Справа № 337/586/15-к
Провадження № 1-кп/337/66/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

представника Відділу по Хортицькому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта не повна середня,не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

09.10.2014 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись біля супермаркету «Амстор», розташованому по пр.. Радянському,9 у м.Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів телефоном « Fly IQ440 «, який належить ОСОБА_8 , завдавши останній матеріальний збиток на суму 915 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю.

Суду пояснив, що він приїхав у м.Запоріжжя, де біля супермаркету зустрів знайомого. Він попросив у нього мобільний телефон з метою здійснення дзвінка, відійшов від нього на відстань і потім пішов, забравши телефон. Телефон забрав з метою продажу та отримання грошових коштів. У скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_4 заявлено письмове клопотання про передачу обвинуваченого на поруки його матері ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення яке є злочином невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 підтримали клопотання та просять його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник Служби у справах дітей, не заперечують проти задоволення заявленого клопотання.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство).

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, законного представника обвинуваченого, представника служби у справах дітей, вважає за доцільне задовольнити клопотання захисника обвинуваченого та звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання і застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 , згідно ст. 105 КК України.

Відповідно до ст. 105 КК України, суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше засуджений не був, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 кримінальне правопорушення скоїв будучи неповнолітнім, вину у вчиненні правопорушення визнав повністю та щиросердно розкаявся.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування примусових заходів виховного характеру» N 5-477км11 від 07.04.2011 року - у разі засудження неповнолітнього суд може визнати, що він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, однак до нього слід застосовувати примусові заходи виховного характеру. У такому разі суд визначає покарання, встановлює його вид і розмір і постановляє про звільнення від покарання на підставі ст. 105 КК України. Одночасно суд призначає вид примусового заходу виховного характеру, який має бути застосовано щодо неповнолітнього і визначає його зміст (обов`язки, які покладаються на неповнолітнього, тривалість застосування заходів).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, поведінка обвинуваченого вказує, що на момент постановлення вироку він не потребує застосування покарання, тому його слід, відповідно до статті 105 КК України, звільнити від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді тридцяти годин громадських робіт.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1