Провадження №1/761/283/2013
В И Р О К

іменем України

26 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Козятник Л.Г.

за участю секретарів
Павко К.М., Медицької У.І.

прокурорів
Попова А.О., Бондара М.В.,

Сезонова Д.І., Голуба Є.В.,

Клюшніченка Д.Ю., Ковальова А.В.,

Панасюк Н.В., Тимошенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Гюнівка Приморського району
Запорізької області, українця,
громадянина України, з вищою освітою,
не одруженого, маючого малолітню
дитину ІНФОРМАЦІЯ_7, працюючого
охоронником в КП «Комсервіс-Безпека»,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3
ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7, працюючи на посаді
оперуповноваженого оперативного
відділу Київського слідчого ізолятора
управління Державної пенітенціарної
служби України (далі по тексту УДПтСУ) в
м. Києві та Київській області, будучи
працівником правоохоронного органу,
представником влади і службовою
особою, маючи спеціальне звання
старшого лейтенанта внутрішньої
служби, використовуючи надану йому
владу і своє право безперешкодного
проходу на територію Київського
слідчого ізолятора УДПтСУ в м. Києві та
Київській області й пересування по
ньому, переніс заборонені предмети на
територію ізолятору за наступних
обставин.

Так, ОСОБА_7 відповідно до наказу № 59 о/с
від 08 серпня 2011 року призначено на
посаду оперуповноваженого
оперативного відділу Київського
слідчого ізолятора УДПтСУ в м. Києві та
Київської області.

Відповідно до посадової інструкції на
старшого лейтенанта внутрішньої
служби ОСОБА_7, зокрема, покладені
наступні обов'язки: забезпечує
регулярне та своєчасне отримання і
перевірку оперативної інформації,
належно реагує на виявлені факти
приховування або вчинення злочинів з
метою їх попередження, припинення та
розкриття; здійснює
оперативно-розшукову та профілактичну
роботу на об'єкті оперативного
обслуговування; у взаємодії з відділом
режиму та охорони проводить
профілактичні заходи по встановленню
та перекриттю каналів проходження в
зону, що охороняється, заборонених
предметів та речовин, а також серед
особового складу чергових змін та
ув'язнених; здійснює гласний та
негласний нагляд за дотриманням режиму
тримання та охорони ув'язнених, а також
проводить раптові перевірки несення
служби черговими змінами установи на
свій розсуд (вночі за розпорядженням
начальника).

Крім того, ОСОБА_7 під час виконання
своїх службових обов'язків
користувався правами та обов'язками,
передбаченими ст. 18 Закону України «Про
Державну кримінально-виконавчу
службу» та був зобов'язаний:
забезпечувати дотримання прав людини і
громадянина, реалізацію законних прав
та інтересів засуджених і осіб, узятих
під варту, вимог законодавства щодо
виконання і відбування кримінальних
покарань; виконувати вироки, постанови
і ухвали суду, а також рішення, прийняті
прокурорами і слідчими в установленому
законом порядку і в межах їх
компетенції; тримати осіб, узятих під
варту; забезпечувати правопорядок,
додержання вимог режиму, правил
внутрішнього розпорядку в установах
виконання покарань, слідчих ізоляторах
і на прилеглих до них територіях та
вимагати від засуджених і осіб, узятих
під варту, інших осіб виконання ними
обов'язків, установлених законом;
забезпечувати безпеку засуджених осіб,
узятих під варту, персоналу і громадян,
які перебувають на території установ
виконання покарань та слідчих
ізоляторів; припиняти адміністративні
правопорушення, що посягають на
встановлений законодавством порядок і
умови виконання та відбування
кримінальних покарань; запобігати
вчиненню злочинів та дисциплінарних
проступків в органах і установах
виконання покарань та слідчих
ізоляторах; приймати і реєструвати
заяви та повідомлення про злочини і
події, своєчасно приймати щодо них
рішення; забезпечувати охорону,
ізоляцію та нагляд за засудженими і
особами, узятими під варту; здійснювати
заходи щодо розшуку осіб, які вчинили
втечу з установ виконання покарань і
слідчих ізоляторів, та засуджених, які
ухиляються від покарань, не пов'язаних
з позбавленням волі; виявляти,
припиняти, розкривати злочини, вчинені
в установах виконання покарань та
слідчих ізоляторах; провадити дізнання
відповідно до
кримінально-процесуального
законодавства; та інше.

Таким чином, перелік посадових
обов'язків ОСОБА_7 свідчить про те, що
він є представником влади, тобто
службовою особою, яка наділена правом
пред'являти вимоги, приймати рішення та
застосовувати примусові заходи
обов'язкові для виконання фізичними та
юридичними особами незалежно від їх
відомчої належності чи підлеглості.

Проте ОСОБА_7, будучи представником
влади, працівником правоохоронного
органу, уповноваженим на виконання
функцій держави, діючи умисно та
протиправно, використав надану йому
владу для вчинення злочину за
наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України
«Про попереднє ув'язнення», однією з
цілей тримання особи під вартою є
унеможливлення перешкоджання
встановленню істини у кримінальних
справах.

Відповідно до ст. 7 вказаного Закону,
особам, яким обрано запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою,
застосовано тимчасовий чи
екстрадиційний арешт, забороняється
мати при собі предмети, недозволені до
зберігання в місцях попереднього
ув'язнення.

Пунктом 10 Правил поведінки в слідчих
ізоляторах осіб, узятих під варту, і
засуджених, затверджених Наказом
Державного департаменту України з
питань виконання покарань № 192 від 20
вересня 2000 року, встановлений
виключний перелік предметів, які
дозволяються особам тримати при собі в
камері. Зберігання мобільного телефону
даним переліком не передбачено.

Згідно п. 4.4. вказаних Правил
вбачається, що передача речей особам,
взятим під варту, чи арешт,
здійснюється шляхом вчинення передач,
надсилання посилок та бандеролей.
Відповідно до п. 4.4.6. Правил, особа, яка
принесла передачу, пише відповідну
заяву та звертається до інспектора
установи, який перевіряє вміст
передачі. Предмети і вироби, що не
дозволені для користування,
повертаються особі, яка їх принесла.

Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України «Про
попереднє ув'язнення», працівникам
місця попереднього ув'язнення не
дозволяється вступати в неслужбові
стосунки з особами, взятими під варту, а
також користуватися їх послугами.

Частиною 2 ст. 21 Закону України «Про
попереднє ув'язнення» передбачено, що
працівники місць попереднього
ув'язнення в межах повноважень, наданих
цим Законом та іншими законодавчими
актами, самостійно приймають рішення і
несуть за свої протиправні дії або
бездіяльність дисциплінарну чи
кримінальну відповідальність, у тому
числі, за невиконання або неналежне
виконання обов'язків, передбачених цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами, порушення прав осіб, взятих під
варту.

ОСОБА_7, будучи представником влади,
достеменно знаючи, про вище
перераховані вимоги чинного
законодавства, діючи умисно,
використовуючи надану йому владу,
вчинив дії, які явно виходять за межі
наданих йому повноважень за наступних
обставин.

Так, відповідно до наказів № 342 від 07
листопада 2011 року, № 61 від 06 лютого 2012
року, № 78 від 17 лютого 2012 року, № 100 від 07
березня 2012 року «Про закріплення за
співробітниками оперативного відділу
СІЗО об'єктів оперативного
обслуговування», затверджених
керівництвом Київського слідчого
ізолятора УДПтСУ в м. Києві та
Київській області за ОСОБА_7 була
закріплена камера № 72, як об'єкт
оперативного обслуговування, в якій
утримувався слідчо-ув'язнений ОСОБА_8

Оперуповноважений оперативного
відділу Київського слідчого ізолятора
УДПтСУ в м. Києві та Київській області
ОСОБА_7 у невстановлений слідством час,
приблизно наприкінці лютого 2012 року,
точної дати слідством не встановлено,
будучи працівником правоохоронного
органу, представником влади, діючи
умисно, та в порушення ч. 4 ст. 21 Закону
України «Про попереднє ув'язнення»,
вступив у неслужбові стосунки з
ув'язненим ОСОБА_8, який попросив його
зустрітись з ОСОБА_9, який передасть
йому мобільний телефон.

Виконуючи прохання ув'язненого ОСОБА_8,
старший лейтенант внутрішньої служби
ОСОБА_7, будучи службовою особою,
працівником правоохоронною органу,
використовуючи надану йому владу,
діючи умисно, з корисливих мотивів,
виходячи за межі наданих йому
повноважень, 04 березня 2012 року,
приблизно об 11 год. 00 хв., діючи в
порушення ч. 4 ст. 21 Закону України «Про
попереднє ув'язнення», зустрівшись на
зупинці громадського транспорту, яка
розташована на вул. Кадецький Гай № 3 в
м. Києві, з ОСОБА_9, вступивши з останнім
в позаслужбові стосунки і в якого
отримав мобільний телефон марки «Соні
Еріксон С-92», сім-карту мобільного
оператора «Лайф» та зарядний пристрій
до мобільного телефону, для подальшої
передачі вказаних речей
слідчо-ув'язненому Київського слідчого
ізолятора УДПтСУ в м. Києві та
Київській області ОСОБА_8 за грошову
винагороду у виді 400 грн.

В подальшому, оперуповноважений
оперативного відділу Київського
слідчого ізолятора УДПтСУ в м. Києві та
Київській області старший лейтенант
ОСОБА_7, будучи службовою особою,
працівником правоохоронного органу,
використовуючи надану йому владу,
діючи умисно, з корисливих мотивів,
грубо ігноруючи п. 4.4. Правил поведінки
в слідчих ізоляторах осіб, узятих під
варту, і засуджених, затверджених
Наказом Державного департаменту
України з питань виконання покарань №
192 від 20 вересня 2000 року, проніс на
охоронювану територію Київського
слідчого ізолятора УДПтСУ в м. Києві та
Київській області, який розташований
за адресою: м. Київ вул. Дегтярівська №
13, для слідчо-ув'язненого ОСОБА_8
мобільний телефон марки «Соні Еріксон
С-92», сім-карту мобільного оператора
«Лайф» та зарядний пристрій до
мобільного телефону, які зберігав в
своєму службовому кабінеті № 38, що
розташований на другому поверсі
адміністративного корпусу установи за
вищевказаною адресою.

Продовжуючи свої злочинні дії,
оперуповноважений оперативного
відділу Київського слідчого ізолятора
УДПтСУ в м. Києві та Київській області
старший лейтенант внутрішньої служби
ОСОБА_7, будучи службовою особою,
працівником правоохоронного органу,
відповідно до своїх службових
повноважень, маючи право вільно
піднімати слідчо-ув'язнених із
закріплених за ним камер,
використовуючи надану йому владу,
діючи умисно, з корисливих мотивів,
викликав до свого службового кабінету
слідчо-ув'язненого ОСОБА_8, і діючи в
порушення своїх службових обов'язків, 06
березня 2012 року, в робочий час, передав
останньому мобільний телефон марки
«Соні Еріксон С-92», сім-карту
мобільного оператора «Лайф» та
зарядний пристрій до мобільного
телефону. Отримавши вказаний телефон,
слідчо-ув'язнений ОСОБА_8 заніс його до
камери № 72, яка розташована в
Київському слідчому ізоляторі УДПтСУ в
м. Києві та Київській області за
адресою: м. Київ вул. Дегтярівська № 13.

Маючи в розпорядженні заборонений
предмет, слідчо-ув'язнений ОСОБА_8, за
допомогою телефону, в якому була
вмонтована відеокамера, передавав
журналісту ОСОБА_9 відеоролики
відзняті ним в приміщенні режимного
об'єкту, які були продемонстровані
останнім 02 квітня 2012 року в
телевізійному ефірі телеканалу «ТВі» в
програмі «Знак оклику».

Крім того, слідством встановлено, що
оперуповноважений оперативного
відділу Київського слідчого ізолятора
УДПтСУ в м. Києві та Київській області
старший лейтенант внутрішньої служби
ОСОБА_7, будучи службовою особою,
працівником правоохоронного органу,
діючи всупереч ч. 4 ст. 21 Закону України
«Про попереднє ув'язнення», 17 березня
2012 року, в вечірній час, зустрівся з
ОСОБА_9 в кафе «Фрау Мюлер», яке
розташовано за адресою: м. Київ вул.
Івана Пулюя № 5, з яким вступив в
позаслужбові стосунки. Під час розмови
ОСОБА_9 представився журналістом, який
знімає репортаж про умови тримання в
Київському слідчому ізоляторі УДПтСУ
та попросив ОСОБА_7 зняти на
відеокамеру режимний об'єкт із
середини. Крім того, ОСОБА_9 показав
ОСОБА_7 відео, де він передавав
останньому мобільний телефон і грошові
кошти.

Після перегляду відео, ОСОБА_7
погодився співпрацювати з ОСОБА_9 і
виконувати його вказівки.

18 березня 2012 року, приблизно о 15 год. 00
хв., ОСОБА_7, будучи службовою особою,
працівником правоохоронного органу,
діючи всупереч ч. 4 ст. 21 Закону України
«Про попереднє ув'язнення», приїхав до
телестудії «ТВі» за адресою: м. Київ
вул. Гайдара № 50, де зустрівся з ОСОБА_9,
вступивши з ним в позаслужбові
стосунки. Під час зустрічі ОСОБА_9
передав ОСОБА_7 МР-3 плеєр із вбудованою
відеокамерою, невстановленої
слідством моделі, за допомогою якої він
повинен був знімати приміщення
Київського слідчого ізолятора УДПтСУ в
м. Києві та Київській області.

Продовжуючи свої злочинні дії,
оперуповноважений оперативного
відділу Київського слідчого ізолятора
УДПтСУ в м. Києві та Київській області
старший лейтенант внутрішньої служби
ОСОБА_7, будучи службовою особою,
працівником правоохоронного органу,
використовуючи надану йому владу,
діючи умисно, з корисливих мотивів,
порушуючи свої службові обов'язки,
проніс на охоронювану територію
Київського слідчого ізолятора УДПтСУ в
м. Києві та Київській області, який
розташований за адресою: м. Київ вул.
Дегтярівська № 13, заборонений предмет
відеоплеєр МР-3 із вбудованою
відеокамерою, за допомогою якого у
період з 21 березня 2012 року до 30 березня
2012 року проводив відеозйомку приміщень
та камер для утримання
слідчо-ув'язнених, а відзняті ним
відеоролики в приміщенні режимного
об'єкту передавав журналісту ОСОБА_9,
які були продемонстровані останнім 02
квітня 2012 року в телевізійному ефірі
телеканалу «ТВі» в програмі «Знак
оклику».

Такими своїми умисними протиправними
діями, ОСОБА_7 спричинив шкоду, що не
пов'язана із заподіянням матеріальних
збитків, які настали у вигляді
суспільно-небезпечних наслідків
нематеріального характеру. Адже,
перенесення слідчо-ув'язненому
заборонених речей, а саме: мобільного
телефону, сім-карти до мобільного
телефону, зарядного пристрою, а також
проведення ОСОБА_7 відеозйомки за
допомогою МР-3 відеоплеєра, який
незаконно ним перенесений до режимного
об'єкту, що підривало авторитет органу
виконавчої влади - Київського слідчого
ізолятора УДПтСУ в м. Києві та
Київській області, набуло суспільного
резонансу.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_11 свою винуватість у
вчиненому визнав повністю як і не
заперечував її на досудовому слідстві,
щиро розкаявся та дав показання, які
аналогічні за своїм змістом його
показанням на досудовому слідстві,
згідно з якими, він працював на посаді
оперуповноваженого Київського
слідчого ізолятора та згідно з
посадовими обов'язками здійснював
нагляд, зокрема, за камерою № 72, де
утримувалися ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 До нього звернувся ув'язнений
ОСОБА_8 з проханням зустрітися з особою,
яка повинна передати останньому
мобільний телефон. Він довго не
погоджувався на зустріч, однак потім
дав на це згоду. Якось до нього, на
початку березня 2012 року, на мобільний
телефон зателефонував чоловік, який
представився Костею та вони домовилися
про зустріч на зупинці громадського
транспорту «Кадетський гай». В ході
зустрічі ОСОБА_9 передав йому мобільний
телефон марки «Соні Еріксон» та
зарядний пристрій до нього, які він за
винагороду в сумі 400 грн. передав
ув'язненому ОСОБА_8 у своєму службовому
кабінеті. Через деякий час, йому знову
зателефонував ОСОБА_9 та запропонував
зустрітися, після чого, вони зустрілися
в кафе «Фрау Мюлер», що біля
Кадетського Гаю в м. Києві. Під час
зустрічі, ОСОБА_9 його розпитував за
політичних в'язнів, які на той момент
утримувалися в СІЗО, зокрема, його
цікавила інформація про умови
утримання ОСОБА_16 та ОСОБА_17, та таку
інформацію він запропонував йому
надати. Він відмовився від даої
пропозиції ОСОБА_9 та хотів іти з кафе,
однак останній зупинив його і
повідомив, що він журналіст ОСОБА_9 та
показав йому відеозапис з їх першої
зустрічі. Щоб не було проблем на роботі,
він погодився на пропозицію ОСОБА_9
знімати камери слідчого ізолятора, де
утримуються ув'язнені, для чого ОСОБА_9
передав йому МР-3 плеєр із вбудованою
відеокамерою. Протягом деякого часу,
він здійснив відеозйомку камери № 12,
прогулянкових двориків для ув'язнених
та територію слідчого ізолятора, при
цьому, відзнятий матеріал він
передавав ОСОБА_9 Після виходу в ефір 02
квітня 2012 року прогами ОСОБА_9 «Знак
оклику» на телеканалі «ТВі», було
проведено службову перевірку та під
час дачі пояснень в СБУ і прокуратурі,
він морально не витримав і зізнався у
вчиненні службового злочину.

Крім повного визнання свої винуватості
підсудним ОСОБА_7 у вчиненому злочині,
винуватість останнього також
підтверджується зібраними у справі та
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, перебуваючи
на посаді старшого по корпусу
Київського слідчого ізолятора УДПтС
України в м. Києві та Київській області,
він 03 квітня 2012 року отримав інформацію
від оперативних співробітників
слідчого ізолятора, що в камері № 72
можуть знаходитися заборонені
предмети. У зв'язку з даними
обставинами ним було проведено обшук в
камері № 72, де під спальним місцем
одного із ув'язнених було виявлено та
вилучено 2 сім-карти мобільних
операторів «Лайф» та «Київстар». За
результатами обшуку було складено
відповідний рапорт та акт про виявлені
і вилучені предмети.

Свідок ОСОБА_8, будучи допитаним на
досудовому слідстві, дав показання,
згідно з якими, він утримувався в
Київському слідчому ізоляторі в камері
№ 72, де також ще утримувалося 3
чоловіки. У червні 2011 року з ним у
камері утримувався ОСОБА_19 на
прізвисько «ОСОБА_20», з яким у нього
склалися дружні стосунки. Пізніше
ОСОБА_19 було переведено в іншу камеру, а
потім звільнено із слідчого ізолятора.
На початку листопада 2011 року йому на
мобільний телефон зателефонував
ОСОБА_19 та повідомив, що передасть йому,
ОСОБА_8, мобільний телефон. Після цього,
приблизно через місяць, його викликав
до себе в кабінет працівник
оперативного відділу Київського
слідчого ізолятора на ім'я ОСОБА_7, який
передав йому мобільний телефон «Соні
Еріксон С-92», сім-карту оператора
«Лайф» та зарядний пристрій до
телефону. У цей же день, йому вже на
новий мобільний телефон зателефонував
ОСОБА_19 і повідомив, що з ним, ОСОБА_8,
зв'яжеться по телефону ОСОБА_9, який
допоможе в кримінальній справі.
Приблизно в середині грудня 2011 року,
йому зателефонував ОСОБА_9 та став
розпитувати про його життя,
інкриміновані йому злочини,
матеріальний стан його та родини. Після
цього, ОСОБА_9 не один раз йому
телефонував та поповнив рахунок його
мобільного телефону. На прохання
ОСОБА_9 він на мобільний телефон зняв в
камері туалет, загальний вид камери та
себе, а потім ці знімки відіслав на
мобільний телефон ОСОБА_9. Після цього,
на прохання ОСОБА_9 він зробив
відеозйомки туалету, загального
вигляду камери, стіни з грибком та
відіслав відзняті відео на електронну
адресу «ІНФОРМАЦІЯ_8». У подальшому, до
16 березня 2012 року він постійно
спілкувався з ОСОБА_9, направляв на його
електронну адресу фото та відео, а в
замін, ОСОБА_9 поповнював йому рахунок
мобільного телефону. За цей час, на
прохання ОСОБА_9 він зняв як вони ходять
у баню, готують брагу, побутові умови в
камері, їжу, яку їм видавали, як
передають між камерами їжу, телефони,
записки тощо. Крім того, протягом
усього спілкування, ОСОБА_9 запевняв
його, що завдяки своїм зв'язкам
допоможе вийти на волю. 16 березня 2012
року в телефонній розмові з ОСОБА_9,
останній повідомив йому, що є
журналістом та все, що він, ОСОБА_8, йому
казав і передавав, має намір
оприлюднити по телебаченню. У
подальшому, на прохання ОСОБА_9 він із
співкамерниками з імітували бійку, яку
він зняв на відео та направив його
ОСОБА_9. Після цього, він розбив
мобільний телефон «Соні Еріксон С-92»,
яким здійснював фотографування та
відео, зливши все в унітаз, при цьому,
сім-карту оператора «Лайф» залишив
собі. Вночі, 03 квітня 2012 року, йому
зателефонував ОСОБА_9, повідомивши, що 02
квітня 2012 року по телебаченню показали
підготовлену ним передачу про СІЗО та
попередив бути обережним. Зранку, 03
квітня 2012 року, його, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
ОСОБА_14, тобто хто утримувався в камері
№ 72, забрали співробітники оперативної
частини слідчого ізолятора для
відібрання пояснень, при цьому, з боку
останніх жодного тиску та погроз не
було. Крім того, при обшуці в камері № 72,
у нього було вилучено 2 сім-карти та
мобільний телефон (т. 2 а.с. 60-69).

