Справа № 748/2226/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/73/2015
Категорія - ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001028, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Саратовської області (Російська Федерація), громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, п. п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ленінськ,Кузил-Ординської області (Республіка Казахстан), громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 27.01.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1ст.358,ч.5ст.27,ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.15, ч.1 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, за паспортними даними зареєстрований Сумським райвідділом МВС України в АДРЕСА_4 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, п. п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок відносно нього змінити, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.289, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України та призначити мінімальне покарання.

Захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях складу даного кримінального правопорушення. Також просить змінити вирок в частині призначення ОСОБА_10 покарання, призначивши останньому менш суворе остаточне покарання.

Захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, призначити останньому за вчинення кримінальних правопорушень, покарання у виді 13 років позбавлення волі та повернути йому його особисті речі, що визнані речовими доказами, а саме: чоловічу зимову куртку, взуття, чорну кофту, в`язаний светр, сині джинсові штани, спортивну кофту, спортивні чоловічі штани, білий чоловічий светр, а також флеш-накопичувач 16 Гб.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року:

- ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.4 ст.358, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна; за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна.

- ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання: за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна; за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено останньому покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. За ч.2 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_10 виправдано.

- ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна; за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 18614,80 грн. та моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Цивільний позов ПАТ «Альфа Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 4741,82 грн. У задоволенні позову ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_10 відмовлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 13374,88 грн. стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_6 на користь держави в рівних частинах по 4458,29 грн. з кожного.

Речові докази: чоловіча зимова куртка, гребінець чорного кольору, розгалужувач, ніж складний, вологі серветки, гіпсові сліди транспортного засобу та взуття, кофту чорну, в`язаний светер, джинсові штани, спортивну кофту, спортивні чоловічі штани, чорну болоневу куртку, тканеву сумку чорного кольору та речі, які в ній знаходяться, чоловічу кофту зеленого кольору, футболку червоного кольору, чоловічий светр, чоловічі джинсові штани, пару чоловічих кросівок, пакет білого кольору та речі, які в ньому знаходяться, чоловічі спортивні штани, гумовий кийок, зарядні пристрої та шнури, мобільний телефон без екрану, серветку, зрізи ногтьових пластин, зразки крові, речовину бурого кольору - знищити, флеш накопичувач 16 Гб, мобільні телефони «Самсунг Дуос», «Самсунг Х100», «LG», «Simens A-70», автомобільний акумулятор «Веста» - конфіскувати, відеореєстратор, GPS-навігатор, гальмівні колодки «АВЕ» до автомобіля «DACIA LOGAN», насос «CarLife», жилет «REIS KOS-5PXXXL», атлас автомобільних доріг України, автомобільну аптечку типу АА-1, набір ключів «Sigma», мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT-S7562, мобільний телефон «Nokia 6500», автомобіль «DACIA LOGAN» - повернути потерпілій ОСОБА_13 , паспорт серії НОМЕР_1 - залишені в матеріалах провадження.

Арешт, накладений на майно обвинувачених, залишено до конфіскації цього майна.

В апеляційних скаргах:

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено наявності всіх обставин, визначених ст.91 КПК України, та його причетності до скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України. Про намір ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вчинити напад з метою заволодінням майном водія таксі йому нічого не було відомо. Всі дії, а саме керування автомобілем таксі, він вчиняв під тиском батька, сприймаючи погрози останнього як реальну загрозу його життю та здоров`я. Жодних дій по відношенню до водія таксі не здійснював. Крім того, наголошує на тому, що наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання, робить можливим призначити йому мінімальне покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_9 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що умисел на позбавлення життя потерпілого у обвинувачених виник не до початку розбійного нападу, а вже під час нього, що підтверджується показаннями обвинувачених та не суперечить іншим обставинам, встановленим у суді першої інстанції. Тому, дії останніх не можна кваліфікувати як вбивство за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, стверджує, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 64, 65 КК України, п.28 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», фактично не вмотивував своє рішення про призначення ОСОБА_10 остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відмова від подальшої злочинної діяльності є обставинами, що пом`якшують покарання, підставою для зміни вироку в частині призначення міри покарання. Крім того, звертає увагу, що майно обвинуваченого ОСОБА_8 , яке згідно вироку підлягає знищенню, являє для останнього цінність та є необхідним. А флеш-накопичувач 16 Гб взагалі належить батьку обвинуваченого.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що на початку 2013 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який раніше вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, з метою виготовлення підробленого паспорту громадянина України вступили у змову з невстановленою досудовим слідством особою, якій ОСОБА_10 передав фотокарточку Капшитаря та гроші в сумі 300 грн., після чого вказана особа вклеїла фотокартку Кашитаря в паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28 листопада 2005 року Зарічним ВМ Сумського MB УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому ОСОБА_16 з метою подальшого особистого збагачення шляхом скоєння умисного злочину, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману - грошовими коштами Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, 12 грудня 2013 року близько 12 год. 30 хв. прибув до малого інформаційно-консультативного центру Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», що розташований по вул. Примакова, 10, у м. Чернігові, де використовуючи підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28 листопада 2005 року Зарічним ВМ Сумського MB УМВС України в Сумській області - на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із вклеєною в нього фотокарткою Капшитаря, отримав споживчий кредит на суму 4741,82 грн., які використав на власні потреби, чим спричинив ПАТ «Альфа Банк» матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06 березня 2014 року у вечірній час, знаходячись неподалік перехрестя вулиці Щорса та проспекту Перемоги м.Чернігова, Капшитар, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом нападу на водія таксі.

Цього ж дня, приблизно о 23 год., реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 прибули до зупинки громадського транспорту «вулиця Музикальна», яка розташована по вул. Щорса в м. Чернігові, де підійшли до автомобіля «DACIA LOGAN» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_17 , який надавав послуги таксі, з яким домовились про поїздку до садового товариства «Капрон», що розташоване в с. Киїнка, Чернігівського району, Чернігівської області. Прибувши до садового товариства «Капрон», знаходячись у салоні вищевказаного автомобіля, Капшитар, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , реалізуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи узгоджено, вчинили на ОСОБА_18 напад.

У ході розбійного нападу ОСОБА_16 з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_18 , знаходячись на задньому сидінні автомобіля позаду водія, подавляючи опір потерпілого, накинув на шию ОСОБА_18 заздалегідь приготований для вчинення злочину ремінь, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної борозни шиї, крововиливів у м`які тканини шиї по ходу странгуляційної борозни, крововиливів у склери обох очей. В цей час, діючи узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, з метою позбавлення життя ОСОБА_18 , ОСОБА_6 завдав щонайменше два удари руками по голові потерпілого, а ОСОБА_10 наніс щонайменше два удари молотком по голові потерпілому. Потім ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та, з метою подолання опору потерпілого, відкривши двері водія автомобіля, завдав щонайменше три удари ногою по тулубу ОСОБА_18 . Після чого, доводячи злочинний умисел групи, направлений на позбавлення життя потерпілого, ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 перемістили ОСОБА_18 з салону автомобіля на узбіччя дороги, де зв`язали йому руки за спиною, а потім поклали до багажника автомобіля.

У подальшому ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 заволоділи автомобілем марки «DACIA LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску, кузов НОМЕР_4 , вартістю 59 357,99 грн., який належить ОСОБА_18 , та направились на викраденому автомобілі, під керуванням ОСОБА_6 до лісосмуги, яка розташована неподалік смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області вздовж автомобільної дороги «Чернігів- Десна-Вишгород». Там витягли потерпілого з багажника автомобіля і поклали на землю. Доводячи умисел групи, направлений на вбивство ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , наніс йому щонайменше 10 ударів молотком по голові. Після чого, з метою укриття слідів злочину, ОСОБА_10 і ОСОБА_16 відтягли ОСОБА_18 у глиб лісу, де ОСОБА_10 завдав останньому молотком щонайменше 3 удари по голові.

У результаті вищевказаних дій ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_18 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-черепної травми, саден, синців, поверхневої рани обличчя, забито-рваних ран волосистої частини голови, крововиливів у м`які тканини голови у проекціях ран, переломів кісток черепа, масивних субарахноїдальних крововиливів, вогнищ забою речовини головного мозку; странгуляційної борозни шиї, крововиливів в м`які тканини шиї по ходу странгуляційної борозни, крововиливів у склери обох очей, гострої альвеолярної емфіземи легень; странгуляційних борозен обох зап`ястків; саден та крововиливів верхніх і нижніх кінцівок, крововиливів у м`які тканини тулуба, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_18 настала внаслідок механічної асфіксії через здавлення органів шиї петлею; настанню смерті сприяли тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, які мали суттєвий негативний вплив на розвиток механічної асфіксії, сприяли розвитку декомпенсації дихання та кровотечі.

Після цього ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 незаконно заволоділи майном потерпілого ОСОБА_18 , а саме: грошима в сумі 1200 грн., GPS-навігатором «Pioneer» вартістю 783 грн., USB-дротом до GPS- навігатора, який матеріальної цінності не має, картою пам`яті «Transcend» micro SD 8GB вартістю 63 грн., адаптером живлення «teXet» вартістю 37,20 грн., мобільним телефоном «Nokia 6500» вартістю 479,20 грн., мобільним телефоном «Samsung Galaxy S DUOS» вартістю 1456,20 грн., чохлом книжкою для мобільного телефону вартістю 120 грн., відеореєстратором «teXet» вартістю 530,06 грн., чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4668,66 грн.

07 березня 2014 близько 10 год. Капшитар з метою отримання грошової позики під заставу мобільного телефону «Samsung Galaxy S DUOS», прибув до товариства «Чесний ломбард», що розташоване по проспекту Перемоги,75, у м.Чернігові, де використовуючи підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28 листопада 2005 року Зарічним ВМ Сумського MB УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із вклеєною в нього фотокарткою Капшитаря, отримав грошову позику на суму 605,73 грн.

10 березня 2014 року у період часу з 15 по 16 годину Капшитар за попередньою змовою з ОСОБА_6 повторно, з метою таємного викрадення майна, належного ОСОБА_18 , прибули до автомобіля «DACIA LOGAN» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився у лісосмузі неподалік смт. Седнів, Чернігівського району, Чернігівської області, з якого таємно викрали: чотири гальмівні колодки "С1R111АВЕ" до автомобіля «DACIA LOGAN» вартістю 213,76 грн., насос «CarLife» вартістю 68,85 грн., жилет «REIS KOS-5PXXXL» вартістю 45 грн., атлас автомобільних доріг України вартістю 38,40 грн., автомобільну аптечку типу АА-1 вартістю 45 грн., набір ключів «Sigma» вартістю 27 грн., пластикову мильницю вартістю 3 грн., інструкцію до відеореєстратора, яка матеріальної цінності не має, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 441,01 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення

- обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, в судових дебатах просили вирок відносно останнього змінити, закрити провадження відносно ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України та перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.289 на ч.1 ст. 289 КК України і за цією статтею та ч.2 ст. 185 КК України призначити мінімальне покарання;

- обвинуваченого ОСОБА_16 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану останнім апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній та просили вирок відносно ОСОБА_16 змінити, призначити за вчиненні кримінальні правопорушення остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі та після уточнення вимог щодо повернення речових доказів, просили повернути речі, що визнані речовими доказами, а саме: чоловічу зимову куртку, взуття, чорну кофту, чоловічий светр, джинсові штани, спортивну кофту, спортивні чоловічі штани, а також флеш-накопичувач 16 Гб;

-захисника ОСОБА_9 який підтримав подану ним в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній та просив вирок в частині обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу даного кримінального правопорушення та змінити вирок в частині призначення ОСОБА_10 покарання, призначивши останньому менш суворе остаточне покарання;

-потерпілих, які заперечували проти апеляційних скарг, просили вирок суду залишити без змін;

- думку прокурора, яка вважає вирок суду обґрунтованим і законним, просила залишити його без змін, а апеляційні скарги залишити без задоволення,

Висновок суду про доведеність вини всіх обвинувачених у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку.

Дії обвинувачених судом першої інстанції кваліфіковані правильно, так як своїми умисними діями:

- ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 скоїли кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.187, ч.3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, які виразилися у нападі з метою заволодіння майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя, в умисному вбивстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів;

- ОСОБА_8 та ОСОБА_10 скоїли кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, яке виразилося в пособництві у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно;

- ОСОБА_8 та ОСОБА_6 скоїли кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України, яке виразилося в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України, які виразилися в пособництві у заволодінні чужим майном, шляхом обману, у використанні завідомо підробленого документу.

Обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_8 за ч.5ст.27 ч.3 ст.358, ч.1ст.190, ч.4 ст.358, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_10 за ч.5ст.27 ч.3 ст.358, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, встановлених судом, ніким з учасників процесу не оскарджуються.

Про узгодженість дій обвинувачених на скоєння розбійного нападу та позбавлення життя потерпілого свідчать показання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і частково ОСОБА_6 , даних ними в судовому засіданні і визнання вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в скоєнні як розбійного нападу, так і вбивства, які в ході проведення слідчих експериментів з їх участю показали та розповіли обставини скоєння ними, всіма трьома, кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в судовому засіданні суду 1 інстанції, в тому числі і апеляційного суду, визнав повністю, та показав, що за підробним паспортом, зробленим ОСОБА_10 на його прохання, у кредит придбав телевізор, який продав невідомій особі. При цьому діяв самостійно. По епізоду розбійного нападу на водія таксі та його вбивства показав, що він, 06.03.2014 року біля 22 години зустрівся з ОСОБА_10 та його сином ОСОБА_6 біля «Танка» в м.Чернігові та домовилися здійснити розбійний напад на таксиста з метою пограбувати його. ОСОБА_6 , при цій розмові був поряд, ніхто не відмовлявся, і останнього ніхто не примушував. Він взяв у ОСОБА_19 тряпчаний ремінь, щоб придушити водія, у ОСОБА_10 був молоток, який він приніс з собою і вони пішли шукати таксі. Знайшовши його, домовились про поїздку за 50 гривень. В автомобіль сіли таким чином: ОСОБА_10 біля водія, він позаду водія, а біля нього ОСОБА_19 . Проїхавши певну відстань, він накинув на шию водія ремінь і почав його душити, а ОСОБА_10 почав бити таксиста молотком, який взяв з собою. ОСОБА_19 також наносив водію удари та не давав йому вирватися з автомобіля, так як той чинив опір. Коли водій втратив свідомість, його витягли з автомобіля, поклали на живіт, зв`язали руки та поклали в багажник, біля лісосмуги поблизу смт. Гончарівське, витягли його, ОСОБА_10 наніс водію кілька ударів молотком по голові та потім відтягли потерпілого вглиб лісосмуги. Протерши сліди на тілі потерпілого, щоб не залишати відбитків пальців, ОСОБА_10 наніс водію ще кілька ударів, так як останній хрипів, був ще живий. 10 березня 2014 року повернулися до автомобіля, який залишили біля смт. Седнів поряд з лісом, та забрали інструменти з нього.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в суді 1 інстанції визнав повністю, крім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та показав, що на прохання ОСОБА_8 зробив останньому підроблений паспорт з ідентифікаційним номером. По епізоду розбійного нападу на водія таксі показав, що вони 06.03.2014 року, пізно ввечері, зустрілися втрьох: він, його син- ОСОБА_6 та ОСОБА_16 біля пам`яника танку в м. Чернігові, з ОСОБА_16 він домовився пограбувати таксиста, при ньому був молоток. Його сина ОСОБА_19 при цьому поруч не було. Біля вул. Музикальної вони найняли таксиста, якому сказали їхати до СТ «Капрон». Виїхавши з міста, він потягнув за важіль ручного гальма і ОСОБА_16 в цей момент накинув на шию водія ремінь. Він почув, що ОСОБА_19 вийшов з автомобіля, а він наніс молотком декілька разів по голові таксиста. Зв`язавши руки та поклавши водія у багажник, він крикнув сину, щоб той сідав за кермо. У лісосмузі біля смт. Гончарівськ, ще кілька разів молотком вдарив водія. Після цього вони витягли речі водія, які були при ньому. Гроші, які забрав у водія, він розділив між всіма, собі залишив 400 грн. Тіло залишили в лісопосадці, а самі поїхали в кафе, де поїли. Дорогою він викинув молоток, бо той зламався, а автомобіль відвезли в лісопосадку біля смт. Седнів, де там і залишили.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в судовому засіданні, в тому числі і апеляційного суду, визнав лише вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289 та ч.2 ст.185 КК України, та показав, що 06 березня 2014 року, ввечері, біля «Танку» в м. Чернігові, куди батько сказав йому прийти, зустрівся з батьком та ОСОБА_8 . Останні про щось розмовляли, а він в цей час говорив зі своєю співмешканкою по телефону. Потім вони підішли до таксі домовлятися, щоб їх відвезли до дач «Капрон». Біля СТ «Фіалка» ОСОБА_16 накинув ремінь на шию водія, а батько потягнув важіль ручного гальма. Коли машина зупинилася він вийшов та присів поряд, бо йому стало зле. Він побачив, що водій випав з автомобіля, батько сказав сідати за кермо,так як ОСОБА_16 говорив, що він їм потрібен як водій. Таксиста поклали в багажник. Поїхали в лісопосадку, там він вийшов випити крапель. Капшитар кинув йому гроші та документи і сказав їхати. ОСОБА_18 він не бив, дій батька та ОСОБА_16 не намагався зупинити, бо боявся їх. Телефони таксиста здали у ломбард та магазин. Через декілька днів, із залишеного автомобіля в лісопосадці смт.Седнів він з ОСОБА_16 забрали деякі речі.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка суду показала, що на початку березня її знайомий, ОСОБА_6 , сказав їй, що вбив людину і ОСОБА_16 підтвердив це. Бачила у них автомобіль сірого кольору. ОСОБА_6 просив її поставити у церкві свічку за упокій ОСОБА_21 .

З відеозапису проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 03 квітня 2014 року, дослідженого в суді першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_16 , в присутності захисника та понятих, показав місце, де вони сідали в таксі біля зупинки громадського транспорту «Музикальна», при цьому він зазначив, що вони шукали водія для пограбування і ОСОБА_6 сказав, що молодих водіїв чіпати не треба, обговорили хто буде виконувати які ролі, в тому числі і роль ОСОБА_6 . Він попросив ремінь у ОСОБА_6 для здійснення задуманого, щоб придушити таксиста і той погодився, віддавши свій ремінь. Також він показав місце, де він накинув ремінь на шию водію та яким чином ОСОБА_6 наносив удари водію, перебуваючи в салоні автомобіля та коли вийшов з автомобіля, його ( ОСОБА_6 ) ніхто не примушував це робити. Водію зв`язали руки, поклали в багажник та повезли в лісосмугу, водій був ще живий, там ОСОБА_10 знову наносив удари молотком по голові. В потерпілого забрали гроші, мобільні телефони та документи (а.п.73-76 т.6).

Крім того, з відеозапису проведення слідчого експерименту за участі самого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_14 від 25 березня 2014 року, дослідженого в суді першої інстанції, вбачається, що він зустрівся 06.03.2014 року, після 22 години, зі своїм батьком та ОСОБА_8 біля «Танку» в м. Чернігові, з метою в подальшому піти та пограбувати якогось таксиста. Вони сіли в таксі на зупинці «Музикальна» та сказали їхати до садового товариства «Капрон». Проїхавши дещо, ОСОБА_16 накинув ремінь таксисту на шию, а його батько почав того тримати за руки, а потім наніс 2-3 удари молотком в область голови. Він показав місця, де вони сідали в таксі, де почали душити таксиста та де потім залишили цей автомобіль. При цьому він також зазначав, що коли ОСОБА_16 накинув ремінь на шию водія, він наніс 2-3 удари кулаком по голові водія, а потім вийшов і ззовні наносив удари ногою по тулубу. Показав як ОСОБА_16 та батько затягнули потерпілого до багажника. Поїхали до лісосмуги, витягли водія з багажника, він чув глухі удари, де лежав таксист. Потім він з батьком відтягнули тіло на відстань 40-60 м і залишили там, а самі поїхали на автомобілі (а.п.164-166 т.6).

З висновків експерта №228 від 11 березня 2014 року та №128 від 11 червня 2014 року вбачається, що на тілі трупа ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження у виді: внутрішньо-черепної травми, саден, синців, поверхневої рани обличчя, забито-рваних ран волосистої частини голови, крововиливів у м`які тканини голови у проекціях ран, переломів кісток черепа, масивних субарахноїдальних крововиливів, вогнищ забою речовини головного мозку; странгуляційної борозни шиї, крововиливів в м`які тканини шиї по ходу странгуляційної борозни, крововиливів у склери обох очей, гострої альвеолярної емфіземи легень; странгуляційних борозен обох зап`ястків; саден та крововиливів верхніх і нижніх кінцівок, крововиливів у м`які тканини тулуба. Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми та комплекс ушкоджень, які спричинили механічну асфіксію, кожен окремо, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Решта тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Потерпілому було завдано не менше 27 травматичних дій, з них 17 в область голови (10 з яких призвели до виникнення забійно-рваних ран та могли бути спричинені в тому числі від ударів молотком) та 10 в область тулубу. Всі ушкодження були завдані в проміжок часу від 1,5 до 2 годин. Ці тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які, обвинувачені вказували в ході слідчих дій під час досудового розслідування (т.5 а.п. 3-12, 303-319).

Наведені вище докази об`єктивно підтверджуються даними, що містяться:

- у протоколі огляду місця події від 11.03.2014 року, де у лісосмузі на відстані 3 км від автодороги Київ-Вишгород-Десна-Чернігів у напрямку смт.Гончарівське був виявлений труп чоловіка із зв`язаними руками та тілесними ушкодженнями на голові. На місцевості від грунтової дороги до тіла чоловіка виявлені сліди волочіння, на грунтовій дорозі виявлені сліди коліс транспортного засобу, взуття та пляма речовини бурого кольору, яка є кров`ю, походження якої від ОСОБА_17 не виключається ( висновки експертизи,т.5 а.п.57-60); у протоколах огляду місця події від 23.03.2014 та від 01.04.2014 р.р. з приводу огляду автомобіля та речей, які знаходилися в багажнику (а.п.156-164,173-177 т.1);

- у протоколі огляду трупа від 11.03.2014 року, на його шиї виявлена странгуляційна борозна та чисельні тілесні ушкодження. Вилучені мотузка білого кольору, якою були зв`язані руки чоловіка та частина ременю зеленого кольору зі слідами бурого кольору, яким була зв`язана шия трупа (а.п.128-133 т.1);

- відповідно до висновків експертизи від 16.04.2014 року за №321б,277 на ремені та мотузці були виявлені піт людини, також на ремені була виявлена кров людини, які можуть походити від ОСОБА_17 (а.п.23-28 т.5);

- за висновком експертизи №63 від 28.03.2014 року на вилученому в ході огляду одягу трупа: куртці, светрі, майці, джинсових штанах знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_18 (а.п.92-95 т.5);

- також підтверджуються речовими доказами по кримінальному провадженню.

