Справа № 369/5370/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/29/15 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 35 18.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції та підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України прокурору на додаткове розслідування,-

В С Т А Н О В И Л А :
Органами досудового слідства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за наступних обставин.

Так, 03 червня 2010 року, близько 23 години, ОСОБА_7 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_6 за пропозицією останнього з метою незаконного заволодіння чужим легковим автомобілем, на автомобілі ОСОБА_6 марки «ВАЗ-21113» державний номерний знак НОМЕР_1 та під його керуванням, приїхали на охоронювану територію автогаражного кооперативу «Олімпієць», що розташований по вул. Пролетарській в с. Соф. Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, де реалізуючи свій злочинний умисел та діючи згідно розподілених між собою ролей, ОСОБА_7 залишився з автомобілем марки «ВАЗ-21113» держномер НОМЕР_1 поблизу гаражного кооперативу «Олімпієць» та постійно спостерігаючи за оточуючою обстановкою навколо, та спілкуючись про дану обстановку по мобільному телефону з ОСОБА_6 , щоб у разі виникнення небезпеки яка б становила викриття їх злочинних дій попередити ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 в цей час підійшов до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_9 і скориставшись темним часом доби, відсутністю сторонніх осіб поблизу, за допомогою заздалегідь приготовлених інструментів, привезених із собою в автомобілі, шляхом зриву навісного замка на дверях гаража, проник в середину приміщення, звідки виїхав на автомобілі марки «ВАЗ-217230» Пріора» держномер НОМЕР_3 . ОСОБА_7 на автомобілі ОСОБА_6 «ВАЗ-21113» держномер НОМЕР_1 , а ОСОБА_6 на викраденому автомобілі «ВАЗ-217230 Пріора» держномер НОМЕР_3 , з місця скоєння злочину зникли. Автомобілем марки «ВАЗ-217230 Пріора» держномер НОМЕР_3 , вартістю згідно висновку автотоварозначвої експертизи від 26.08. 2010 року 60.186, 96 грн. в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяли потерпілому ОСОБА_9 значну матеріальну шкоду на суму 60 186, 96 грн.

Дії підсудного ОСОБА_7 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

Дії підсудного ОСОБА_6 органами досудового слідства в цій частині кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

Крім цього, 25 червня 2010 року, близько 4 години 26 хвилин, ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, на легковому автомобілі марки «ВАЗ-2111» держномер НОМЕР_1 , яким він керував по дорученню, приїхав на охоронювану територію автогаражного кооперативу «Роднічок», що розташований по вул. Магістральній в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, де реалізуючи свій злочинний умисел під`їхав до гаражного приміщення № НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_10 і скориставшись темним часом доби, відсутністю сторонніх осіб поблизу, шляхом зриву навісного замка на дверях гаража за допомогою заздалегідь приготовлених та привезених з собою інструментів, проник в приміщення гаража, де знаходився легковий автомобіль марки «ВАЗ-21104» держномер НОМЕР_5 , вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи за № 515 А від 20.07. 2010 року 51559, 20 грн., належний ОСОБА_10 . Після чого, повторно, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ-21104» держномер НОМЕР_5 . З місця вчинення злочину зник. В подальшому викраденим автомобілем розпорядився за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 значну матеріальну шкоду на суму 51 559, 20 грн.

Крім цього, 5 липня 2010 року, близько 22 години, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим автотранспортом на автомобілі марки «Газель» держномер НОМЕР_6 , приїхав на охоронювану територію автогаражного кооперативу «Озерний», що розташований по вул. Київській, 1 «б» в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, де реалізуючи свій злочинний умисел, під`їхав до гаражного приміщення № НОМЕР_7 , яке належить ОСОБА_11 і скориставшись темним часом доби, відсутністю сторонніх осіб поблизу, шляхом зриву навісного замка на дверях гаража за допомогою приготовлених зазадалегідь та привезених з собою інструментів, проник в середину гаражного приміщення, де знаходився автомобіль марки «ВАЗ-21144-110-20» держномер НОМЕР_8 , вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 516 А від 21.07. 2010 року 47 282, 40 грн., належний ОСОБА_11 , де, повторно, незаконно проник в салон вказаного автомобіля та завівши двигун, повторно, незаконно заволодів ним. Після чого, на викраденому автомобілі марки «ВАЗ-21144-110-20» держномер НОМЕР_8 з місця скоєння злочину зник, яким в подальшому розпорядився за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 значну матеріальну шкоду на суму 47 282, 40 грн.

Дії підсудного ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані по цим двом епізодам за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2014 року вказана кримінальна справа повернута прокурору Києво-Святошинського району Київської області для проведення додаткового розслідування.

