Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року Ізяславський райсуд Хмельницької
області в складі головуючої - судді Янішевської О.С.,

при секретарі Новіковій Л.В.,

з участю прокурора Шудри Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ізяславі справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м.
Лейпциг, Німеччина, росіянина, громадянина України, освіта повна
загальна середня, військовозобов'язаного, розлученого,

працюючого
у ЗАТ „Ізяславська реалізаційна база хлібопродуктів”, жителя АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України
раніше не судимого, в скоєнні

злочину, передбаченому ст. 164 ч. 1 КК
України,

Встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, будучи зобов'язаним рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької
області від 05 вересня 2007 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі по 160 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з
31 липня 2007 року і до їх повноліття, в період з 31 липня 2007 року по 01
лютого 2008 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей,
допустив заборгованість в сумі 1920 грн., хоча мав можливість сплачувати аліменти,
оскільки з 04 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року працював в ЗАТ„Ізяславська
реалізаційна база хлібопродуктів” і заробив2793,97 грн., однак про отриманні
доходи і своє місце роботи відділ Державної виконавчої служби Ізяславського рай
управління юстиції не повідомив, самостійно з зароблених коштів аліментів на
користь ОСОБА_2 не сплачував, хоча попереджався про кримінальну
відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину
визнав повністю, суду пояснив, що протягом липня-грудня 2007 року дійсно
працював в ЗАТ„Ізяславська реалізаційна база хлібопродуктів”, і отримував по
300-400 грн. заробітної плати на місяць, знав, що повинен сплачувати аліменти,
однак про місце своєї роботи у відділ Державної виконавчої служби не повідомив,
самостійно аліментів не платив.

Крім визнання
вини самим підсудним, його вина знайшла підтвердження в ході судового слідства
в досліджених доказах.

Потерпіла
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що підсудний згідно рішення
Ізяславського райсуду зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на
утримання двох неповнолітніх дітей, однак ОСОБА_1 своїх аліментних обов”язків
не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Згідно свідоцтва
про укладення шлюбу (а.с.11) та свідоцтва про розірвання шлюбу(а.с.14)
підсудний перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

Згідно свідоцтв
про народження (а. с. 12) від цього шлюбу народилося двоє дітей, батьком яких являється ОСОБА_1

Згідно
рішення Ізяславського районного суду від 05 вересня 2007 року про позбавлення
батьківських прав та стягнення аліментів(а.с.15) підсудний зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей в
сумі по 160 грн. на кожного щомісячно.

Згідно
довдки відділу Державної виконавчої служби Ізяславського рай управління юстиції
(а.с.17) заборгованість по аліментах ОСОБА_1 перед ОСОБА_2. з 31 липня 2007
року по 01 лютого 2008 року становить 1920 грн.

Згідно
копії попередження (а.с.18) підсудний
попереджався державним виконавцем про
необхідність погасити заборгованість по аліментах та кримінальну
відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

Згідно
копії трудової книжки (а.с.24) та довідки ЗАТ ”Ізяславська реалізаційна база
хлібопродуктів” (а.с.26) ОСОБА_1 протягом липня-грудня 2007 року працював у ЗАТ ”Ізяславська реалізаційна база
хлібопродуктів”.

Згідно
довідки ЗАТ ”Ізяславська реалізаційна база хлібопродуктів” (а.с.25) підсудний
за період з липня по грудень 2007 року заробив 2793,97грн.

Оцінивши
всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злісного ухилення від сплати встановлений
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) доведена. Дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України.

Підходячи
до призначення покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставиною,
що пом'якшує покарання підсудному є щире каяття.

Обставин,
що обтяжують покарання ОСОБА_1, в ході судового слідства не виявлено.

Враховуючи
особу підсудного, який вину визнав, у скоєному розкаюється, характеризується
позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце роботи,
вважається не судимим в силу ст. 89 КК
України, думку потерпілої та обставини справи, суд знаходить, що виправлення та
перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому
підсудного можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням,
застосувавши до нього ст. 75 КК України, та покласти обов”язки, передбачені ст.
76 КК України.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України,

Засудив:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину, передбаченому ст. 164 ч. 1 КК України, та
призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання або роботи, періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15
днів з дня його проголошення.

Суддя:

О.С.
Янішевська