», ємкістю по 0,5 л. кожна та 1 л. червоного вина. Після цього пішли до стадіону розташованого біля залізничної платформи с. Тарасівка, де вдвох розпили вино. Потім пішли на дискотеку в Тарасівський будинок культури по вул. Шевченка, 16 в с. Тарасівка Києво-Святошинський району Київської області. Прийшовши до будинку культури, вони сіли на лавочку навпроти центрального входу неподалік від потерпілої та її подруги. Сиділи, пили пиво, дівчата розмовляли між собою. Потім у нього (ОСОБА_3В.) виникла сварка з потерпілою, причини сварки пригати не може. В процесі сварки потерпіла ображала його нецензурними словами, тому він вдарив її запястям правої руки в область лівого вуха, від удару потерпіла присіла, а коли піднімалася, взяла пусту пляшку пива, яка стояла на землі, і цією пляшкою нанесла йому удар по голові в область лівого вуха. Після цього ОСОБА_3 наніс потерпілій ще один удар запястям правої руки в область правого вуха. Після цього потерпіла почала кликати на допомогу, а потім з подругою пішли з двору будинку культури. Стверджує, що не бив потерпілу пляшкою, звідки взялися у потерпілої тілесні ушкодження в області лівої тімяної ділянки та синців на обличчі пояснити не може. Сварку між ним і потерпілою бачили люди, які були присутні на дискотеці.

Незважаючи на часткове визнання підсудним своєї вини, винність підсудного у вчиненні злочину за обставинами визначеними в обвинувальному висновку, підтверджуються сукупністю доказів досліджених у судовому засіданні.

Під час досудового слідства ОСОБА_3, будучи допитаний в якості обвинуваченого дав показання стосовно обставин за яких він, безпідставно почав висловлюватись в адресу потерпілої брутальною лайкою, почав сунути до її обличчя цигарки, що були в нього, а коли потерпіла рукою відхилила його руку, що йому не сподобалось, він наніс їй, один удар кулаком в обличчя. Від удару дівчина позадкувала на декілька кроків назад та у відповідь, піднявши порожню скляну пляшку з-під пива кинула її в його сторону, але по ньому пляшка не попала. На це він взяв пляшку з пивом, яка знаходилась поруч з ним, вилив з неї пиво, підійшов до потерпілої та ударив її по голові. Від удару потерпіла впала на землю, а він підійшов до неї і вдарив взутою ногою в живіт.

(а.с.45-46)

Під час надання явки з повинною, пояснень, допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_3 давав різні показання з приводу нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

(а.с.11,12,45-46)

Зазначені обставини свідчать про вільний вибір в дачі показань, що вони давались без будь-якого впливу та тиску з боку органу досудового слідства та працівників правоохоронних органів, що також підтверджується перевіркою, здійсненою прокуратурою Києво-Святошинського району Київської області.

Достовірними показаннями суд визнає визнавальні показання ОСОБА_3, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з іншими доказами по справі.

Винність підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, також знайшла підтвердження наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що 14.05.2010 року приблизно о 22 годині вона разом зі своєю подругою ОСОБА_5 прийшли на дискотеку до Тарасівського будинку культури по вул. Шевченка, 16 в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Прийшовши до будинку культури, ОСОБА_5 сіла на лавочку, а вона залишилась стояти поруч. Через деякий час до них підійшли підсудний з товаришем. Підсудний, підійшовши до потерпілої сказав, що вона палить не ті цигарки що потрібно. У відповідь потерпіла сказала, що розмовляти з ним не має ніякого бажання. Підсудний почав висловлюватись в її адресу нецензурною лайкою, словесно принижувати, почав сунути свої цигарки до її обличчя. У відповідь потерпіла, лівою рукою відвела його руку від свого обличчя, і в цей час, він наніс їй один удар кулаком руки в область носа. Від удару вона відчула сильний біль та позадкувала на кілька кроків. Підсудний продовжував висловлюватись в її адресу лайкою, ображаючи. Намагаючись припинити непристойні висловлювання в її адресу, ОСОБА_2, підняла порожню скляну пляшку з-під пива та кинула її сторону підсудного, але по ньому не попала. У відповідь підсудний вилив з пляшки, яку тримав у руках, пиво та вдарив цією пляшкою її по голові два рази. Від ударів вона відчула сильний біль, запаморочення та впала на землю, а підсудний в цей час вдарив її взутою ногою в живіт. Всі ці події бачили відвідувачі дискотеки, але ніхто за неї не заступився. Після цього, підсудний сів на лавку, а вони з ОСОБА_5 пішли за місцем свого проживання. Пізніше про те що відбулося повідомила працівникам міліції.