Суд зазначив, що під час досудового слідства була допущена істотна неповнота, не з`ясовані обставини, які мають суттєве значення для прийняття правильного рішення по справі. Крім цього, в процесі досудового розслідування суд зазначив виконати вказівки зазначені в мотивувальній частині постанови, а саме: провести слідчі дії, спрямовані на встановлення способу заволодіння ОСОБА_6 автомобілем ОСОБА_10 ; провести відтворення обстановки та обставин події з участю свідка ОСОБА_12 під час якого встановити можливість за вказаних ним обставин бачити і чути обставини вчинення злочинів; провести необхідні оперативні і слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, які б могли підтвердити або спростувати покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо фактичного місця перебування ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому злочинів; встановити користувача терміналу стільникового зв`язку з абонентським номером НОМЕР_9 на момент вчинення інкримінованих підсудним злочинів; при необхідності здійснити інші необхідні дії для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

На постанову суду прокурором подано апеляцію, в якій ставиться питання про скасування постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону та направленням справи на новий судовий розгляд. Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що суд не вжив всіх передбачених законом заходів для з`ясування цих обставин у судовому засіданні, не зазначив переконливих і законних причин, які б перешкоджали йому це зробити, у тому числі на підставі вимог ст.ст. 66, 315-1 КПК України (в редакції закону 1960 року).

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції, шляхом більш ретельного допиту в судовому засіданні підсудних та свідків щодо обставин справи, шляхом проведення у судовому засіданні очних ставок між цими особами, не позбавлений можливості перевірити доводи ОСОБА_6 про його перебування в іншому місці, у час подій, що мали місце 03.06.2010 та 25.06.2010 та усунути суперечності між показаннями свідка ОСОБА_12 та підсудного ОСОБА_7 .

Апелянт вважає, що обставини на які посилається суд, повертаючи справу для проведення додаткового розслідування, не можуть бути визнані обґрунтованими і достатніми підставами для направлення справи на додаткове розслідування, оскільки відповідно перевірку зазначених обставин можливо зробити під час судового розгляду справи.

Підсудний ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд. А у разі неможливості застосувати до запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, просить застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2014 році». Апелянт вказує, що в нього на утриманні є малолітня донька 2007 року народження, а він особисто потребує медичного втручання, оскільки втрачає зір.

Підсудний ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд. ОСОБА_6 звертає увагу на те, що у нього є мати похилого віку, інвалід 1-ї групи. Вважає, що до нього можливо застосувати ЗУ «Про амністію у 2014 році».

В запереченнях на апеляцію прокурора, підсудний ОСОБА_6 , вказує, що апеляція прокурора є необґрунтованою. Вважає, що прокурор не навів жодних переконливих доводів для направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд та незаконності винесеної постанови судом першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора та заперечував проти задоволення апеляцій підсудних, думку підсудного ОСОБА_6 , який підтримав вимоги поданої ним апеляції та апеляцію ОСОБА_7 та заперечував проти задоволення апеляції прокурора, думку підсудного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляції прокурора та підтримав вимоги поданої ним апеляції і апеляцію ОСОБА_6 , думку адвоката ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляцій підсудних та заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, апеляції підсудних задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року №2 "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження, всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України, не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не були встановлені певні особи, недосліджені речові та інші докази для підтвердження чи спростування певних обставин, не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.
Цих вимог судом не дотримано.

Як встановлено вивченням матеріалів справи, зазначенні в постанові суду першої інстанції обставини, які мали бути з`ясовані при додатковому розслідуванні, а також слідчі дії, які мали бути проведенні та вказані в постанові інші недоліки, могли бути усунені без направлення справи на додаткове розслідування шляхом самостійного з`ясування цих обставин судом, а також відповідно до ст. 315-1 КПК України шляхом надання органам досудового слідства відповідного доручення.

Колегія суддів погоджується з доводами викладеними в апеляції прокурора стосовно того, що суд не вжив всіх передбачених законом заходів для з`ясування усіх обставин у судовому засіданні, не зазначив переконливих і законних причин, які б перешкоджали йому це зробити, у тому числі на підставі вимог ст.ст. 66, 315-1 КПК України (в редакції закону 1960 року). Крім цього, суд першої інстанції, шляхом більш ретельного допиту в судовому засіданні підсудних та свідків щодо обставин справи, шляхом проведення у судовому засіданні очних ставок між цими особами, не позбавлений можливості перевірити доводи ОСОБА_6 про його перебування в іншому місці у час подій, що мали місце 03.06.2010 та 25.06.2010 та усунути суперечності між показаннями свідка ОСОБА_12 та підсудного ОСОБА_7 .

Стосовно вимог апеляцій підсудних про зміну запобіжного заходу, то ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів. ОСОБА_6 вказані злочини вчинив під час відбування покарання, призначеного вироком суду за вчинення іншого злочину, крім цього є раніше неодноразово судимою особою. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 під час розгляду справи ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук та було змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою. Відтак, вимоги апеляцій підсудних в цій частині задоволенню не підлягають.

Застосування до підсудних Закону України «Про амністію у 2014 році» не може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки судом не прийнято рішення щодо визнання винуватості чи невинуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 379, 382 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора задовольнити.

Апеляції підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України прокурору на додаткове розслідування скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити без зміни тримання під вартою в СІЗО № 13 м. Києва та Київської області.

Головуючий

Судді