Справа №468/199/15-к 12.05.2015 12.05.2015 12.05.2015
Провадження № 11-кп/784/297/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185, Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000599 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Баштанського району Миколаївської області на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурована, Котовського району, Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

· 26.10.2011р. Романовським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 07.03.2013р. звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 9 днів,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого:

· за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

Учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_6
прокурор ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Баштанського району Миколаївської області вважає зазначений вирок суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. З цих підстав просить скасувати вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 24.02.2015р. в частині звільнення від відбування покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 засудженим на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України, на 5 років позбавлення волі.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України - позбавлення волі строком на три роки, за ч.1 ст. 309 КК України - позбавлення волі строком на два роки, за ч.1 ст. 263 КК України - позбавлення волі строком на чотири роки.

Згідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зімну місця проживання.

Ухвалено стягнути на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області витрати в розмірі 2310грн. 62 коп.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, прокурор вважає вирок суду не законним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованого застосування судом ст. 75 КК України до призначеного покарання.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд при прийнятті рішення не надав належної правової оцінки характеризуючим даним особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого злочину, не працюючий, за місцем проживання характеризується, як особа на яку надходили скарги.

Вважає, що обвинувачений, звільнившись із місць позбавлення волі умовно-достроково, належних висновків для себе не зробив і знову знову вчинив злочин, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Зазначає, що саме ця обставина суперечить висновку суду про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання. Після вчинення злочину обвинувачений не вжив заходів для повного відшкодування завданої шкоди та усунення негативних наслідків вчиненого злочину. Зазначає, що звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням не сприятиме його виправленню і не буде запобігати вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а тому вирок стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
28.10.2014, о 22:00 годині, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих спонукань, з метою здійснити крадіжку, проник через вікно в домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав майно, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 683 грн. 40коп..

Крім того, на початку вересня 2014 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на місцевому звалищі, знайшов один дикоростучий кущ конопель з якого зібрав гілки з суцвіттям та приніс до свого домоволодіння, для подальшого вживання шляхом куріння, без мети збуту. Вказані рослини висушив, подрібнив і загорнув у папір, а частину листя не подрібненого пересипав у пусту пачку з під цигарок, які зберігав у приміщенні літньої кухні та вживав шляхом куріння через пристрій виготовлений ним з фрагментів двох пластикових пляшок з насадкою на горловині одного фрагменту пляшки.

В ході санкціонованого обшуку, проведеного 22.01.2015 за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено паперовий згорток з рослинною речовиною темно-зеленого кольору, у висушеному та подрібненому стані пачку з під цигарок з рослинною речовиною темно-зеленого кольору, у висушеному стані, які відповідно до висновку експерта являються особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) складає 7,964 г.

В кінці листопада 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , при невстановлених обставинах незаконно придбав три бойових припаси, а саме патрон калібру 9 мм до пістолета Макарова, військовий патрон калібру 5,45 мм, патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм. до спортивно-мисливської гвинтівки, які незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання в будинку по АДРЕСА_1 .

22.01.2015 о 10:00 в ході санкціонованого обшуку по АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , виявлено та вилучено вищевказані бойові припаси, які згідно висновку експерта є бойовими припасами.

Крім того, в будинку виявлено та вилучено пластиковий контейнер, який частково заповнений сипучою дрібнозернистою речовиною сірого кольору, який відповідно до висновку судово - вибухотехнічної експертизи є сумішшю двох вибухових речовин мотельної дії одноосновних нітроцелюлозних (бездимних) порохів, масою 10,0 гр. та який ОСОБА_6 зберігав без відповідного дозволу.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка - таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, ч.1 ст. 263 КК України незаконне носіння, придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу та кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 309 КК України.

Фактичні обставини вчинення злочину та кваліфікація дій обвинуваченого апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ст.404 КПК України не перевіряються

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчинених злочинах та щиро розкаявся.
Відповідно до вимог ст. 414 КПК України, вирок може бути скасовано чи змінено внаслідок призначеного такого покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через його м`якість або через суворість.

Як свідчать ст.ст. 65-67, 75 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка вчинила злочин і покарання має бути призначено таке, яке необхідне і достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, то може прийняти рішення про його звільнення від відбування призначеного покарання, застосувавши норми ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком з застосуванням вимог ст. 76 КК України.
В сукупності наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно звільнив обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України з накладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України у межах визначених кримінальним законом, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше вчинив корисливий злочин, не працюючого, за місцем проживання характеризуючого посередньо, врахувавши думку потерпілого та прокурора, які просили призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, щире каяття обвинуваченого у вчинених злочинах, повернення викраденого майна потерпілому і сприяння в розкритті злочинів.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції також було встановлено, що обвинувачений правильно оцінив свою неправомірну поведінку, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий з приводу крадіжки майна до нього ніяких претензій немає, викрадене майно потерпілому повернуто в повному обсязі, його сприяння в розкритті злочину, має сім`ю, на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, віком трьох і п`яти років, на даний час не вживає наркотичні засоби, бойові припаси обвинувачений придбав для власної колекції.

Крім того, хоча обвинувачений і вчинив один із тяжких злочинів, але колегія суддів вважає, що сума збитків є незначною 683 грн. 40 коп., з його слів думав, що викрадав майно з будинку, в якому він разом з братом та матір`ю раніше проживали, але в подальшому житловий будинок без його відома був проданий потерпілому, що суд враховує при вчиненні цього злочину, як винятковими обставинами, а тому з огляду на зазначені всі обставини вчинення злочинів не вбачає підстав для скасування вироку суду з ухваленням нового вироку в частині звільнення від відбування покарання, оскільки обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Баштанського району Миколаївської області залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді