УХВАЛА

Іменем України

З липня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

суддів:
Крижанівського В.В. - головуючого,

Єрещенка A.M. та Широкопояса
Ю.В.,

з участю: прокурора Селюченко І.І.,

потерпілого ОСОБА_1,

засуджених
ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

захисника -
адвоката ОСОБА_4,

законного
представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора Корольовського
району м. Житомира Юхимчука М.В., який брав
участь в розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_3
на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 5 квітня 2007 року, -

встановив:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, неодруженого, непрацюючого, судимого:

·
19 грудня 2001 року Корольовським районним судом м.
Житомира за ст. ст. 185 ч.
З, 104 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення
волі зі звільненням від відбування покарання
з випробуванням на 2 роки;

·
05 серпня 2005 року Корольовським районним судом м.
Житомира за ст. ст. 185 ч.
2, 357 ч. З КК України на 4 роки позбавлення волі
зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
постановою Корольовського районного суду від
13.10.2006 року скасовано звільнення від відбування покарання та
направлено ОСОБА_2 для відбування покарання за цим вироком, -

за ч. 3 ст. 186
КК України - на 5 років позбавлення волі;

Справа № 11-442/2007 Головуючий у суді 1-ї інстанції Побережний В.Й.

Категорія ст.ст.185,186,304 КК України Доповідач Широкопояс Ю.В.

2

за ч. 3 ст. 185 КК України - на 4 роки позбавлення
волі; за ст. 304 КК України - на 2
роки позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України
призначено покарання ОСОБА_2у за сукупністю злочинів - 5 років позбавлення
волі.

На
підставі ч. 1 ст. 71 КК України часткового приєднано невідбуте покарання за
попереднім вироком та остаточно призначено покарання ОСОБА_2у - 7 років
позбавлення волі;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, неодруженого, непрацюючого, учня ПТУ № 1 м. Житомира,
судимого :

·
05 серпня 2005 року Корольовським районним судом м.
Житомира за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі зі
звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

·
30 січня 2006 року Корольовським районним судом м.
Житомира за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням
на 1 рік, -

за ч. З ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Згідно
ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком
та остаточно призначено покарання ОСОБА_3 - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок
строку відбуття покарання вирішено рахувати: ОСОБА_2у -з 2 серпня 2006року,
ОСОБА_3 - з 05.04.2007р.

Вирішено
стягнути:

з ОСОБА_2. на користь потерпілих:
ОСОБА_6 -3880,60 грн., ОСОБА_7 - 700 грн., ОСОБА_8 - 2340 грн., ОСОБА_9 - 1200
грн., ОСОБА_10 - 1446 грн., ОСОБА_11 - 629,16 грн., ОСОБА_12 - 1275 грн.,
ОСОБА_13 - 3825 грн., ОСОБА_14 -1600 грн., ОСОБА_15 - 1217,10 грн., ОСОБА_16 -
1630грн.;

з ОСОБА_2 та матері
засудженого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 солідарно на користь потерпілих: ОСОБА_17 - 1820
грн., ОСОБА_18. - 420 грн., ОСОБА_19 - 674 грн., ОСОБА_20 - 17 грн. та ОСОБА_21
- 1953 грн.;

- судові витрати
на користь НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області: з ОСОБА_2 - 1917,98 грн.
та з ОСОБА_3 - 196,74 грн., - витрат на проведення судових експертиз.

3

Згідно
вироку, ОСОБА_2 у м. Житомирі вчинив таємні викрадення чужого майна:

·
2 лютого 2006 року близько 14 год. - ОСОБА_23 на
загальну суму 1352 грн. з проникненням у кабінет музичного виховання дитячого
комбінату АДРЕСА_1;

·
22 березня 2006 року близько 13 год. - ОСОБА_6 на
загальну суму 3880 грн. 60 коп. з проникненням у квартиру АДРЕСА_2;

·
6 червня 2007 року близько 12 год. - ОСОБА_8 на
загальну суму 2845 грн. з проникненням у будинок АДРЕСА_3;

·
7 червня 2006 року близько 16 год. - ОСОБА_17 на
загальну суму 2050 грн. з проникненням у квартиру АДРЕСА_4;

·
14 червня 2006 року близько 14 год. - ОСОБА_18. на
суму 420 грн., ОСОБА_19 на суму 674 грн. та ОСОБА_20 на суму 17 грн. з
проникненням у будинок АДРЕСА_5;

·
21 червня 2006 року близько 14 год. - ОСОБА_1 на
суму 1953 грн. з проникненням у будинок АДРЕСА_6;

·
20 червня 2006 року близько 10 годин 30 хвилин - ОСОБА_9
в сумі 1200 грн. з проникненням у квартиру АДРЕСА_7;

·
5 липня 2006 року близько 11 годин - ОСОБА_10 на загальну
суму 1446 грн. з проникненням до будинку АДРЕСА_8;

·
7 липня 2006 року близько 12 години - ОСОБА_11 на
загальну суму 629 грн 16 коп. з проникненням у квартиру АДРЕСА_9;

- 11
липня 2006 року близько 13 години - ОСОБА_12 на

загальну суму 1275 грн. із проникненням у приміщення будинку АДРЕСА_10;

·
13 липня 2006 року близько 14
години - ОСОБА_13 на загальну суму 3825 грн. за попередньо змовою з
особою, матеріали кримінальної справи відносно якої виділено в окреме
провадження в зв'язку з її розшуком, з проникненням у квартиру АДРЕСА_11;

·
16 липня 2006 року близько 10 год.30 хв. - ОСОБА_14 на
загальну суму 1600 грн. з проникненням у будинок АДРЕСА_12;

·
31 липня 2006 року близько 13 години - ОСОБА_15 на
загальну суму 1217 грн. 60 коп. з проникненням у квартиру АДРЕСА_13;

·
2 серпня 2006 року близько 12 год. - ОСОБА_16 на
загальну суму 1630 грн. з проникненням у будинок АДРЕСА_14;

Вказані
крадіжки по епізодам 7, 14 та 21 червня 2006р. були вчинені за попередньою
змовою із неповнолітнім засудженим ОСОБА_3, якого ОСОБА_2 схилив до вчинення
цих крадіжок.

