права № 521/3279/15-к
Провадження № 1-кп/521/262/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, раніше не судимого, не маючого реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2015 року приблизно о 19 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати йому грошові кошти у сумі 600 гривень. Отримавши відмову, керуючись корисливим мотивом та раптово виниклим злочинним наміром, направленим на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , шляхом ривку, заволодів полімерним пакетом з грошовими коштами у сумі 1160, який знаходився у руках потерпілої, та здійснив поштовх, внаслідок якого, згідно висновку експерта № 306 від 09.02.2015 року ОСОБА_5 були спричинені тілесні наступні ушкодження: по одному синцю на лівому плечі та стегні, які судячи по морфологічним властивостям ушкоджень, утворились в строк від 1-й до 3-х неділь до моменту огляду експертом, тобі ж могли бути спричинені 19.01.2015. Вказані ушкодження мають незначні швидкоминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти діб, і по цьому критерію, згідно п.п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто застосував насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, та показав, що він дійсно скоїв вищевказаний злочин. В теперішній час, він у скоєному кримінальному правопорушенні розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, та призначити йому покарання з випробуванням.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченого обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 186 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, а саме то що він раніше не судимий, має постійне місто мешкання у м. Одесі, характер, мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 щире каяття, бажання стати на путь виправлення.

Обставин які обтяжують покарання, обвинуваченого судом встановлено вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та обставини які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, встановивши випробувальний термін строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 2-4 зазначеної статті КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1