ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 561/225/13-к

05 березня 2015 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника цивільного позивача ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000012 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчиці Зарічненського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, підприємця, потерпілого третьої категорії від Чорнобильської катастрофи, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, будучи особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, перебуваючи на податковому обліку у Зарічненському відділенні Дубровицької МДПІ, знаходячись на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, являючись платником податку з доходів фізичних осіб, зареєстрованим платником податку на додану вартість, у період з 01.01.2011 по 31.12.2011 року, здійснюючи фінансово-господарську діяльність в галузі оптової торгівлі і посередництві в торгівлі, будучи платником податків, виконуючи обов`язки з ведення податкового та бухгалтерського обліку, усвідомлюючи покладений на нього обов`язок дотримання податкового законодавства, щодо правильності нарахування та своєчасності сплати податків та інших обов`язкових платежів до бюджету, умисно, протиправно, посягаючи на встановлений законодавством порядок здійснення підприємницької діяльності та оподаткування, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок ухилення від сплати податків, порушуючи вимоги п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, ст. 13, 14 р. IV Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян», п.п.9.12.1 п.9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», шляхом заниження об`єкта оподаткування чистого оподатковуваного доходу ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб, що входить в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, у сумі 587186,48 грн. за наступних обставин.
Так, у податковій декларації про майновий стан і доходи підприємця ОСОБА_7 за 2011 рік від 09.02.2012 вх. № 9400 та додатку 7 до розділу податкової декларації про майновий стан та доходи, які було подано до Зарічненського відділення Дубровицької МДПІ, відображено відомості про отримані доходи та понесені витрати, зокрема, до витрат включено відомості по проведених операціях з підприємцем ОСОБА_9 .
Встановлено, що за результатами здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_7 у 2011 році відображено по бухгалтерському та податковому обліку витрати з придбання ягід чорниці у фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , згідно накладних: № 1 від 22.01.2011р., № 2 від 24.01.2011р., № 3 від 28.01.2011р., № 4 від 29.01.2011р., № 5 від 03.02.2011р., № 6 від 04.02.2011р., № 7 від 07.02.2011р., № 8 від 10.02.2011р., № 9 від 12.02.2011р., № 10 від 13.02.2011р., всього у кількості 107700 кг. на загальну суму 3468930 грн.
При цьому ОСОБА_7 у порушення вимог ст. 177.4 Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанови Національного банку України від 09.02.2005р. № 32 «Про встановлення граничної суми готівкового розрахунку» умисно включено документально не підтверджені витрати на придбання вищевказаних ягід чорниці відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів № 1 від 22.01.2011р. на суму 337000 грн., № 2 від 24.01.2011р. на суму 334000 грн., № 3 від 28.01.2011р. на суму 331000 грн., № 4 від 29.01.2011р. на суму 329000 грн., № 5 від 03.02.2011р. на суму 319000 грн., № 6 від 04.02.2011р. на суму 319000 грн., № 7 від 07.02.2011р. на суму 322000 грн., № 8 від 10.02.2011р. на суму 317000 грн., № 9 від 12.02.2011р. на суму 314000 грн., № 10 від 13.02.2011р. на суму 546930 грн., які відображено по бухгалтерському обліку для незаконного формування витрат. В такий спосіб ОСОБА_7 умисно незаконно завищив свої витрати на суму 3468930 грн.
В подальшому ОСОБА_7 , сформувавши у вказаний спосіб свої витрати як підприємця, через уповноважену особу ОСОБА_10 подав до Зарічненського відділення Дубровицької МДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи підприємця ОСОБА_7 за 2011 рік від 09.02.2012 та додаток 7 до розділу податкової декларації про майновий стан та доходи (розрахунок податкових зобов`язань податку на доходи фізичних осіб отриманих фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності) від 27.12.2011р., в яких зазначено неправдиві відомості про отримані доходи та понесені витрати, зокрема, вказано суму витрат по проведених операціях з підприємцем ОСОБА_9 в розмірі 3468930 грн., які фактично підприємцю ОСОБА_9 сплачено не було.
