ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
5-3004кМ14 У х в а л а
23 жовтня 2014 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_6,
суддів - ОСОБА_7, ОСОБА_8, при секретарі судового засідання - ОСОБА_9,
з участю прокурора - ОСОБА_10, засудженого - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 5-3004КМ14 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 березня 2014 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2013 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, уродженця міста

Одеси, який проживає у АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців, з покладенням обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10 червня 2012 року, близько 19 години, поблизу будинку АДРЕСА_1, у ході конфлікту з ОСОБА_2, з мотивів особистої неприязні, яка виникла раптово, умисно заламав ОСОБА_2 руку та наніс удар у передпліччя, від чого потерпіла впала і отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 березня 2014 року вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2013 року щодо ОСОБА_1 змінено. Постановлено вважати датою вчинення злочину 10 липня 2012 року. В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування наведеного посилається на недоведеність застосування ним будь-якого насильства щодо ОСОБА_2 і заподіяння їй тілесних ушкоджень. Вказує, що потерпіла і свідки, які неодноразово змінювали показання, обмовили його з мотивів особистої неприязні. Крім цього, засуджений ставить під сумнів достовірність медичних документів щодо виявленої у ОСОБА_2 травми. Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотань про допит як свідків слідчого, прокурора та призначення додаткової судово-медичної експертизи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення зміні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У мотивувальній частині обвинувального вироку згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України мають бути зазначені: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Спосіб вчинення кримінального правопорушення повинен бути описаний таким чином, щоб можна було зробити висновок про те, які конкретно дії (бездіяльність) і як саме були вчинені обвинуваченим. При цьому мають бути чітко і зрозуміло описані ознаки суб'єктивної сторони кримінального правопорушення: форма вини (у виді прямого або непрямого умислу, самовпевненості або злочинної недбалості), мотив (внутрішнє спонукання) та мета (уявлення про бажаний результат), які би узгоджувалися з вчиненими діями (бездіяльністю).

Наведених вимог суд першої інстанції не дотримався, а суд апеляційної інстанції помилки суду нижчого рівня не виправив, в зв'язку з чим встановивши вірно фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 протиправних дій щодо ОСОБА_2 суди не вірно визначили їх кримінально-правову кваліфікацію.

Об'єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 122 КК України, характеризують: діяння (дія або бездіяльність); наслідки у виді середньої тяжкості тілесного ушкодження; причинно-наслідковий зв'язок між зазначеними діянням і наслідками.

Суб'єктивна сторона цього злочину характеризується прямим або непрямим умислом, тобто коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання чи хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Разом з тим, згідно з обвинуваченням, визнаним судом доведеним, ОСОБА_1 умисно заламав ОСОБА_2 ліву руку та завдав удару в область лівого передпліччя, від чого потерпіла впала та отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості у виді перелому лівої ключиці.

До такого висновку суд дійшов, виходячи із досліджених у ході судового розгляду показань потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що ОСОБА_2 впала від фізичних дій винного, а також враховуючи висновок судово-медичної експертизи № 3851 від 9 листопада 2012 року та пояснень у судовому засіданні експерта ОСОБА_5 про те, що виявлене у ОСОБА_2 тілесне ушкодження середньої тяжкості у виді закритого перелому лівої ключиці могло виникнути при падінні з невеликої висоти на область лівого плечового суглобу (т. 1, а. с. 125-127).

Отже із встановленого судом 1-ї інстанції вбачається, що насильницькі дії винної особи були умисними, однак падіння та можливі наслідки від падіння потерпілої ОСОБА_1 не передбачав, хоча міг і повинен був їх передбачити.

Виходячи з цього ОСОБА_1 заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_2 не умисно, а з необережності, відповідальність за що передбачена ст.128 КК України.

З огляду на наведене вище колегія суддів вважає, що судами кримінальний закон застосований не вірно, в зв'язку з чим судові рішення слід змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 із ч.1 ст.122 на ст..128 КК України та призначити покарання, враховуючи ступінь тяжкості цього злочину.

Щодо твердження засудженого про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, заперечення ним заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та заперечення висновків судово-медичної експертизи, то ці питання були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і визнані необґрунтованими з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

За касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 та на підставі ст..433 КПК України вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 березня 2014 року змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.1 ст.122 на ст..128 КК України і за цією нормою призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців, з покладенням обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

В решті зазначені судові рішення залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8