Справа№ 640/7023/14-к
н/п 1-кп/640/326/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, -
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України не визнав та пояснив, що 13.04.2014 року близько 21.30 год. він направлявся до дому. В дорозі йому захотілося в туалет. Після того, як він справив нужду, він продовжив йти до супермаркету, проте біля одного з будинків до нього цілеспрямовано почало йти декілька чоловіків із погрозами. Потім вони почали бігти за ним, а він почав тікати від них, оскільки у нього був телефон та відеокамера. Тікаючи він побачив раніше незнайомих йому чоловіків та побіг до них з проханнями про допомогу. Потім до них підійшли особи, які його переслідували, та дістали ніж, проте згодом його заховали. Через деякий час приїхали співробітники міліції та запропонували проїхати з ними до райвідділу.
Незважаючи на повне невизнання провини обвинуваченим, його вина в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у справі доказами:
- свідченнями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 13.04.2014 року він, знаходячись дома, почув, що спрацювала сигналізація. Син пішов перевірити, що з машиною, а потім дружина сказала йому, щоб він біг на вулицю. Коли він вийшов з під`їзду, ні сина, ні дружини не побачив. Потім йому зателефонувала дружина та сказала, де вони знаходяться, та прийшовши на місце, він побачив дружину із сином та групу осіб, що утримували ОСОБА_4 . Згодом приїхали співробітники міліції, яких викликала його дружина, та запропонували проїхати до райвідділку для надання пояснень;
- свідченнями свідка ОСОБА_8 яка в судовому засіданні пояснила, що 13.04.2014 року близько 16.00 год. її чоловік припаркував автомобіль в дворі біля під`їзду будинку, де вони проживають. Близько 21.00 спрацювала сигналізація на брелку від автомобіля, про що вона повідомила сину. Біля 21.20 год., коли вдруге спрацювала сигналізація, син пішов дивитися, що з автомобілем та він побіг вниз. Після того, як син їй подзвонив, вона викликала міліцію, спустилася в двір та побачила сина біля кіоску, де ще стояло декілька чоловіків та хлопець, якого упіймали. Син, вказавши на ОСОБА_4 , сказав, що цей молодий чоловік викрав автомагнітолу, а потім викинув її. Коли вона запитала його «навіщо він це зробив?», ОСОБА_4 промовчав. Потім приїхали співробітниками міліції, та запросили до районного відділку для надання пояснень;
- свідченнями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 13.04.2014 року о вечірній порі він йшов додому, коли йому подзвонила мати та попросила перевірити їх автомобіль, оскільки спрацювала сигналізація. Подивившись на авто, він бачив, що з автомобілем все нормально, та бачив там чоловіка, який був поряд з автівкою. Знаходячись дома, мати попросила перевірити автомобіль, так як знову спрацювала сигналізація. Вийшовши у під`їзд, з вікон якого проглядалася машина, він зачинив автомобіль з брелка, проте сигналізація спрацювала знову. Після чого він одягнувся та пішов на вулицю, попередивши про це матір. Вийшовши на вулицю, він побачив, що з їх автомобіля виходив раніше невідомий йому чоловік, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_4 , та зачинив двері машини. На його запитання про те, що він робить біля його авто, молодий чоловік відповів, що «просто зачиняє двері». Потім цей молодий чоловік почав йти, швидко прискорюючи крок, а коли зайшов за кут будинку, почав тікати, а він почав його переслідувати. В цей момент він подзвонив матері, сказав, щоб вона викликала міліцію та почав переслідувати цього чоловіка. Коли він біг за ним, бачив, що той щось викинув. Побачивши попереду чоловіків, що стояли біля кіоску, він почав їм кричати, щоб вони зупинили цього чоловіка, оскільки він крадій. Після того, як молодого чоловіка зупинили, він попросив не відпускати його, доки він не перевірить, що той викинув. Пройшовши декілька кроків, він побачив на землі автомагнітолу з їх машини, в якій був встановлений USB-носій. Через деякий час підійшла його мати, а трохи згодом приїхали співробітники міліції;
- поясненнями ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює реалізатором в кіоску по АДРЕСА_3 та будучи на робочому місці 13.04.2014 року близько 21.10 год. побачила як один молодий чоловік наздоганяє іншого. З їх розмови вона зрозуміла, що один з них обікрав автомобіль іншого. Хазяїн машини попросив допомоги у перехожих, доки не приїде міліція;
- протоколом огляду місця події від 14.04.2014 року;
- протоколом огляду предметів від 16.04.2014 року;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1426 від 23.04.2014 року, відповідно до якої ринкова вартість викраденого майна, станом на 13.04.2014 року з урахуванням зносу складає 337,00 грн.
Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину повністю доведена, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України замах на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж).
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставин, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого судом встановлено не було.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, і вважає за необхідне обрати йому покарання а межах санкції статті, інкримінованої йому, а саме позбавлення волі. Однак в силу ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України обов`язки.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не вбачається.
Потерпілий ОСОБА_5 від заявленого цивільного позову відмовився в зв`язку із відшкодуванням завданої йому шкоди.
Витрати на залучення експерта складають 784,80 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 /два/ роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експерта у сумі 784 /сімсот вісімдесят чотири/ грн. 80 коп.
Речові докази, а саме: автомагнітолу «Pioneer STC-300U», USB-флеш пам`яті «Transcend» TS8GJF300 ємністю 8 Gb, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1