Разом з тим, свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні дав інші показання.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_8
дав показання, згідно з якими,
підсудний ОСОБА_7 йому знайомий як
співробітник слідчого ізолятора, який
здійснював нагляд за камерою № 72, в
якій він утримувався, крім того, в
зазначеній камері ще утримувалося 3
чоловіки. У червні 2011 року до них у
камеру прибув ув'язнений ОСОБА_20 на
прізвисько «ОСОБА_20», з яким у нього
склалися дружні стосунки. Пізніше
ОСОБА_20 був переведений в іншу камеру, а
потім і звільнений із слідчого
ізолятора. Оскільки у нього, ОСОБА_8, був
мобільний телефон, то ОСОБА_20
телефонував йому, при цьому, казав що
знайде на волі людину, яка допоможе з
вирішенням його кримінальної справи.
Пізніше, в січні 2012 року йому на
мобільний телефон зателефонував
чоловік, який назвався ОСОБА_9 і
представився, що він від ОСОБА_20, та
став розпитувати про нього, про його
сім'ю та кримінальну справу. Потім
через декілька днів ОСОБА_9 знову йому
зателефонував та запитав, чи не зможе
він зробити декілька знімків з
виглядом камери, де утримується, крім
того, ОСОБА_9 поповнив на 50 грн. рахунок
його мобільного телефону. У подальшому
він робив знімки камери та відео на
телефон, який він отримав з інших камер
по міжкамерному зв'язку, ОСОБА_9 йому
телефон не передавав. Він на прохання
ОСОБА_9 знімав умови утримання в камері,
санвузол, стелю, підлогу, стіни,
продукти харчування, які видаються, а
також баню. Після цього, на електронну
пошту «ІНФОРМАЦІЯ_8» він скинув
фотокартки та відео, за що ОСОБА_9
обіцяв зробити подарунок дружині та
дитині, особисто він не отримував
ніякої винагороди від ОСОБА_9. Потім на
прохання ОСОБА_9 він знімав процес
міжкамерного зв'язку, а також зняв з
імітовану в їх камері бійку. Пізніше
йому зателефонував ОСОБА_9 і повідомив,
що він журналіст з телеканалу «ТВі» та
готує репортаж про СІЗО, в якому
використає відео, що він йому передав.
Зазначив, що підсудний ОСОБА_7 йому
ніколи не передавав мобільний телефон,
показання з даного приводу які він
давав на досудовому слідстві не
відповідають дійсності, оскільки на
нього чинився з боку працівників
внутрішньої безпеки психологічний
тиск. Також вказав про те, що коли він
утримувався в камері № 72, то в нього не
було мобільного телефону марки «Соні
Еріксон», а він користувався мобільним
телефоном марки «Нокіа», який при
обшуці в камері був вилучений.

Незважаючи на такі показання свідка
ОСОБА_8 в судовому засіданні, суд вважає
належними та допустимими його
показання, дані на досудовому слідстві,
оскільки вони є логічними,
послідовними, відповідають фактичним
обставинам справи й узгоджуються з
дослідженими судом доказами в їх
сукупності. Крім того, в судовому
засіданні після оголошення свідку
ОСОБА_8 його показань на досудовому
слідстві, останній, повідомивши, що
такі показання він дав під
психологічним тиском з боку
працівників міліції, не зміг пояснити в
чому саме проявлявся такий тиск, а
також не навів конкретних фактів
такого тиску.

Тому суд критично ставиться до
показань свідка ОСОБА_8 в судовому
засіданні, у зв'язку з тим, що на думку
суду, даючи в судовому засіданні
вищевказані показання, він намагався
допомогти підсудному ОСОБА_7 уникнути
кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, підсудного
ОСОБА_7 він вперше побачив, коли його
співробітники СІЗО переводили з однієї
камери в іншу. Він утримувався в камері
№ 72 разом з ОСОБА_8, ОСОБА_12 та ОСОБА_13
Ув'язнений ОСОБА_8 на мобільний телефон
знімав у камері відео про все, що
відбувалося, однак, що він з ним робив
далі, йому не відомо. Зі слів ОСОБА_8,
відео він направляв своїй дружині.
Зазначив, що в ОСОБА_8 був телефон марки
«Соні Еріксон», а потім з'явився
телефон марки «Нокіа», який прийшов по
міжкамерному зв'язку.