Внаслідок вчинення вказаних дій ОСОБА_7 у період січня-грудня 2011 року умисно ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 587186,48 грн.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 212 КК України умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.
Проте в обґрунтування пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення достатніх доказів суду не надано.
Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав, показав, що являється зареєстрованим фізичною особою підприємцем, перебуває на загальній системі оподаткування, здійснює господарську діяльність в галузі оптової торгівлі. У січні-лютому 2011 року підприємець ОСОБА_9 поставила йому ягоди чорниці у кількості 107700 кг., які він приймав за місцем знаходження належних йому складських приміщень в смт. Зарічне та в м. Сарни Рівненської області та в подальшому експортував за кордон. За поставлений товар сплатив ОСОБА_9 кошти на загальну суму 3468930 грн. Розрахунки між ними були проведені в готівковій формі. Реєстратори розрахункових операцій при розрахунках він не застосовував, оскільки являється покупцем, а не продавцем за цією господарською операцією та їх застосування при оптовій торгівлі закон не вимагає. У підтвердження купівлі-продажу ОСОБА_9 йому видала накладні та квитанції до прибуткових касових ордерів. Вказав, що бухгалтерський облік та фінансову звітність його господарської діяльності у вказаний період проводила його мати ОСОБА_10 . Кошти на придбання зазначеного товару він позичав у родичів та знайомих, наміру ухилятися від сплати податків не мав. Також зазначив, що при експорті продукції поставленої ОСОБА_9 урожаю 2010 року у вантажно-митних деклараціях вказував урожай 2011 року, оскільки на митниці при оформленні вантажу надавав відповідні сертифікати та лісові квитки, які були датовані 2011 роком. У подальшому при отриманні продукції від підприємства «Міка» йому надходили рекламації щодо якості ягід чорниці та було зазначено, що ця ягода урожаю 2010 року. Пред`явлений до нього цивільний позов не визнав та просив його виправдати.
Такі показання обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджуються дослідженими у ході судового розгляду доказами.
Зокрема, свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що являється матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 та за довіреністю уповноважена на представництво його інтересів. У 2011 році вона займалася веденням бухгалтерського обліку останнього, подавала фінансову та податкову звітність від його імені. У січні-лютому 2011 року ОСОБА_7 придбав у підприємця ОСОБА_9 поставлені нею морожені ягоди чорниці у кількості 107700 кг., сплативши останній кошти у сумі 3468930 грн. Упродовж 2011 року зазначені ягоди експортував за кордон. У підтвердження купівлі ягід у ОСОБА_9 ОСОБА_7 їй надав накладні та квитанції до прибуткових касових ордерів. Понесені останнім витрати вона відобразила у Книзі обліку доходів і витрат. Розрахунки між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проводилися у готівковій формі, оскільки до цього при проведенні відповідних перевірок податковий орган на наявність порушень при такій формі розрахунків не вказував.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що являється сестрою обвинуваченого ОСОБА_7 та представляла інтереси підприємця ОСОБА_9 у період 2008-2011 років за довіреністю, вела бухгалтерію останньої, подавала фінансову та податкову звітність від її імені. У січні-лютому 2011 року ОСОБА_9 поставила та продала ОСОБА_7 107700 кг. морожених ягід чорниці урожаю 2010 року, всього на суму 3468930. На прохання останньої вона виписувала накладні та прибуткові касові ордери, які в подальшому були підписані ОСОБА_9 та передані довіреній особі ОСОБА_7 ОСОБА_10 . У своїй діяльності підприємець ОСОБА_9 , яка перебувала на загальній системі оподаткування, реєстратор розрахункових операцій не застосовувала, оскільки займалася оптовою торгівлею. Розрахунки проводилися готівкою. Документів щодо походження товару ОСОБА_9 їй не надавала.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у судовому засіданні показали, що взимку 2011 року бачили як ОСОБА_9 кілька разів привозила вантажним автомобілем з рефрижиратором ягоди чорниці до складських приміщень ОСОБА_7 , які знаходяться по АДРЕСА_1 .
Крім того, показання обвинуваченого підтверджуються договором купівлі-продажу № 1 від 05 січня 2011 року за умовами якого підприємець ОСОБА_9 зобов`язалася поставити та продати ОСОБА_7 ягоди чорниці 2010 року відповідними партіями (а.с. 126 т. 34).
У ході судового розгляду також встановлено, що у період липня-вересня 2011 року ОСОБА_7 експортував підприємству «Міка» (Польща) морожені ягоди чорниці урожаю 2011 року відповідними партіями по 20000 кг., що підтверджується вантажно-митними деклараціями форми МД-2 з додатками, міжнародними товарно-транспортними накладними від 14.09.2011 року, 09.08.2011р., 29.07.2011р., 19.07.2011р., 13.07.2011р., 14.07.2011р., 06.07.2011р., 07.07.2011р. (а.с. 6-17, 30-36, 37-44, 56-62, 68-78, 79-89, 90-100, 149-159 т. 3, а.с.68-73, 74-81 т. 41).
З показань свідка ОСОБА_15 , даних у судовому засіданні, вбачається, що вона як митний брокер у 2011 році оформляла вантажно-митні декларації на експорт чорниці ОСОБА_7 . При цьому найменування товару вона вказувала із сертифікату на вміст радіоактивних речовин, в якому було зазначено 2011 рік урожаю, інших документів щодо походження товару вона не перевіряла.
Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у судовому засіданні показали, що на прохання ОСОБА_7 у 2011 році відвозили зразки заморожених ягід чорниці для дослідження на вміст радіоактивних речовин до ДЗ «Рівненська обласна санітарно-епідеміологічна станція» та отримували відповідні сертифікати. Вказівку на рік урожаю чорниці санітарний лікар зазначав з наданого йому контракту за 2011 рік.
Такі показання свідків підтверджуються сертифікатами на вміст радіоактивних речовин в продукції ОСОБА_7 від 09.08.2011р., 13.07.2011р., 11.07.2011р., 04.07.2011р., 05.07.2011р. (а.с. 27, 65, 76, 99, 159 т.3), контрактами купівлі-продажу № 2011-06 від 23.07.2011р., № 2011-02 від 27.06.2011р., (а.с.48-49, 101-103 т. 3).
У ході судового розгляду встановлено, що на ім`я ОСОБА_7 у 2011 році ДП «Володимирецький лісгосп», ДП Сарненський лісгосп», Дубровицьким лісовим господарством, ДП «Клесівський лісгосп», ДП «Висоцький лісгосп», ДП «Зарічненський лісгосп», ДП «Березнівський лісгосп» видавалися лісові квитки на заготівлю ягід чорниці, зокрема № 11 від 01.07.2011р. № 11 від 21.07.2011р., № 28-33 від 29.06.2011р., № 27 від 30.06.2011р., № 10-13 від 24.06.2011р., № 9, 10 від 27.06.2011р., № 27 від 30.06.2011р., № 5-9 від 04.07.2011р., № 11 від 07.07.2011, № 27 від 28.07.2011р., № 31 від 19.08.2011р., № 28 від 28.07.2011р., № 29 від 09.08.2011р., № 30 від 09.08.2011р., № 26 від 19.07.2011р., № 17- 20 від 04.07.2011р., № 15, 17, 18 від 05.07.2011р., № 10-13 від 24.06.2011р., № 28-33 від 29.06.2011р. всього на заготівлю близько 140 тон. (а.с.199, 282, 284, 286, 288, 296, 321-324, 350, 351 т.5, а.с. 91, 94-98, 127, 153-162, 212-214, 255-261 ), що вказує на сплату останнім відповідних зборів за використання лісових ресурсів, однак не слугує підтвердженням заготівлі ним особисто ягід чорниці у вказаних об`ємах. Наведене лише підтверджує показання ОСОБА_7 про те, що лісові квитки йому були необхідні при експорті продукції для підтвердження місця заготівлі ягід.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо експорту ним у 2011 році мороженої ягоди чорниці урожаю 2010 року також підтверджуються листом виробничо-торгової фірми «Міка» від 05.03.2011 року, актом пред`явлення рекламації № 3/2011 від 21.07.2011 року, № 03/2011 від 08.07.2011 р., в яких зазначено, що поставлена 08.07.2011 року, 15.07.2011 року, 18.07.2011 року, 21.07.2011 року згідно контракту № 2011-01 від 02.01.2011 року морожена ягода чорниці походить з попереднього сезону 2010 року та не відповідає вимогам щодо якості.
