УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року. Колегія
судців Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого -
Капустіної Л.П. суддів -
Руснак А.П.

- Корольова
М.П. за участю прокурора - Бородіної І.Т.
потерпілої - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.
Сімферополі кримінальну справу за апеляціям захисника ОСОБА_2 та потерпілої
ОСОБА_1 на вирок Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від
11 січня 2007 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Каштани
Бахчисарайського району АР Крим, громадянин України, не працюючий, має двох
неповнолітніх дітей, раніше судимий: 01.06.2006
року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення
волі з випробуванням, на підставі ст. 75
КК України з іспитовім строком на 1
рік; засуджений за ч. 1
ст. 164 КК
України доі року обмеження волі.

На підставі ч. 1
ст. 71 КК
України остаточно призначено ОСОБА_3 шляхом часткового приєднання не відбутої частини
покарання за попереднім вироком, у вигляді 2 років 3
місяців позбавлення волі.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1

Згідно з вироком суду ОСОБА_3 знав про те, що на підставі
рішення Бахчисарайського суду від 12.01.1996
року він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку щомісяця, починаючи з 03.01.1996
року, неодноразово був попереджений про кримінальну відповідальність, без
поважної причини злісно ухилявся від сплати аліментів з 01.05.1997 року до
наступного дня, у зв'язку з чим заборгованість складає 8643 грн. 63 коп.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого
ОСОБА_3 просить скасувати вирок і повернути справу на новий судовий розгляд в
суд першої інстанції, а також про пом'якшення покарання.

Зазначає, що суд не взяв до уваги тих доказів, які могли
б суттєво вплинути на правильність його рішення і безпідставно поклав в основу
вироку суперечливі докази. Вказує
на порушення судом
кримінально-процесуального закону,
незаконну зміну

Справа №11-330

Головуючий у першій інстанції-Ястребов Д.О.

Категорія ч. 1
ст. 164 КК
України

Доповідач -
Капустіна Л.П.

2

запобіжного заходу ОСОБА_3 до винесення вироку, оскільки
ОСОБА_3 не ховався від суду та слідства; порушення вимог ст. 254 КПК України;
судом та слідством не наведені ознаки злісного ухилення від сплати аліментів;
також вказує на те, що судом задоволено цивільний позов без наявності
відповідного рішення винесеного у порядку цивільного провадження.

В апеляції потерпіла ОСОБА_1 просить вирок змінити і
назначити ОСОБА_3 покарання не пов'язане з позбавленням волі. Вказує на те, що
суддя не роз'яснив зміст і наслідки розгляду справи відповідно до ст. 299 КПК України.

Заслухавши доповідача, потерпілу ОСОБА_1, думку прокурора
про залишення скарг без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляції задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у
злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей
грунтується на сукупності доказів, зібраних по справі і перевірених у судовому
засіданні відповідно до встановленого кримінально-процесуальним законом
порядку. Зокрема, згідно з показаннями ОСОБА_3, який визнав себе винним у
несплаті аліментів на утримання дітей, а також з показаннями потерпілої ОСОБА_1, копією
виконавчого листка та розрахунком заборгованості по аліментам.

Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, а
покарання призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

На підставі ст. 365
КПК України в апеляційному порядку не перевіряються фактичні обставини
справи, якщо відповідно до ст. 299
КПК України докази не досліджувалися.

Так як учасники судового процесу не заперечували проти
дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, суд відповідно до вимог ст.
299 КПК
України визнав недоцільним дослідження цих обставин. При цьому суд, з'ясувавши
можливість розгляду справи за скороченим порядком, роз'яснив наслідки такого
розгляду.

Колегія не може прийняти до уваги твердження потерпілої
ОСОБА_1 про те, що суд не роз'яснив зміст і наслідки розгляду справи відповідно
ст. 299 КПК
України, так як це заперечується протоколом судового засідання від 11 січня 2007 року і на нього
учасниками судового процесу не подано зауважень.

Щодо визначення обов'язкової ознаки даного злочину - злісний характер
ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, суд врахував час, з якого
засуджений почав ухилятися від сплати аліментів (з 01.05.1997 року по 01.09.2006 року); спосіб
життя, який він віл протягом цього часу; мав незначні тимчасові грошові доходи
у центрі зайнятості населення, коли був
тимчасово безробітний, не звертався і на обліку в центрі зайнятості населення
не перебуває (а.с. 14); ігнорував
виклики та попередження державного виконавця (а.с.7, 8, 9, 10).

Доводи захисника ОСОБА_2 про незаконну зміну запобіжного
заходу ОСОБА_3 безпідставні, так як з матеріалів справи вбачається, що суд
неодноразово відкладав розгляд кримінальної справи в зв'язку з нез'явленням
ОСОБА_3 у судове засідання і неможливістю встановити його місце знаходження. На
підставі цього, суд змінив ОСОБА_3 запобіжний захід з підписки про невиїзд на
взяття під варту, та об'явив його в розшук.

Відповідно до ст. 253
КПК України, суддя в зв'язку з підготовкою справи до судового розгляду може
прийняти рішення про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу.

Також безпідставні доводи захисника ОСОБА_2 про порушення
судом вимог ст. 254 КПК
України, а саме те, що ОСОБА_3 не був повідомлений про день досудового розгляду
справи в суді і його не було викликано до суду. Відповідно до ст. 240 КПК України, про
день досудового розгляду справи повідомляються учасники процесу, однак їх
неявка не перешкоджає розгляду справи. На аркуші справи 59 знаходиться
повідомлення учасників процесу про призначення досудового розгляду справи.

Ствердження захисника ОСОБА_2 про те, що судом задоволено
цивільний позов без наявності відповідного рішення винесеного у порядку
цивільного провадження -
безпідставні, оскільки у вироку вказано, що в задоволенні цивільного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а також усі
обставини справи (в том числі й ті, на які є посилання у апеляції). Отже,
підстав для зниження покарання засудженому, як про це просять в апеляціях
захисник ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1,
колегія суддів не знаходить.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що під час досудового
слідства, розгляду справи в суді порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та висновки суду про
винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за яке він засуджений - не допущено.

Будь-яких даних про порушення органами досудового
слідства чи судом норм кримінального або кримінально-процесуального закону, які
б давали підставу для зміни або скасування судових рішень не встановлено.

Керуючись ст. ст. 362,
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим

УХВАЛИЛА:

Апеляції захисника ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки
Крим від 11 січня 2007 року - без змін.

СУДДІ: