Справа №610/2175/15-к
Провадження №1-кп/610/261/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2015 року м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за відсутності потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія кримінальне провадження №0000900 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Савинці Балаклійського району Харківської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, учня Петрівського професійного аграрного ліцею, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний код відсутній,

за ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2015 року приблизно о 14 годині неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись по вул.Північна у смт.Савинці Балаклійського району Харківської області, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, таємно та протиправно, знайшов на землі біля будинку №9 мобільний телефон золотистого кольору марки «Nokia», модель «Asha 308», EMEI: НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №2650 від 22.06.2015 року 506 грн., який належав потерпілому ОСОБА_7 , після чого зник з місця злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи в судовому засіданні. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов не заявляє.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які вважають, що можливо за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вважає можливим провести судовий розгляд за його відсутності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю і підтвердив суду вищенаведені обставини. Розкаюється у вчиненому.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила суду, що син розповів їй як знайшов телефон і сховав його. Він усвідомлює, що скоїв злочин, в чому щиро кається.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає у них сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд їм роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, судом дослідження інших доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого та законного представника обвинуваченого, які не бажають досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в ході досудового розслідування, та дослідженням матеріалів справи в частині характеристики обвинуваченого. Прокурор та захисник обвинуваченого також не заперечували проти цього.

Суд кваліфікує дії неповнолітнього ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість злочину, який згідно ст.12 КК України за класифікацією злочинів відноситься до злочину середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, згідно ст.66 КК України, суд враховує неповнолітній вік обвинуваченого, дачу правдивих свідчень обвинуваченим, чим активно сприяв у розкритті злочину, повне добровільне відшкодування збитків потерпілому, що судом визнаються такими обставинами, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Захисник обвинуваченого просив звільнити обвинуваченого від покарання, застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та сам обвинувачений підтримали клопотання захисника.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині 2 цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Заслухавши думку прокурора, який вважає, що наявні законні підстави, передбачені ст.105 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінального покарання за дії, передбачені ч.1 ст.185 КК України, та беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням конкретних обставин справи і тяжкості кримінального правопорушення, особи неповнолітнього обвинуваченого, умов його життя та виховання, стосунків з батьками, а також здатність матері забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітнього, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому кримінального покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, та звільнити обвинуваченого від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері - ОСОБА_6 .

Строк передачі неповнолітнього під нагляд матері, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього тривалістю один рік.

Цивільний позов у справі відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт із застосуванням ст.100 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код відсутній) на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 306,90 грн. (а.с.15).

Речові докази - мобільний телефон золотистого кольору марки «Nokia» модель «Asha 308» - вважати повернутим потерпілому (а.с.21, 22).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1