Відповідно до п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід , тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.
До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.
П. 177.10 ст. 177 ПК України встановлено, що фізичні особи підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.
Згідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 02.08.1999р. (а.с. 1-10 т. 38).
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 з 09.06.2008 року була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.38 т. 34), 17.10.2011 року скасована державна реєстрація у зв`язку із її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік вх. № 9400 від 09.02.2012р. платника податку ОСОБА_7 , розрахунком податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності за 2011 рік (додаток 7 до розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи) (а.с.163-165 т.2) вбачається, що сума одержаного ним доходу за 2011 рік становить 5530670 грн., вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю становить 5526400 грн., сума чистого оподатковуваного доходу 4270 грн.
З акту Дубровицької МДПІ Рівненської області № 21/17- від 19 березня 2012 року вбачається, що документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_7 податкового законодавства, зокрема: відсутність документального підтвердження витрат, пов`язаних з його господарською діяльністю з підприємцем ОСОБА_9 у сумі 3468930 грн.; неналежне ведення ОСОБА_7 обліку доходів та витрат, внесення до декларації перекручених даних, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 598766,33 грн. (а.с.19-46 т.5).
Зазначений акт у судовому засіданні підтримали свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 працівники податкового органу, які проводили документальну планову перевірку дотримання вимог податкового законодавства підприємцем ОСОБА_7 .
Однак, виявлені податковим органом порушення порядку ведення розрахунків між підприємцями не спростовують факт їх проведення та понесення відповідних витрат ОСОБА_7 . Також не можуть слугувати доказом безтоварності зазначеної господарської операції.
Викладені в акті обставини є суперечливими за своїм змістом. Так, зазначено, що ОСОБА_7 закупив у населення в 2011 році ягоди чорниці в кількості 32200 кг. на суму 193800 грн. При цьому також вказано, що у цей же період він експортував підприємству «Міка» ягоди чорниці мороженої урожаю 2011 року 06.07.2011р., 07.07.2011р., 13.07.2011р., 14.07.2011р., 19.07.2011р. У ході судового розгляду було встановлено, що кожна поставка складала 20000 кг.
Податковим повідомленням-рішенням від 03 квітня 2012 року № ОСОБА_7 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за основним платежем на 587476,97 грн. (а.с. 75 т. 5).
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 підтвердив свої витрати у сумі 3468930 грн. з придбання у підприємця ОСОБА_9 у січні-лютому 2011 року ягід чорниці урожаю 2010 року в кількості 107700 кг. накладними: № 1 від 22.01.2011р. на суму 337000 грн., № 2 від 24.01.2011р. на 334000 грн., № 3 від 28.01.2011р. на 331000 грн., № 4 від 29.01.2011р. на 329000 грн., № 5 від 03.02.2011р. на 319000 грн., № 6 від 04.02.2011р. на 319000 грн., № 7 від 07.02.2011р. на 322000 грн., № 8 від 10.02.2011р. на 317000 грн., № 9 від 12.02.2011р. на 314000 грн., № 10 від 13.02.2011р. на суму 546930 грн., у яких зазначено, що вказаний товар ним прийнято від підприємця ОСОБА_9 (а.с. 306-315 т. 63) та квитанціями до прибуткових касових ордерів № 1-10 від 22.01.2011р., 24.01.2011р., 28.01.2011р., 29.01.2011р., 03.02.2011р., 04.02.2011р., 07.02.2011р., 10.02.2011р., 12.02.2011р., 13.02.2011р., за змістом яких ОСОБА_9 отримала кошти за поставлені ягоди чорниці згідно вказаних накладних у сумі 3468930 грн. (а.с.303-305 т. 63).
В актах прийому-передачі до договору від 05.01.2011 року від 22.01.2011р., 24.01.2011р., 28.01.2011р., 29.01.2011р., 03.02.2011р., 04.02.2011р., 07.02.2011р., 10.02.2011р., 12.02.2011р., 13.02.2011р. зазначено про передачу підприємцем ОСОБА_9 підприємцю ОСОБА_7 ягід чорниці урожаю 2010р. в кількості 107700 кг. (а.с.295-302 т.63);
При цьому висновком № 3695 судово-почеркознавчої експертизи від 20.12.2012р., зазначено, що підписи від імені ОСОБА_9 , розташовані в графах: «Здав» на зазначених вище накладних виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою (а.с. 232-234 т. 63).
Згідно до висновку № 3328 судово-почеркознавчої експертизи від 29.11.2012 р. підписи від імені ОСОБА_9 , розташовані в графах: «Здав» на зазначених вище накладних; «Одержав касир» у зазначених вище квитанціях до прибуткових касових ордерів; «Постачальник» перед записом « ОСОБА_9 » у вищевказаних актах прийому передачі, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою (а.с.245-248 т. 63).
Згідно до висновку судово-економічної експертизи № 123-1/12 від 15.08.2012р. порушення, які зазначені в акті перевірки Дубровицької МДПІ № 21/17- від 19 березня 2012 року документально підтверджені на 587477,01 грн.; виробничі витрати ОСОБА_7 на суму 3468930 грн., на підставі накладних від постачальника ОСОБА_9 , виписаних в січні-лютому 2011 року, є необґрунтованими (а.с.188-191 т. 63).
У вказаному висновку експерт мотивував необґрунтованість витрат ОСОБА_7 на підставі невідповідності первинних документів (накладних) вимогам закону, зокрема того, що підпис у них належить не ОСОБА_9 , а іншій особі.
Однак, зазначені первинні документи містять у собі всі необхідні реквізити, зазначені у ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.
Покликання обвинувачення на неможливість формування даних податкового обліку на підставі первинних документів, підписаних від імені контрагента невстановленими особами суд вважає необґрунтованими, оскільки платник не має можливості встановлювати автентичність та приналежність підписів на кожному документі, представленому контрагентом під час здійснення підприємницької діяльності. Обставин, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_7 щодо недостовірних відомостей у первинних документах не доведено.
Підписання первинних документів іншою особою не може слугувати достатньою підставою для висновку про безтоварність господарської операції.
З висновку судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 7346-7348 від 30.08.2012р. вбачається, що на жорстких дисках з системних блоків, вилучених у ОСОБА_7 , наявна інформація щодо текстових примірних у вигляді файлів на ім`я ОСОБА_9 , однак вказівка на конкретні документи та дати їх створення відсутня, додатків зазначених п. 2, 3, 5, 7 цього висновку суду не надано.
Показання, дані у судовому засіданні свідком ОСОБА_20 , матір`ю підприємця ОСОБА_9 , а також свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про те, що ОСОБА_9 поставити у січні-лютому 2011 року 107700 кг. ягоди чорниці ОСОБА_7 не могла, оскільки коштів на їх закупівлю, а також відповідного обладнання та приміщень для зберігання продукції, транспортних засобів у неї не було ґрунтується виключно на припущеннях цих осіб та зібраними у справі доказами не спростовуються.
Доказів щодо отриманих доходів та понесених витрат підприємцем ОСОБА_9 у період січня-лютого 2011 року суду не надано, у зв`язку з чим відсутні підстави покликатися на те, що зазначеної господарської операції між підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не відбулося та грошових коштів нею отримано не було.