Тому, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що йому нічого не було відомо про напад з метою заволодінням майном водія таксі та його вбивства, що ніяких дій відносно потерпілого він не вчиняв, сів за кермо за наказом батька, так як його боявся, та з цієї ж причини не зупиняв їх злочинні дії - не відповідають дійсності, так як спростовуються вищезазначеними доказами.

Судом 1 інстанції ретельно перевірені доводи як обвинуваченого ОСОБА_6 , так і його батька - обвинуваченого ОСОБА_10 , щодо непричетності ОСОБА_6 до розбійного нападу та вбивства ОСОБА_17 і на їх спростування у вироку наведені докладні мотиви та висновки, які ґрунтуються на матеріалах провадження, зокрема, це показання обвинуваченого ОСОБА_16 , щодо обізнаності ОСОБА_6 в розбійному нападі та вбивстві таксиста, пропонування останнього не чіпати молодих таксистів, приготування до здійснення цих злочинних дій ( ремінь, молоток), розподіл ролей між ними; повідомлення самого обвинуваченого ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту обставин скоєння злочинів, які узгоджуються з даними слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_16 та з показаннями останнього в суді, показання обвинуваченого ОСОБА_10 щодо розподілу грошей після скоєння вбивства всім учасникам, в тому числі і ОСОБА_6 , які забрані були у потерпілого.

Відповідно до п.16 Постанови ПВС України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за №12 від 23.12.2005 року, за злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчиняли дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. Зокрема, до таких дій належить подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником, усунення певних перешкод та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції, який розцінив їх позицію, як обраний метод захисту з метою уникнення ОСОБА_6 покарання за більш тяжкий злочин.

Доводи захисника ОСОБА_22 , що ОСОБА_10 наносив удари вже після смерті потерпілого, не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженими доказами.

Зокрема, як вбачається з відеозапису проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 від 25 березня 2014 року, дослідженого в суді першої інстанції, коли ОСОБА_16 почав душити таксиста, ОСОБА_10 наніс два удари молотком по голові потерпілого. Біля лісосмуги останній наніс декілька ударів молотком по голові, так як водій був ще живий. Це підтверджується і показаннями ОСОБА_16 , відповідно до яких біля лісосмуги ОСОБА_10 наніс декілька ударів молотком по голові водія таксі, потім вони відтягли потерпілого вглиб лісосмуги, протерли сліди на його тілі. Потерпілий хрипів, був ще живий і ОСОБА_10 наніс останньому ще декілька ударів.

Згідно висновку експерта №128 від 11 червня 2014 року, настанню смерті сприяли тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, які мали суттєвий негативний вплив на розвиток механічної асфіксії, сприяли розвитку декомпенсації дихання та кровотечі ( т.5, а.п. 303-319).

Посилання захисника ОСОБА_9 про відсутність попередньої змови в обвинувачених на скоєння вбивства - не заслуговує на увагу.

Колегія суддів вважає, що аналіз всіх показань у сукупності з іншими наведеними доказами підтверджують наявність в діях обвинувачених як умислу на розбійний напад та вбивство, так і попередньої змови групи осіб на вчинення інкримінованих ним даних кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачені заздалегідь підготували знаряддя злочину ремінь, який зняв ОСОБА_6 і віддав ОСОБА_16 , якому відводилася роль душити ним водія, також взяли із собою молоток, яким ОСОБА_10 повинен наносити удари потерпілому, діяли узгоджено, виконували той обсяг дій, який вважали необхідним для реалізації умислу на розбійний напад, а потім вбивства, сіли в авто таким чином, щоб кожний міг виконувати свої дії: позаду - ОСОБА_16 з ременем, поряд з потерпілим - ОСОБА_10 з молотком, а позаду батька - ОСОБА_6 , так, щоб вибігти з автомобіля для подолання опору водія.

Саме із зазначеного і виходив суд, визначаючись щодо умислу та вчинення ними правопорушень за попередньою змовою групою осіб, ретельно перевіряючи доводи сторони захисту, з наведенням у вироку докладних мотивів та висновків, які ґрунтуються на матеріалах провадження, з чим і погоджується колегія суддів.

Судом встановлена мета вчинення обвинуваченими особливо тяжких правопорушень, умисел та попередня змова на їх вчинення, визначені статті КК України, що передбачають відповідальність за дані кримінальні правопорушення.

Матеріали кримінального провадження не містять обставин, що можуть викликати сумніви у правильності рішення суду.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апелянтів.

Однак, вимоги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , щодо повернення останньому речових доказів особистих його речей, які суд вирішив знищити - є слушними.

Відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів від 05.06.2014 року, дійсно, речі ОСОБА_16 : кофта чорного кольору, в`язаний светр, джинсові штани світло-синього кольору, спортивна кофта, спортивні чоловічі штани, куртка, взуття визнані речовими доказами та залучені до матеріалів кримінального провадження (а.п.14 т.2). Дані речові докази, як вважає колегія суддів, підлягають поверненню обвинуваченому ОСОБА_16 .

Доля речового доказу флеш накопичувача 16 Гб, судом вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України і в цій частині вимоги захисника є безпідставними. Так як, за вироком суду ОСОБА_16 призначено додаткове покарання у виді конфіскації всього належного майна, а також у зв`язку із задоволенням судом цивільних позовів до останнього, даний речовий доказ, як такий, що має грошову цінність, підлягає конфіскації. Даних, які б свідчили, що власником флеш накопичувача 16 Гб являється батько обвинуваченого, як стверджує захисник, матеріали кримінального провадження не містять і ні ОСОБА_16 , ні його захисником, на підтвердження своїх вимог, докази надані не були.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, їх характер, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, його роль в скоєнні розбійного нападу та вбивстві, наявність у нього знаряддя злочину - молотка, і призначив покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, дійшов також вірного висновку, застосувавши до обвинуваченого міру покарання за скоєне вбивство у виді довічного позбавлення волі. Підсумовуючи всі обставини, і щодо скоєного вбивства, і щодо його ступеню участі та характеру дій в ньому, і щодо його особи, суд і прийшов до висновку про призначення довічного позбавлення волі і всі вищезазначені обставини, як вважає колегія суддів, перешкоджали суду застосувати позбавлення волі на певний строк. Тому твердження захисника ОСОБА_9 про невмотивованість та безпідставність застосування довічного позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_10 не є слушними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд призначив ОСОБА_10 покарання, дотримуючись принципу доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд також врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, їх характер, ступінь його участі в скоєному та характеру його дій, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, зокрема і на ті, на які посилається захисник ОСОБА_7 в своїй скарзі, міра покарання, визначена Капшитарю судом, колегія суддів вважає такою, що не підлягає пом`якшенню.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, їх характер, його роль в скоєнні злочинів, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Посилання апелянта на пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, не підтверджено матеріалами кримінального провадження. При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, міра покарання, визначена обвинуваченому судом, не підлягає пом`якшенню.

Всі аргументи апеляційних скарг судом апеляційної інстанції перевірені та на переконання колегії суддів, істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, що б призвело до безумовного скасування вироку, допущено не було.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 змінити в частині вирішення питання долі речових доказів.

Речові докази: особисті речі кофту чорну, чоловічий светр, джинсові штани, спортивну кофту, спортивні чоловічі штани, чоловічу зимову куртку, взуття повернути засудженому ОСОБА_8 .

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, які тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3