Справа № 153/1522/14
Провадження №11-кп/772/13/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 рокум. Вінниця

30 квітня 2015 року місто Вінниця
Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до вимог п.п. 2, 3, 4, ч.1 ст.76 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 27.05.2014 року вироком Ямпільського районного суду за ч.1 ст.155, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 6 днів, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік з покладеними обов`язками згідно ст. 76 КК України,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком призначене Ямпільським районним судом Вінницької області від 27.05.2014 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці,
встановив:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 31.07.2014 близько 11 години знаходились у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. При цьому ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 вчинити викрадення зерна ячменю, яке належить ОСОБА_10 та знаходиться у складському приміщенні, яке розташоване на території колишнього току на околиці села Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області у результаті чого у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на вчинення крадіжки. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_7 прийшли до вищевказаного складського приміщення, де впевнились, що вони діють таємно та за їх діями ніхто не спостерігає, через вікно проникли у середину складського приміщення. Знаходячись у складському приміщенні, набрали чотири мішки зерна ячменю, які у подальшому умисно, таємно, з корисливих спонукань викрали, винісши їх зі складу через вікно яке проникли. Заволодівши викраденими чотирма мішками із зерном ячменю загальною масою 151 кг., ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядились викраденим на власний розсуд, чим завдали своїми діями потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 241,6 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 31.07.2014 близько 18 години знаходились у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої. При цьому у них виник умисел, спрямований на викрадення зерна ячменю з складського приміщення, яке розташоване на території колишнього току на околиці села Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області та належить ОСОБА_10 . З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , керуючись жагою наживи завчасно, до початку вчинення кримінального правопорушення, вступили у злочинну змову між собою, маючи на меті спільно вчинити крадіжку із складського приміщення зерна ячменю. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний намір, прийшли до складського приміщення за вищевказаною адресою, де впевнившись, що вони діють таємно та за їх діями ніхто не спостерігає, через вікно складського приміщення проникли в його середину, де набрали шість мішків зерна ячменю, які планували викрасти. Набравши шість мішків зерна ячменю ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали переміщувати їх назовні через вікно, яким проникли до середини. Однак, свій злочинний намір, спрямований на викрадення шести мішків зерна ячменю, до кінця не довели, із причини, що не залежали від їх волі, так як їх дії були помічені ОСОБА_12 . З метою уникнення викриття, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зазначені шість мішків із набраним зерном ячменю кинули та із місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості, постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. ОСОБА_7 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Свої вимоги мотивує тим, що органами досудового слідства ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні 2-х епізодів злочинної діяльності і складено відповідний обвинувальний акт, у мотивувальній частині вироку обґрунтовано зроблено висновки про вірність кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , разом з тим у резолютивній частині вироку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені тільки за ч.3 ст.185 КК України, а за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України взагалі судом не прийнято рішення.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на обставини викладені в ній, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які
ОСОБА_14 каялись у скоєному, просили суд їх суворо не карати, проти апеляційної скарги прокурора заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.
Органами досудового слідства ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні 2-х епізодів злочинної діяльності - крадіжки та замаху на вчинення крадіжки, про що складено відповідний обвинувальний акт.
Як вбачається із оскаржуваного вироку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю визнали себе винними у пред`явленому обвинуваченні, докази досліджено в порядку ч.3 ст.349 КПК, своїми діями обвинувачені вчинили правопорушення і мають нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, разом з тим, у резолютивній частині вироку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені тільки за ч.3 ст.185 КК України, а за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України рішення судом не прийнято.
Таким чином, таке неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність призвело до незастосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке підлягало застосуванню, а саме, призначення обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст.70 КК України за сукупністю злочинів. Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити за правилами ст. 71 КК України.
Крім того, судом при призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 враховано обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінальних правопорушень групою осіб, яку слід виключити, оскільки відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому, враховуючи визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
ОСОБА_7 вчинив два умисні тяжкі злочини, раніше не судимий, щиро каявся, активно сприяв розкриттю злочину, претензій від потерпілого не має, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції зазначених статей, остаточно визначивши покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
З врахуванням того, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність претензій з боку потерпілого, зважаючи на розмір викраденого, суд приходить до висновку про істотне зниження ступені його небезпечності для суспільства, з огляду на що виправлення та перевиховання його можливе без ізоляції від суспільства, тому обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий термін, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд враховує вчинення ним двох умисних злочинів, які віднесено до категорії тяжких, наявність судимості, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій від потерпілого, зважаючи на розмір викраденого, за наявності обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів, колегія суддів вважає за необхідне призначити йому покарання за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції даних статей, за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначивши згідно положень ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, оскільки злочини вчинено під час іспитового строку.
ОСОБА_8 засуджувався за умисні злочини, інститут звільнення від відбування покарання до нього раніше застосовувався, належних висновків для себе він не зробив та знову скоїв умисний злочин в період іспитового строку, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, тому на переконання суду, відсутні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, а тому його перевиховання та виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 407, 409, 413, 414 КПК України, суд, -
ухвалив:

Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України в частині призначеного покарання - скасувати.
З мотивувальної частини вироку виключити обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) групою осіб.
ОСОБА_8 визнати винним :
за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці.
На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 травня 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 16 квітня 2015 року.
ОСОБА_7 визнати винним :
за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.
В решті оскаржуваний вирок суду залишити без змін.
Даний вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців із дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою,- в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Судді: