справа № 278/1920/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 286 КК України,
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 16.05.2015 близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і рухаючись без відповідних дозвільних документів на право керування транспортним засобом на мопеді «Баракуда» без державного номерного знаку разом із пасажиром неповнолітнім ОСОБА_4 по вул. Арзамакіна поблизу буд. № 2 в напрямку м. Житомир в районі мосту, порушуючи пп. 2.3. «б», 12.1, 31.1 Правил дорожнього руху України, а саме, під час руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не стежив за технічним станом транспортного засобу і відволікався від керування цим засобом у дорозі, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, технічний стан транспортного засобу та його обладнання не відповідали вимогам стандартів, внаслідок чого ОСОБА_6 допустив зіткнення з правим бордюром та відбійником, що призвело до падіння з транспортного засобу останнього та пасажира ОСОБА_4 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого багато уламкового перелому правого наколінника з наявністю скальпованої рани в ділянці коліна, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я.
Таким чином ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Вину в інкримінованому злочині визнав повністю, зазначив, що примирився з потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_4 також заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з ним, претензій до ОСОБА_6 не має..
Законний представник потерпілого підтримала клопотання потерпілого щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , підтвердила факт примирення потерпілого з обвинуваченим.
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. Від заявленого цивільного позову в інтересах держави про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого відмовився у зв`язку з повним добровільним відшкодуванням цих витрат обвинуваченим.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
ОСОБА_6 вперше вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який є необережним та відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України середньої тяжкості, з потерпілим примирився, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності внаслідок примирення з потерпілим, потерпілий просить звільнити його від кримінальної відповідальності, претензій до обвинуваченого не має та примирився із ним.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.
В задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого слід відмовити у зв`язку з відмовою прокурора від позову.
Керуючись ст. ст. 284-286, 288, 350, 369-372 КПК України, суд
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрити.
В задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_6 витрат Житомирської центральної міської лікарні № 2 на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий:
суддя ОСОБА_1