Крім
того, 12 квітня 2006 року близько 13 години ОСОБА_2 відкрито викрав майно
ОСОБА_7 на загальну суму 700 грн. з проникненням до приміщення класу приватної
загальноосвітньої українсько-італійської школи „Всесвіт" по АДРЕСА_15.

В апеляціях:

4

·
засуджений ОСОБА_3, посилаючись на своє щире розкаяння та
поганий стан здоров'я матері, просить змінити вирок та призначити йому
покарання, не пов'язане з позбавленням волі;

·
прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої
інстанції, просить скасувати вирок щодо обох засуджених та постановити новий
вирок,

-яким визнати
винним ОСОБА_2 та призначити йому покарання: за ч. З ст. 186 КК України - 7
років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - 6 років позбавлення волі,
за ст. 304 КК України - 3 роки позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України
- 10 років позбавлення волі та згідно ст. 71 КК України повністю признати
невідбуте покарання за вироком суду від 05.08.2005р. та остаточно призначити
йому покарання - 14 років позбавлення волі. Визнати винним ОСОБА_3 та
призначити йому покарання за ч. З ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання у
вигляді 1 року позбавлення волі за вироком від 30.01.2006р. та остаточно
призначити покарання ОСОБА_3 - 5 років позбавлення волі. Вказує на те, що суд
при призначенні покарання за сукупністю вироків не встановив розмір невідбутої
частини покарання, яка підлягає приєднанню на підставі ст. 71 КК України,
порушивши роз'яснення, що містяться у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.2003р. №7 "Про практику призначення судом кримінального
покарання". Також не вказав за яким саме вироком суд частково приєднав
невідбуту частину покарання згідно ч. 1 ст. 71 КК України. Також твердить про
несправедливу м'якість призначених засудженим покарань, посилаючись на
неврахування судом тяжкості вчинених засудженими злочинів та даних про їх
особи. Зокрема того, що ОСОБА_2 повністю не визнав себе винним, вчинив велику
кількість тяжких злочинів, вкрай зухвало вів себе під час судового розгляду
справи, висловлював образи та погрози на адресу головуючого та прокурора, не
підкорявся розпорядженням головуючого. Вказує також, що у резолютивній частині
вироку щодо ОСОБА_2 суд не вказав рішення по цивільному позову потерпілої
ОСОБА_23 на суму 1352 грн., у зв'язку з чим просить вирішити питання про цей
цивільний позов.

У письмових
запереченнях на апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_2 просить залишити вирок
щодо нього без зміни, а апеляцію прокурора, - без задоволення.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 про залишення
апеляції прокурора без задоволення та в підтримання апеляції засудженого
ОСОБА_3, пояснення засудженого ОСОБА_2 про залишення вироку щодо нього без
зміни, міркування прокурора про залишення без задоволення апеляції засудженого
ОСОБА_3 та задоволення апеляції прокурора, перевіривши справу, апеляційний суд
визнає необгрунтованою апеляцію засудженого ОСОБА_3 та частково обгрунтованою
апеляцію прокурора з таких підстав.

Висновки суду
про доведеність винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які їх
засуджено, та кваліфікацію їх дій відповідають

5

фактичним обставинам справи,
підтверджуються сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених в
судовому засіданні, яким дано правильну оцінку у вироку. Ці
висновки не оспорюються в апеляціях.

Призначене судом першої інстанції покарання засудженим відповідає вимогам
ст. 65 КК України, зокрема тяжкості вчинених ними злочинів, особам винних та обставинам, що пом'якшують покарання. Це
покарання не можна визнати явно несправедливим за своїм видом чи розміром.

З огляду на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 раніше судимі та вчинили злочини під час іспитового строку при звільненні від
відбування покарання у виді позбавлення волі з
випробуванням, суд першої інстанції обгрунтовано призначив обом засудженим
реальне покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_3, суд першої інстанції врахував обставини, що пом'якшують його покарання (те, що він
вчинив злочин у неповнолітньому віці, щиро
розкаявся та сприяв розкриттю злочинів). Підстав для пом'якшення йому покарання апеляційний суд не знаходить.

Апеляційний суд не погоджується з твердженням прокурора в апеляції про необхідність врахування при призначенні покарання
ОСОБА_2у його негативної поведінки у судовому
засіданні та невизнання ним своєї вини у вчиненні
злочинів, оскільки ці обставини не можуть бути визнані такими, що обтяжують покарання, згідно вимог ч. З ст. 67 КК України.

Суд першої інстанції не прийняв остаточного рішення щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_23 Тому вирок суду в цій частині
підлягає скасуванню з направленням справи в
цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

дпеляцію
засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, апеляцію помічника прокурора Корольовського району м. Житомира Юхимчука М.В. задовольнити
частково.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 5 квітня 2007 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_23 скасувати, а справу
в цій частині направити на новий судовий розгляд
в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без зміни.