Справа № 11-379/2008 Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія: ст. 185 ч. 3 КК Доповідач - Пархоменко О.М.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р
а ї н и

2008 року
липня «29» дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого: Лугового М.Г.,

суддів: Пархоменко
О.М., Борсай В.М.,

з
участю прокурора: Лаврусь В.О.,

засудженого: ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від
«22» травня 2008 р. яким, -

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець
АДРЕСА_1, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

засуджений
за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3
роки, за ст. 304 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2
роки 6 місяців.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання
у виді позбавлення волі строком 3 роки.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець
АДРЕСА_2, раніше не судимий,

засуджений
за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення
волі строком на 1 рік 6 місяців, за ст. 162 ч.
1 КК України до штрафу у розмірі 510 грн.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання
у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно
до ст. 104 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування призначеного покарання
з випробуванням, термін іспитового строку 1 рік.

Відповідно
до ст. ст. 76, 104 КК України ОСОБА_2 зобов'язаний судом під час іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці
органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто
з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 солідарно матеріальну
шкоду в розмірі 1011 грн. 30 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. у разі
відсутності майна у ОСОБА_2, достатнього для відшкодування, стягнення накладено
на ОСОБА_4 у розмірі 505 грн. 65 коп.
матеріальної і 500 грн. моральної шкоди.

Як
зазначено у вироці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними і засуджені за скоєння
таких злочинів.

24
лютого 2008 року близько 22 години ОСОБА_2 без згоди власника господарства
ОСОБА_5, яке розташоване в АДРЕСА_3, шляхом взлому навісного замка на вхідних дверях
житлового будинку, незаконно проник до житла ОСОБА_5, звідки здійснив дрібну
крадіжку її майна.

9
березня 2008 року близько 22 години ОСОБА_1 втягнув неповнолітнього ОСОБА_2 у
злочинну діяльність, запропонувавши останньому вчинити крадіжку майна із господарства
АДРЕСА_4. Шляхом проникнення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 викрали майно із цього
господарства на загальну суму 2417 грн. 70 коп.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 вважає вирок суду незаконним, оскільки засуджений
він безпідставно. Свої вимоги мотивує тим, що майно у його будинок приніс
племінник ОСОБА_6, а він деякі речі допоміг йому здати в металобрухт. Пізніше
приїхав дільничий та потерпіла і забрали з його будинку решту майна. Ні
досудове слідство, ні суд не розібралися з його доводами про непричетність до скоєного
і позбавили волі невинну людину.

У
доповненні до апеляції ОСОБА_1 просить не приймати до уваги його попередні
свідчення щодо непричетності до крадіжки. Вину він визнає повністю, вибачається
за неправдиві свідчення. Просить прийняти до уваги стан його здоров'я, сімейний
стан і покарати умовно.

Заслухавши
доповідь судді, засудженого, який просив пом'якшити призначене судом покарання,
оскільки йому потрібно виховувати доньку, висновок прокурора про залишення
вироку суду без зміни, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок
суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у втягненні неповнолітнього ОСОБА_2 у
злочинну діяльність та таємному викраденні чужого майна з проникненням
відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом
доказами, аналіз яких дано у вироку, зокрема, поясненнями засудженого ОСОБА_2 про те, що його дядько ОСОБА_1
запропонував йому підти до господарства по АДРЕСА_3, щоб узяти речі. Проникали
у приміщення через вікно. Викрадене перевозили велосипедом до господарства
ОСОБА_1. На другий день разом здали викрадені металеві речі на пункт прийому
металобрухту. Потерпіла ОСОБА_3 суду підтвердила, що частина викраденого майна
з її будинку АДРЕСА_3, була виявлена у господарстві ОСОБА_1.

Сам
ОСОБА_1 вину не визнав і суду першої інстанції пояснив, що речі до його будинку
приніс ОСОБА_2, він тільки допоміг здати викрадене до пункту прийому
металобрухту.

Проте
суд першої інстанції до показів ОСОБА_1 віднісся критично і проаналізувавши їх
у повному обсязі, навів у вироку переконливі мотиви чому їх не можливо визнати
такими, що відповідають дійсності.

Дії
ОСОБА_1 за ст. ст. 304, 185 ч. 3 КК України кваліфіковані правильно, а
призначене йому покарання відповідає положенням ст. 65 КК України.

При
його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, далі про особу
винного та обставини, що впливають на призначення покарання, у тому числі і ті,
на які він посилається у доповненні до апеляції. Зокрема, про знаходження на
утриманні неповнолітньої доньки і реагував окремою постановою у відповідні
державні органи про необхідність влаштування дитини.

Призначене
ОСОБА_1 покарання є необхідним для його виправлення та попередження вчинення
ним нових злочинів.

Підстав
для пом'якшення ОСОБА_1 покарання не
вбачається.

Керуючись
ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Вирок
Кролевецького районного суду Сумської області
від 22 травня 2008 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію
засудженого - без задоволення.

Головуючий: Луговий
М.Г.

Судді:
Пархоменко О.М.

Борсай В.М.