Свідок ОСОБА_12, будучи допитаним в
судовому засіданні, дав показання, які
аналогічні за своїм змістом показанням
свідка ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, він працював
на посаді старшого оперуповноваженого
оперативного відділу Київського
слідчого ізолятору УДПтС України в м.
Києві та Київській області. 03 квітня 2012
року ним спільно з іншими
співробітниками установи було
переглянуто через інтернет передачу на
телеканалі «ТВі» у телепрограмі «Знак
оклику». Після цього, він зі старшим
оперуповноваженим ОСОБА_22 обійшли
декілька камер Київського СІЗО.
Зайшовши до камери № 72, ОСОБА_22 упізнав
за телевізором та умивальником, що саме
цю камеру було показано у зазначеній
передачі. Після цього, з даної камери №
72 було виведено усіх ув'язнених, а саме,
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та
доставлено їх до оперативної частини
установи для опитування з приводу
наявності в камері заборонених
предметів. Коли він опитував
ув'язненого ОСОБА_8, то останній
повідомив, що в камері № 72 серед його
особистих речей є мобільний телефон
марки «Нокіа», яким він на прохання
журналіста ОСОБА_9 проводив відео
зйомку. Цього ж дня, відповідно до
інструкцій, було проведено обшук в
камері № 72, за результатами якого було
вилучено мобільний телефон марки
«Нокіа» та дві сім-карти, належних
ОСОБА_8 Зазначив, що ОСОБА_8 при
опитуванні спочатку повідомив, що
телефон отримав по між камерному
зв'язку, а потім повідомив, що мобільний
телефон йому передав ОСОБА_7 Крім того,
в цей же день, в розмові з ОСОБА_7,
останній повідомив йому, що він мав
зустрічі з журналістом ОСОБА_9 та на
його прохання передав ОСОБА_8 мобільний
телефон.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, працюючи на
посаді старшого оперуповноваженого
оперативного відділу Київського
слідчого ізолятору УДПтС України в м.
Києві та Київській області, після
виходу фільму, йому стало відомо про
проведення в камерах відео зйомок, крім
того, йому стало відомо, що в камері № 72
Київського СІЗО в особистих речах
ув'язненого ОСОБА_8 було виявлено
мобільний телефон марки «Нокіа».
Зазначив, що зі слів ОСОБА_7 йому стало
відомо, що останній передав мобільний
телефон ув'язненому ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, приблизно в
двадцятих числах березня 2012 року, до
них у камеру № 12 Київського слідчого
ізолятора зайшов відповідальний за
камеру оперуповноважений СІЗО ОСОБА_7 з
робочим блокнотом у руках, з якого щось
виглядало. При цьому, ОСОБА_7 повільно
повертався корпусом із сторони в
сторону. Коли він придивився, то
зрозумів, що ОСОБА_7 знімає їх на камеру,
оскільки з блокнота виглядав предмет
схожий на «глазок» відеокамери.

Свідок ОСОБА_24 на досудовому слідстві
дав показання, оголошені в порядку ст.
306 КПК України 1960 року, які аналогічні
за своїм змістом показанням свідка
ОСОБА_23 (т. 2 а.с. 91-93).

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, працюючи на
посаді старшого оперуповноваженого в
особливо важливих справах відділу з
питань запобігання та протидії
корупції та внутрішньої безпеки УДПтС
України в м. Києві та Київській області,
йому стало відомо про створення
комісії щодо службової перевірки
інформації стосовно Київського
слідчого ізолятора, висвітленої на
телеканалі «ТВі» 02 квітня 2012 року в
програмі «Знак оклику». Під час
проведення вказаної перевірки
оперативними працівниками СІЗО було
проведено обшук особистих речей
ув'язненого ОСОБА_8 в камері № 72, в ході
якого було виявлено дві сім-карти до
мобільного телефону, крім того, в
особистих речах ОСОБА_8 було виявлено
блокнот із записами адрес електронної
пошти «ІНФОРМАЦІЯ_8» та «ІНФОРМАЦІЯ_9».
У подальшому з'ясувалося, що ув'язнений
ОСОБА_8 передавав електронною поштою
журналісту ОСОБА_9 відзняті
відеоролики, а також було встановлено,
що оперуповноважений оперативного
відділу СІЗО ОСОБА_7 вступив у
неслужбові стосунки з журналістом
ОСОБА_9, на прохання якого передав
ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Соні
Еріксон» та отримав за це 400 грн., в чому
останній в вході опитування зізнався.
Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що на
прохання ОСОБА_9 здійснив декілька
відеозаписів у приміщенні слідчого
ізолятора, на пристрій, який йому
передав вказаний журналіст.

Свідок ОСОБА_26 на досудовому слідстві
дав показання, оголошені в порядку ст.
306 КПК України 1960 року, які аналогічні
за своїм змістом показанням свідка
ОСОБА_25 (т. 2 а.с. 29-31).

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, він працював
на посаді заступника начальника
Київського СІЗО, та після виходу на
телеканалі «ТВі» програми ОСОБА_9, де
було продемонстровано приміщення
слідчого ізолятора, а також план-схема
підземних переходів, стали аналізувати
продемонстроване відео. За
результатами аналізу, було з'ясовано,
що відео відзняв оперативний працівник
ОСОБА_7 В ході бесіди з останнім, він
зізнався, що вступив у неслужбові
стосунки з ОСОБА_9 та на його прохання,
за грошову винагороду, в своєму
службовому кабінеті передав
ув'язненому ОСОБА_8 мобільний телефон
та зарядний пристрій до нього. Також, за
словами ОСОБА_7 він на прохання ОСОБА_9
проводив відеозапис в приміщенні
слідчого ізолятора за допомогою
пристрою, який надав йому останній, та
відзняті матеріали передав вказаній
особі. Крім того, при обшуці в камері №
72, в якій утримувався ОСОБА_8, в
особистих речах останнього було
виявлено 2 сім-карти мобільних
операторів «Лайф» і «Київстар» та
записний блокнот, в якому була
зазначена адреса електронної поштової
скриньки ОСОБА_9 При відібранні
пояснень, ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_7
передав йому мобільний телефон із
зарядним пристроєм до нього та він
знімав відео, яке направляв ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_28 на досудовому слідстві
дав показання, оголошені в порядку ст.
306 КПК України 1960 року, згідно з якими,
після перегляду відтворених слідчим
відеозаписів, які були оприлюднені на
каналі «ТВі» у телепрограмі «Знак
оклику» 02 квітня 2012 року о 21 год. 30 хв.,
ОСОБА_28 впізнав на відеороліках свій
голос та події зафіксовані в камері № 72
Київського слідчого ізолятора, де він
утримувався разом з ОСОБА_8 й іншими
особами. Зазначив, що йому не відомо у
кого саме із співкамерників був
мобільний телефон марки та хто саме
знімав відео (т. 2 а.с. 82-87).

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні дав
показання, згідно з якими, він працював
у Київському слідчому ізоляторі УДПтС
України в м. Києві та Київській області
на посаді заступника начальника
слідчого ізолятора з оперативної
роботи, при цьому, в його
безпосередньому підпорядкуванні
перебував особовий склад оперативного
відділу слідчого ізолятора, у тому
числі, підсудний ОСОБА_7, який обіймав
посаду оперуповноваженого Київського
слідчого ізолятора. 03 квітня 2012 року у
зв'язку з інформацією, що була
висвітлена 02 квітня 2012 року в програмі
«Знак оклику» на телеканалі «ТВі»,
старшими оперуповноваженими ОСОБА_21 та
ОСОБА_22 було здійснено обхід камер
Київського СІЗО та з'ясовано, що
більшість відеоматеріалу висвітленого
у вказаній програмі відзнято в камері
№ 72, в якій утримувалися ув'язнені
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Під
час опитування останніх, з'ясувалося,
що в камері № 72 є заборонені предмети, у
зв'язку з чим у ній був проведений
обшук, в ході якого в особистих речах
ОСОБА_8 виявили мобільний телефон марки
«Нокіа» та дві сім-карти. У подальшому
було з'ясовано, що оперуповноважений
ОСОБА_7 за грошову винагороду на
прохання ОСОБА_9 передав ув'язненому
ОСОБА_8 мобільний телефон, крім того,
сам здійснював відео зйомку на
пристрій, який йому надав ОСОБА_9, після
чого, відзняте відео передав
останньому. Охарактеризував ОСОБА_7 як
старанного та сумлінного працівника.

Свідок ОСОБА_30 на досудовому слідстві
дав показання, оголошені в порядку ст.
306 КПК України 1960 року, згідно з якими,
перебуваючи на посаді молодшого
інспектора 2 категорії Київського
слідчого ізолятора УДПтС України в м.
Києві та Київській області, він 03
квітня 2012 року знаходився на 3 посту
корпусного відділення № 72 Київського
слідчого ізолятора. Приблизно об 11 год.
30 хв., до нього на пост прийшов старший
по корпусу ОСОБА_18 та повідомив, що буде
проводити обшук у камері № 72. Після
проведення обшуку ОСОБА_18 показав йому
вилучені в зазначеній камері
заборонені предмети 2 сім-карти
операторів «Лайф» та «Київстар». Про
дані обставини було складено рапорти
(т. 2 а.с. 56-59).

Згідно з даними, що містяться в
протоколі пред'явлення фотознімків для
впізнання від 24 квітня 2012 року, свідок
ОСОБА_8 серед пред'явлених фотознімків
упізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_7
співробітника Київського слідчого
ізолятора, який передав йому мобільний
телефон та зарядний пристрій до нього,
з якого він у подальшому знімав відео
(т. 2 а.с. 94-95).

Згідно з даними, що містяться в
протоколах пред'явлення фотознімків
для впізнання від 24 квітня 2012 року,
відповідно свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_31
серед пред'явлених фотознімків на
фотознімку № 2 упізнали ОСОБА_7
співробітника Київського слідчого
ізолятора, який у березні 2012 року
заходив до них у камеру № 12 слідчого
ізолятора, ходив по ній з блокнотом, з
якого було видно об'єктив (т. 2 а.с. 96-97,
98-99).

Згідно з даними, що містяться в
протоколі огляду від 23 квітня 2012 року з
фототаблицею до нього, оглянуто камери,
в яких утримуються ув'язнені особи та
приміщення Київського слідчого
ізолятора (т. 2 а.с. 100-119).

Згідно з даними, що містяться у
протоколі виїмки від 25 квітня 2012 року, в
приміщенні Київського слідчого
ізолятора на вул. Дегтярівській № 13 в м.
Києві вилучено довідку № 027205, видану
Госпіталем (з поліклінікою) ГУ МВС
України в м. Києві, про тимчасову
непрацездатність ОСОБА_7 у період з 06 по
20 березня 2012 року (т. 2 а.с. 121-122).

Згідно з даними, що містяться у
протоколі виїмки від 23 квітня 2012 року, в
приміщенні управління Державної
пенітенціарної служби в м. Києві та
Київській області у старшого
оперуповноваженого в ОВС відділу ВБ
ОСОБА_25 вилучено блокнот сірого
кольору та роздруківки поштової
скриньки (т. 2 а.с. 124-125).

