Справа № 11 -639/2007 р. Головуючий
у І інстанції Салай М.Г.
121 ч. 2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
серпня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого Антипець В.М.

суддів Білоброва В.Д.,
Демченка О.В.

з участю
прокурора ГапєєвоїН.П.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
засуджених ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на вирок Чернігівського районного суду від 19
червня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Чернігівської області,
Чернігівського району, село Лукашівка, громадянин України, українець, освіта
середня, одружений, мешканець АДРЕСА_2, працюючий охоронцем ТЕЦ, раніше не
судимий,

засуджений:

за ст. 121 ч. 2
КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець АДРЕСА_2,
громадянин України, українець, освіта середня, розлучений, не працюючий, раніше
не судимий,

засуджений:

за ст. 121 ч. 2
КК України із застосуванням ст. КК України на 2 роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 172 грн. 68 коп. з кожного на користь
обласної лікарні за лікування потерпілого та солідарно 10000 грн. моральної
шкоди на користь потерпілого ОСОБА_5

Вироком суду ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнані винними і засуджені за те, що
25.09.2004 року, приблизно об 11 годині, біля будинку №10 по вул.. Урожайній в
с Лукашівка Чернігівського району в ході сварки на грунті неприязних стосунків
умисно нанесли: ОСОБА_3 більше двох ударів кулаками по голові в тому числі і у
ліву скроню потерпілому ОСОБА_5, а ОСОБА_4 - один удар кулаком в область
перенісся, чим завдали потерпілому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для
життя у вигляді закритої черепно - мозкової травми, під гострої лівобічної
субдуральної гематоми, садни на переніссі.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 вважає, що вирок відносно
нього не правильний, підлягає скасуванню із закриттям справи за невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_5 не спричиняв, а лише штовхнув того тильною стороною долоні
в обличчя за те, що він висловлювався нецензурною лайкою. З матеріалів
комісійної судово - медичної експертизи від 11 лютого 2005 року вбачається, що
один з експертів висловив сумнів щодо строку гематоми у потерпілого ОСОБА_5,
яка виникла за 6 - 8 тижнів до оперативного втручання і не могла утворитись 25
вересня 2004 року ( с.
с. 197 - 203 ). Потерпілому дійсно були завдані тяжкі тілесні ушкодження, але
не ним, а іншими особами, які по справі не встановлені.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 вважає вирок суду занадто
суворим. Суд не врахував ряд пом'якшуючих обставин: він одружений, має
неповнолітню дочку, страждає тяжкою хворобою, являється ліквідатором аварії на
ЧАЕС, виконував інтернаціональний обов'язок в республіці Афганістан,
нагороджений почесними відзнаками, позитивно характеризується, тяжких тілесних
ушкоджень потерпілому завдати не міг і при яких обставинах той міг їх отримати
йому не відомо. Хоч з висновку комісійної судово - медичної експертизи видно,
що один із експертів прийшов до висновку, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження
за 6 - 8 неділь до конфлікту. Не виправдовує свої дії, стверджує, що дав ляпаса
ОСОБА_6, прохає не позбавляти його волі та застосувати відносно його ст. 75 КК
України.

Заслухавши доповідача, адвокатів та засуджених, які
підтримали апеляції, міркування прокурора, який вважав вирок суду законним і
обґрунтованим та просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого
ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляція засудженого ОСОБА_4 частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у
вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає
фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і
досліджених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим.

Як досудове так і судове слідство проведено в повному обсязі і об'єктивно.
Дії засуджених кваліфіковано вірно.