Просить стягнути з підсудного на її користь 5000 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка полягає у перенесених моральних стражданнях повязаних з перенесенням фізичного болю у звязку із спричиненням їй підсудним легких тілесних ушкоджень, порушенням нормального життєвого ритму та стосунків з оточуючими під час лікування, стресу, порушенням спокою, відчуттям незахищеності та розчарування в людях.

Просить призначити підсудному саме суворе покарання.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 14.05.2010 року приблизно о 22 годині вони з потерпілою прийшли на дискотеку до Тарасівського будинку культури по вул. Шевченка,16 в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Підійшовши до вказаного місця, вони підійшли до деревяної лавочки, де вона сіла на лавку, а ОСОБА_2 стала поруч. Пізніше до них підійшли підсудний з ще одним хлопцем та сіли поруч на лавочці. Коли ОСОБА_2 почала палити цигарки до останньої підійшов підсудний та сказав, що вона палить не ті цигарки що потрібно. ОСОБА_2 ва Б.П. сказала, що не хоче з ним розмовляти. Після цього підсудний почав сваритися та ображати ОСОБА_2 нецезурними словами, а також сунути цигарки до її обличчя. ОСОБА_2 лівою рукою відвела його руку від обличчя, а підсудний наніс їй один удар кулаком руки в обличчя, в область носа. Від удару вона позадкувала на кілька кроків, підсудний продовжував ображати ОСОБА_2 В цей момент підняла порожню скляну пляшку з-під пива, яка стояла поруч з лавкою, кинула її в сторону підсудного, але по ньому не попала. У відповідь підсудний вилив пиво з пляшки, яка знаходилась в його руках, підійшов та вдарив потерпілу пляшкою по голові. Від удару ОСОБА_2 впала на землю, а підсудний вдарив потерпілу взутою ногою в живіт. Після цього, підсудний сів на лавку, а вона допомогла потерпілій піднятися і вони пішли додому, де потерпіла змила кров. Потім пішли до лікарні. Після лікарні ОСОБА_2 звернулася до міліції з приводу її побиття.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що події сварки підсудного з потерпілою памятає дуже погано, оскільки на той час знаходився в стані алкогольного спяніння. Памятає, що 14.05.2010 року приблизно о 21 годині він із підсудним неподалік залізничного переїзду по вул. Шевченка в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області придбали в магазині дві пляшки пива та пояшку червоного вина. На стадіоні випили на двох літрову пляшку вина та пішли на дискотеку в Тарасівський будинок культури по вул. Шевченка,16 в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Прийшовши на подвіря будинку культури вони із ОСОБА_3 сіли на давку та пили пиво. Поряд на лавці сиділи дівчата. Через деякий час між ОСОБА_3 та дівчиною, яка стояла поруч з лавкою завязалася сварка, ініціатором якої був ОСОБА_3, вони стояли навпроти один одного та махали руками. ОСОБА_3 не бив потерпілу пляшкою, тільки вдарив кулаком в обличчя після того, як потерпіла вдарила його пляшкою по голові. Після бійки дівчата кудись пішли, а вони із Скориною.В. залишилися сидіти на лавці.

Під час досудового слідства свідок ОСОБА_4 показав, що в ході сварки, з дівчиною, ОСОБА_3 висловлювався в адресу потерпілої брутальною лайкою та сунув до її обличчя цигарки. Коли потерпіла рукою відхилила руку ОСОБА_3, що йому не сподобалось і останній наніс потерпілій один удар кулаком в обличчя. Від удару дівчина позадкувала на декілька кроків назад, ОСОБА_3 продовжив висловлюватись на її адресу брутальної лайкою. У відповідь на це потерпіла, піднявши порожню скляну пляшку з-під пива кинула її в сторону ОСОБА_3, однак по ньому не попала. На що ОСОБА_3 взяв пляшку з пивом, яка знаходилась поруч з ним, вилив з неї пиво і підійшовши до дівчини ударив її по голові. Від удару дівчина впала на землю, а ОСОБА_3 підійшов до неї вдарив взутою ногою в живіт.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він працює слідчим Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. У нього у провадженні знаходилась дана кримінальна справа. Під час розслідування підсудний, потерпіла, свідки показання давали добровільно без будь-якого тиску з його сторони. Свідка ОСОБА_4 він викликав на допит близько пяти разів, але зміг допитати лише один раз, оскільки всі інші рази свідок приходив на допит в стані алкогольного спяніння, їх зустрічі тривали не більше 15 хвилин.

