НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2806/15-к
Провадження № 1-кп/0182/446/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніапропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0001136 стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кишенька, Кобеляцького

району, Полтавської області, українця, гр. України,

освіта середня, не одруженого, не працює, мешкає за

адресою:

АДРЕСА_1 , раніш судимого:

-02.11.2011 року Нікопольським міськрайсудом за ст.ст. 121 ч.1,185 ч.3, 190 ч.2,70 КК України на 5 років п/в., із застосуванням ст.75 КК України із іспитовим терміном строком на 1 рік;

-16.02.2012 року Нікопольським міськрайсудом за ст.ст. 186 ч.2,185 ч.2,70 КК України на 6 років 6 місяці п/в.; звільнився 27.03.2015 року умовно-достроково на 1 рік, 8 місяців 21 днів, під вартою з 10 квітня 2015 року,

за правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 30.032015 року приблизно о 21.30годин, з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 переліз через огорожу на подвір`я вищевказаного домоволодіння де шляхом пошкодження скла у віконній рамі намагався проникнути в приміщення будинку, але його злочинні дії помітила потерпіла ОСОБА_5 , яка словесно намагалася припинити злочині дії останнього.

Однак ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії підбіг до ОСОБА_5 та, з метою придушення опору з боку потерпілої ОСОБА_5 , наніс їй удар кулаком в обличчя, від чого вона впала на землю, після чого ОСОБА_3 почав наносити багато чисельні удари кулаками рук по обличчю потерпілої, вимагаючи від неї показати йому, де знаходяться грошові кошти, чим спричинив їй, згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді : забитої рани лобу, синців та саден обличчя, садна правої завушної області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, змусив ОСОБА_5 розповісти де знаходяться грошові кошти і схопивши її рукою за одяг та застосувавши фізичну силу, затягнув потерпілу до приміщення будинку, тим самим проник в житло де, діючи навмисно, переслідуючи корисливі мотиви, відкрито, повторно викрав грошові кошти в сумі 900 грн. мобільний телефон «Самсунг С-400» вартістю 400 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1720 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, утримуючи його при собі, зник та розпорядився ним в подальшому на свій розсуд.

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав і суду пояс нив, що він 30 березня 2015 року ходив по м. Нікополю із знайомими відпочивали, вживали пиво. Десь близько о 21.30-22.00 годин він прийшов на вул.. Курську в м. Нікополі з метою проникнути в якийсь будинок і викрасти там майно. З даною метою він підійшов до будинку АДРЕСА_2 , там в будинку не горіло світло. Переліз через огорожу на територію вказаного домоволодіння він при допомозі камінця, який знайшов на подвір`ї, розбив скло у вікні в будинку. З будинку вийшла потерпіла і почала на нього кричати. Тоді він вдарив її кулаком в обличчя. Вона впала, тоді він наніс їй де - кілька ударів долонями. Потім він потерпілій сказав, щоб та йшла в будинок і віддала йому гроші. З потерпілою вони зайшли в будинок і коли потерпіла пішла шукати гроші він забрав з будинку два мобільних телефони. Потерпіла віддала йому гроші десь 700 грн. Вину визнає повністю у скоєному щиросердечно кається.

Вина ОСОБА_3 крім його особистого визнання також підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 30 березня 2015 року десь близько о 21.30 годин, коли вона знаходилась в будинку за місцем мешкання по АДРЕСА_2 , то побачила, що хтось заглядає до неї у вікно. Потім вона побачила, як якась тінь побігла в сторону спальні, а потім почула бік скла. Вона вийшла на вулицю і запитала. Невідомий вдарив її кулаком в обличчя. Від удару вона впала,намагалася закричати, але невідомий почав її бити. Потім він змусив її зайти в будинок і почав вимагати у неї гроші. Вона змушена була віддати йому 900 грн. Також він забрав у неї два мобільних телефони розкладушки. Нападником виявився обвинувачений ОСОБА_3 , раніш вона його не знала. Просить наказати його як вирішить суд.

Суд враховуючи те, що ОСОБА_3 вину свою в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованого за ч.3 ст. 186 КК України визнає повністю, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також прокурор не заперечує щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим його кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються.

Таким чином оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно до ст.. 66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 являється його щире каяття.
Відповідно до ст.. 67 КК України обставинами що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховую характер і ступінь суспільної небезпеки ним скоєного злочину,тяжкості скоєного ним злочину відповідно до вимог ст..12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий та вчинив новий корисливий злочин під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, а також визнання ним вини, каяття у скоєному, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, тому враховую всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з його сторони є покарання у вигляді позбавлення волі з частковим приєднанням покарання за вироком Нікопольського міськрайсуду від 16.02.2012 року, з відбуттям ним міри покарання у виправно-трудовому закладі.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368,370,374 КПК України суд,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового у вигляді шести місяців позбавлення волі приєднати покарання за вироком Нікопольського міськрайсуду від 16.02.2012 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з відбуттям ним міри покарання у виправно-трудовому закладі.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою, обчислюючи строк відбуття ним міри покарання згідно протоколу його затримання, тобто з 10 квітня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий : ОСОБА_1