Самі засуджені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 свою вину в пред'явленому обвинуваченні
визнавали частково, але їх вина повністю підтверджується слідуючими доказами.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 показав, що 25 вересня 2004 року об
11 годині до нього зайшов сусід ОСОБА_7 і повідомив, що на подвір'ї
господарства ОСОБА_8, де ніхто
не проживає, перебувають сторонні особи. ОСОБА_7 залишився розмовляти з його
матір'ю, а він пішов подивитись, що відбувається. На відстані 25 м., від свого
будинку побачив ОСОБА_9від якого йшов ОСОБА_5 Біля двору ОСОБА_8 стояли:
ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 Від ОСОБА_10 дізнався, що в господарстві ОСОБА_8
„ лазили " ОСОБА_5 і ОСОБА_9 Він підійшов до ОСОБА_9та запитав чому вони „
лазять" по чужих дворах. Від того почув нецензурну лайку за що вдарив
долонею по обличчю. ОСОБА_9 почав проситись щоб його не били і він більше не
буде „ лазити " по чужих дворах.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 25
вересня 2004 року об 11 годині знаходився на тракторному стані. До нього та
ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_10 і запропонував іти за ним, але куди не сказав.
Підійшли до господарства ОСОБА_12
і ОСОБА_10 повідомив, що на подвір'ї перебувають сторонні особи, але на
подвір'ї нікого не було. Пішли назад, але їм знову повідомили, що у дворі ОСОБА_12 знаходяться
сторонні. Він з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підійшли до вказаного двору. На лавочці
сиділи ОСОБА_9 і ОСОБА_5 ОСОБА_10 запитав у хлопців, чому вони лазять по чужому
двору. Ті відповіли, що зірвали по яблуку. ОСОБА_5 почав нецензурно лаятись на
ОСОБА_10, який вдарив ОСОБА_5 в щелепу. ОСОБА_5 почав тікати вслід за ОСОБА_9 і
його один раз ногою по сідницях вдарив ОСОБА_11 і той впав, Йому не сподобалось
як поводив себе ОСОБА_5 і він один раз вдарив того у перенісся долонею.

Потерпілий ОСОБА_5 У судовому засіданні стверджував, що по голові, в тому
числі в область лівої скроні, удари кулаком наносив лише ОСОБА_3, який перший
раз спочатку вдарив кулаком у груди, а потім у ліву скроню. Від цього удару він
і втратив свідомість. Коли піднявся, ОСОБА_3 знову двічі вдарив його в голову і
він впав. Бачив як підійшов ОСОБА_4 і коли він піднімався, вдарив кулаком у перенісся,
з носу пішла кров.

З показів свідка ОСОБА_9вбачається, що 25 вересня 2004
року вони разом з ОСОБА_5 перебували в с
Лукашівка. Об 11 годині вони знаходились біля господарства ОСОБА_13 і
сиділи на лавочці. До них підійшли засуджені і почали пред'являти претензії з
приводу їх перебування біля вказаного господарства. Звинувачували, що вони
збирають дику коноплю.
Коли він відійшов від лавочки разом з ОСОБА_10, який бив його, бачив, що ОСОБА_3 кулаком правої руки вдарив у голову ОСОБА_5 і той впав. Коли
піднявся вдарив вдруге і
той знову впав.

Свідок ОСОБА_11
в судовому засіданні пояснив,
що 25 вересня 2004 року перебував на тракторному стані в с. Лукашівка. Об
11 годині підійшов ОСОБА_10 і запропонував піти поганяти наркоманів, які ходять
по селу. Він погодився та разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_4через поле пішли в село.
Біля господарства ОСОБА_13 на лавочці сиділи ОСОБА_9 та ОСОБА_5 і курили. Хтось
запитав, що вони роблять. Хлопці встали та відійшли від лавочки метрів на 5 -
7. Він підійшов до ОСОБА_9, вдарив по сідницях і той почав втікати. В цей час
він побачив як ОСОБА_10 вдарив рукою ОСОБА_5 по обличчю. Бачив як ОСОБА_5 падав
на землю, а коли підійнявся ОСОБА_4 вдарив його в обличчя. Бачив як ОСОБА_3 не
одноразово бив потерпілого по голові. Від цих ударів ОСОБА_5 падав на землю, а
коли останній раз підвівся ОСОБА_4 хотів знову вдарити. Але він відштовхнув
його і ОСОБА_5 пішов до ОСОБА_9, який стояв осторонь разом з ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_14 показав, що 24 вересня 2004 року в с
Лукашівку, в будинок його покійних батьків, приїхав племінник ОСОБА_9 разом з
ОСОБА_5 Наступного дня об 18 год. 30 хв. він зайшов до будинку, де перебували
хлопці і побачив, що ОСОБА_5 сидів задравши голову вгору і в нього був
припухлий ніс. Розповів, що його ще так ніколи не били. Запитав, що сталося і
хлопці повідомили - їх побили ОСОБА_3 і ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_15 показав, що його син разом з ОСОБА_9 24
вересня 2004 року перебували в с
Лукашівка. Наступного дня, ввечері, син повернувся додому і він побачив, що
в того припухлий ніс та синці під очима. Зателефонувала мати ОСОБА_9і
повідомила, що хлопців побили мешканці с
Лукашівка. Серед прізвищ, хто це зробив назвала ОСОБА_10, називала і інші
прізвища, але він не запам'ятав. Наступного дня про це повідомив і сам син.
Стан здоров'я сина погіршився і йому зробили операцію.

Згідно висновку судово - медичної експертизи у ОСОБА_5
мались тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, під
гострої лівобічної субдуральної гематоми, садни на переніссі, синців та забиття
м'яких тканин обличчя, тулубу, кінцівок, які виникли від дії тупих предметів і
могли утворитися 25 вересня 2004 року та відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (с. с. 11-13).

Проведена 11 лютого 2005 року комісійна судово - медична експертиза
підтвердила попередній висновок експерта, за виключенням одного із експертів,
який висловив сумнів щодо строку гематоми. Яка на його думку виникла за 6 - 8
тижнів до оперативного втручання і не могла утворитись 25.09.2004 року (с. с. 197 - 203 ).

За висновком комісійної судово - медичної експертизи. Проведеної Головним
бюро судово - медичних експертиз МОЗ України, гематома могла виникнути у
зв'язку з подіями 25 вересня 2004 року ( с.
с. 245 - 253 ).

З метою розмежування тяжкості тілесних ушкоджень, які
мали місце у потерпілого ОСОБА_5, проведена комісійна судово - медична
експертиза за висновками якої в медичних документах ОСОБА_5, відсутні дані щодо
конкретного розташування синців та забою м'яких тканин обличчя, але вказані

синці та
забої м'яких тканин обличчя можуть входити в комплекс тілесних ушкоджень як
єдиний травматичний процес при якому виникла лівобічна субдуральна гематома, що
віднесена до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для
життя.

В судовому засіданні доведено, що вказані тілесні ушкодження заподіяні
спільними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Синці та забої м'яких тканин тулубу та кінцівок, садна обличчя як кожне
окремо, так і в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, які заподіяв ОСОБА_10 про що встановлено в судовому засіданні,
справа відносно якого закрита на підставі ст. 49 КК України.

За таких обставин, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 винним в
умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 і правильно
кваліфікував їх дії за ст. 121 ч. 2 КК України.

Покарання, яке призначено судом засудженому ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відповідає
характеру і ступеню тяжкості вчиненого ними злочину, даним, що характеризують
їхні особи, та всім обставинам справи і є справедливим.

Але колегія суддів вважає, що виправлення засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4
можливе без відбування покарання, а тому їм слід застосувати ст. 75 КК України
і звільнити від відбування покарання з випробуванням, а в іншій частині вирок
суду залишити без змін.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_3 задовольнити повністю, а апеляцію
засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково,
вирок Чернігівського районного суду
від 19 червня 2007 року щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 змінити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ст. 75КК України і кожного звільнити від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

Покласти на засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 слідуючи обов'язки :

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально виконавчої системи ;

2)
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання ;

3)
періодично
з'являтись для реєстрації в
органи кримінально -виконавчої
системи.

В іншій частині вирок суду щодо засуджених ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 залишити без зміни.