Експерт ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю підтвердив свій висновок № 257/Д від 04.09.2010 року та пояснив, що наявні у потерпілої тілесні ушкодження не могли утворитися за механізмом вказаним підсудним у судовому засіданні шляхом нанесення ударів запястям правої руки в область правого та лівого вуха. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження у вигляді двох синців на обличчі могли утворитися від удару тупим предметом, яким міг бути кулак руки, в область носа ; у вигляді садна в лівій тімяній ділянці від одного удару тупим предметом, яким могла бути пляшка, в область голови.

Винність підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Із заяви потерпілої ОСОБА_2 від 15.05.2010 року вбачається, що вона просить прийняти міри до невідомої їй особи, яка 14.05.2010 року близько 22 години по вул. Шевченка,16 в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, біля будинку культури, без будь-якої причини нанесла їй тілесні ушкодження.

(а.с. 5)

У протоколі огляду місця події від 14.05.2010 року зафіксована обстановка на ділянці землі на подвірї будинку культури по вул. Шевченка,16 в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області.

(а.с.6-8)

Відповідно до висновку експерта № 257/Д від 04.09.2010 року вбачається, що при огляді 21.05.2010 року у ОСОБА_2 були виявлені садно в лівій тімяній ділянці, два синці на обличчі. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

(а.с.50)

Даний висновок експерта обєктивно підтверджує механізм нанесення підсудним потерпілій тілесних ушкоджень.

Суд визнає, що потерпіла, свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, експерт ОСОБА_7 давали суду правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Суд визнає достовірними показання свідка ОСОБА_4 під час досудового слідства, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Показання свідка ОСОБА_4 в судовому засідання суд розцінює, як намагання останнього допомогти підсудному, з яким свідок перебуває у дружніх стосунках, помякшити покарання за вчинений злочин, які спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Суд визнає, що потерпіла в основному давала правдиві показання з приводу нанесення їй підсудним тілесних ушкоджень.

Показання потерпілої в частині нанесення їй підсудним двох ударів пляшкою по голові суд визнає не достовірними, які спростовуються показаннями експерта, який зазначив, що садно в лівій тімяній ділянці утворилося від одного удару тупим предметом, яким могла бути пляшка, в область голови.

Показання підсудного в частині невизнання ним факту нанесення потерпілій ударів в кулаком руки в область носа, пляшкою по голові та взутою ногою в область живіт, що оговорював себе, визнаючи повністю свою вину під впливом погроз працівників міліції, суд розцінює, як систему захисту спрямовану помякшити покарання за вчинений злочин, що спростовуються показаннями самого підсудного під час допиту в якості обвинуваченого; потерпілої, свідка ОСОБА_5 під час досудового та судового слідства, свідка ОСОБА_4 під час досудового слідства, які зазначали, що підсудний наніс потерпілій один удар в область носа, один удар пляшкою від пива по голові та взутою ногою в живіт; висновком судово-медичної експертизи № 257/Д від 04.09.2010 року відповідно до якого у ОСОБА_2 при огляді 21.05.2010 року були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій тімяній ділянці, двох синців на обличчі; показаннями експерта ОСОБА_7 про те, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження не могли утворитися за механізмом вказаним підсудним.

Аналіз досліджених та проаналізованих доказів по справі свідчить про те, що вина підсудного у вчиненні хуліганства доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд бере до уваги, що вчинений злочин відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, обставин, що помякшують покарання підсудного, судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 296 КК України, при цьому не знаходить підстав для призначення іншого покарання.

Враховуючи п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями), при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приймає до уваги, що моральна шкода потерпілій спричинена підсудним, полягає у перенесених моральних стражданнях повязаних з перенесенням потерпілою фізичного болю у звязку із спричиненням легких тілесних ушкоджень, порушенням нормального життєвого ритму та стосунків з оточуючими під час лікування, стресу, порушенням спокою, відчуттям незахищеності та розчарування в людях, але також суд бере до уваги матеріальний стан підсудного, який не працює, не має майна, достатнього для відшкодування заподіяної шкоди, тому суд вважає за доцільне задовольнити цивільний позов в частині моральної шкоди частково в сумі 3 000 грн.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання ним копії вироку.

Суддя: С.В.Хрипун