Згідно з даними, що містяться у
протоколі огляду від 25 квітня 2012 року,
оглянуто роздруківки листів
електронної пошти, в яких міститься
інформація щодо відправки повідомлень
між адресатами «ІНФОРМАЦІЯ_9» та
«ІНФОРМАЦІЯ_8» у період часу з грудня
2011року по січень 2012 року, крім того,
оглянуто блокнот сірого кольору, в
якому наявна інформація щодо адрес
електронної пошти, зокрема
«ІНФОРМАЦІЯ_9» (т. 2 а.с. 126-143).

Згідно з даними, що містяться в листі
ПрАТ «Київстар» № 1132/9 від 07 травня 2012
року, за sim-карткою з ІСС НОМЕР_1
значиться зареєстрованим телефонний
номер НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 217).

Згідно з даними, що містяться в листі
управління по боротьбі з організованою
злочинністю ГУ МВС України в м. Києві,
мобільний номер НОМЕР_2 в період з
листопада 2011 року по 02 квітня 2012 року
працював на території Київського
слідчого ізолятора (т. 2 а.с. 222).

Згідно з даними, що містяться в
протоколі виїмки від 17 квітня 2012 року, в
приміщенні Київського слідчого
ізолятора у ОСОБА_21 (представника СІЗО)
вилучено належні ув'язненому ОСОБА_8
речі, виявлені під час обшуку в камері
№ 72, зокрема, мобільний телефон марки
«Нокіа» коричневого кольору, 2
сім-карти мобільних операторів
«Київстар» та «Лайф» (т. 2 а.с. 222).

Таким чином, проаналізувавши й
оцінивши в сукупності зібрані у справі
та досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає доведеною
винуватість підсудного ОСОБА_7 у
вчиненні ним злочину та кваліфікує
його дії за

ч. 3 ст. 364 КК України як умисне, в
особистих інтересах та в інтересах
третіх осіб використання службовою
особою влади всупереч інтересам
служби, яке завдало істотної шкоди
охоронюваним законом правам та
державним інтересам, вчинені
працівником правоохоронного органу.

Призначаючи підсудному ОСОБА_7
покарання, у відповідності до ст. 65 КК
України суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, який відповідно
до ст. 12 КК України є тяжким злочином,
особу винного, який до кримінальної
відповідальності притягається вперше,
не перебуває на обліку в лікарів
нарколога і психіатра, за місцем
проживання і роботи характеризується
позитивно, має на утриманні малолітню
дочку ОСОБА_32, ІНФОРМАЦІЯ_7, працює, має
постійне місце проживання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_7 відповідно до ст. 66
КК України, суд вважає можливим
врахувати щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання
підсудного ОСОБА_7 відповідно до ст. 67
КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити
покарання у виді позбавлення волі в
мінімальних межах, визначених санкцією
закону, за яким визнав його винуватим,
яке в даному випадку є необхідним та
достатнім для його виправлення й
попередження нових злочинів,
призначеним відповідно до загальних
засад, передбачених ст. 65 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про
особу підсудного ОСОБА_7, зокрема,
вчинення злочину вперше, наявність
обставин, що пом'якшують його
покарання, та відсутність обставин, що
обтяжують його покарання, ставлення
останнього до вчиненого, наявність
постійного місця проживання та роботи,
перебування на утриманні малолітньої
дитини, суд вважає, що виправлення
підсудного ОСОБА_7 можливе без ізоляції
від суспільства, а тому його слід
звільнити від відбування основного
покарання з випробуванням відповідно
до ст. 75 КК України, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Додаткове покарання, передбачене як
обов'язкове ч. 3 ст. 364 КК України, суд
обирає підсудному ОСОБА_7 у виді
позбавлення права обіймати посади в
правоохоронних органах та органах
Державної пенітенціарної служби
України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_7, будучи
працівником правоохоронного органу та
маючи спеціальне звання - старший
лейтенант внутрішньої служби, вчинив
злочин, передбачений ч. 3 ст. 364 КК
України, який є тяжким злочином, суд
прийшов до висновку про призначення
йому на підставі ст. 54 КК України
додаткового покарання у виді
позбавлення спеціального звання.

З огляду на наведене та враховуючи
вимоги ст. 77 КК України, суд не
призначає підсудному ОСОБА_7 додаткове
покарання у виді конфіскації майна,
передбачене як обов'язкове санкцією ч. 3
ст. 364 КК України.

Згідно зі ст. 81 КПК України речові
докази: роздруківки листів електронної
пошти «ІНФОРМАЦІЯ_9» на 70 аркушах та
блокнот сірого кольору, необхідно
зберігати в матеріалах справи (т. 2 а.с.
215).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України 1960
року, п. 11 розділу XI «Перехідних
положень КПК України», суд

з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять)
років з позбавленням на 2 (два) роки
права обіймати посади в правоохоронних
органах і органах Державної
пенітенціарної служби України та з
позбавленням відповідно до ст. 54 КК
України спеціального звання - старший
лейтенант внутрішньої служби.

Відповідно до ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_7 від відбування
основного покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_7 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально -
виконавчої інспекції; повідомляти
кримінально - виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання і роботи;
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: роздруківки листів
електронної пошти «ІНФОРМАЦІЯ_9» на 70
аркушах та блокнот сірого кольору -
зберігати в матеріалах справи (т. 2 а.с.
215).

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання
вироком законної сили залишити без
зміни - у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом

15 (п'ятнадцяти) діб з моменту
проголошення через Шевченківський
районний суд м. Києва.

Суддя