В обвинуваченні вказано, що ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», однак станом на 01.01.2011 року цей Закон втратив чинність.
Крім того, зазначено, що ОСОБА_7 сформував свої витрати з порушенням Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування, послуг» та Постанови Правління Національного банку України від 09.02.2005р. № 32 «Про встановлення граничної суми готівкового розрахунку».
Однак, ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування, послуг» зобов`язує здійснювати розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або безготівковій формі при продажу товарів.
З досліджених вище доказів вбачається, що ОСОБА_7 здійснював купівлю товарів ягід чорниці у підприємця ОСОБА_9 та обов`язку застосовувати реєстратор розрахункових операцій не мав, оскільки не являвся продавцем.
Порушення порядку та форм проведення розрахунків між підприємцями при проведенні господарських операцій не спростовує факт їх проведення та понесення витрат, а також не доводить наявність умислу ОСОБА_7 на ухилення від сплати податків.
Аналізуючи досліджені у ході судового розгляду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що достатніх доказів у підтвердження об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, а також наявності в діях ОСОБА_7 умислу на ухилення від сплати податків та самої події злочину не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» встановлено, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
На підставі наведеного вище суд прийшов до переконання, що ОСОБА_7 необхідно виправдати в інкримінованому йому злочині з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 373 КПК України.
Оскільки, в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 212 КК України, то цивільний позов Дубровицької об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Рівненської області про стягнення з ОСОБА_7 завданої шкоди в сумі 734783,59 грн., який був підтриманий у судовому засіданні представником цивільного позивача ОСОБА_6 , слід залишити без розгляду.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає, що судові витрати на залучення експерта слід віднести за рахунок держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту підлягають скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання припиняє свою дію.

На підставі викладеного та керуючись ст. 17, 129, 174, 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати невинуватим та виправдати на підставі п.1 ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 212 КК України.
Цивільний позов Дубровицької об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Рівненської області до ОСОБА_7 про стягнення шкоди залишити без розгляду.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової економічної експертизи в сумі 8844 грн. віднести за рахунок держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту грошових коштів в сумі 109350 (сто дев`ять тисяч триста п`ятдесят) грн., 1100 (одна тисяча сто) євро, 11530 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять) доларів США, належних ОСОБА_7 , зарахованих на депозитний рахунок ДПС у Рівненскій області 06.06.2012р., 21.11.2012р. на підставі постанови слідчого з ОВС ВРКС СВ ДПС у Рівненській області від 16.04.2012 року скасувати.
Арешт всього майна обвинуваченого ОСОБА_7 , застосований на підставі постанови слідчого з ОВС ВРКС СВ ДПС у Рівненській області від 10.05.2012 року скасувати.
Припинити дію ухвали Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Речові докази: документи, зазначені у постановах слідчого з ОВС ВРКС СВ ДПС у Рівненській області ОСОБА_24 про приєднання до справи як речового доказу від 18.04.2012р. (а.с.168-169 т. 2), 14.05.2012р. (а.с.229-230 т. 2), 18.05.2012р. (а.с.165-166 т.3), 20.05.2012р. (а.с.48-50, 116-117, 138-139, 377-381 т.4), 26.04.2012р. (а.с.49-50 т.5), 09.08.2012р. (а.с.179-180, 224-226 т.6), 18.07.2012р. (а.с.332-334 т. 10), 07.05.2012 (а.с.166 т.56), 10.06.2012р. (а.с.176-178 т.60), 17.09.2012р. (а.с.82-83 т. 61), 18.07.2012 (а.с.153-154 т.62), жорсткий диск виробник Western Digital модель WD2500AAKS серійний номер WCAT1Е842009 тип інтерфейсу SATA, жорсткий диск виробник Maxtor модель STM3160813AS серійний номер 9SY302GQ тип інтерфейсу SATA, жорсткий диск Western Digital модель WD1600ААJS серійний номер WMAV31947346 тип інтерфейсу SATA - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1