Справа № 513/266/15-к
Провадження № 1-кп/513/45/15
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі

:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Сарата Одеської області кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каушани Республіки Молдова, молдованина, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони, солдату призваному у зв`язку із мобілізацією, не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 409 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В

ідповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», обвинуваченого ОСОБА_4 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією 16 травня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У той же день, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 3 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони), поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони цієї ж частини, яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 548-XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_4 , відповідно до ст. ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 № 548-XIV зобов`язаний у мирний і воєнний час відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна; зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Проте, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_4 вчинив відмову від несення обов`язків військової служби при наступних обставинах:

23 вересня 2014 року близько 17:00 години, у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , не бажаючи в подальшому нести обов`язки військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання у вигляді небажання постійно нести обов`язки військової служби, будучи придатним до проходження військової служби, обвинувачений ОСОБА_4 відкрито, письмово виразив своє небажання постійно нести обов`язки військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та Збройних Силах України посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 . У подальшому солдат ОСОБА_4 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не прибув, фактично припинивши виконання обов`язків військової служби.

Також, 09 листопада 2014 року близько 11:00 години, у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , на підтвердження свого небажання нести обов`язки військової служби, обвинувачений ОСОБА_4 відкрито, письмово виразив своє небажання постійно нести обов`язки військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та Збройних Силах України посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_5 .

16 березня

2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. За умовами угоди ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати з правоохоронними органами у відкритті та виявленні інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з ухиленням від військової служби військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

Сторони узгодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 409 КК України (за кваліфікуючою ознакою відмова від несення обов`язків військової служби) у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком 1 рік та зобов`язати його в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

У зв`язку з чим, суд розглянув справу згідно зі ст.ст. 473, 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 409 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини, встановлені на досудовому розслідуванні, щиро розкаявся.

Суд роз`яснив обвинуваченому його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Заслухавши сторони, перевіривши зазначену угоду на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого завдана шкода лише державним інтересам; умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

У зв`язку з чим, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 16 березня 2015 року, укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 відповідає вимогам частин 2, 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а тому вона може бути затверджена судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 409 КК України, як відмова від несення обов`язків військової служби.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітніх дітей.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, із звільненням від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього в період випробування обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України,

суд

З А С У Д И В:

угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , укладену 16 березня 2015 року - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 409 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржено сторонами з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1