Справа № 203/7269/13-к
Провадження №1-кп/0203/399/2013
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2013
м. Дніпропетровськ

Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю прокурора - Романенко Є.С.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську кримінальне
провадження, внесене в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за № 0000365
стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця м.
Дніпропетровська, маючого вищу освіту,
непрацюючого, одруженого, раніше не
судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1
обвинуваченого за ст. 358 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 відповідно до наказу
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Дніпропетровській
області № 12-к від 04.07.2012 року призначено
на посаду головного державного
інспектора праці відділу з питань
додержання законодавства про працю,
зайнятість та інших
нормативно-правових актів у м.
Дніпропетровську Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Дніпропетровській області, яка
відповідно до ст.25 Закону України «Про
державну службу» відноситься до шостої
категорії посад, тобто відповідно до п.
1 примітки до ст.364 КК України та п. 2
примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_2 є
службовою особою, яка займає
відповідальне становище. Відповідно до
його Посадової інструкції,
затвердженої начальником
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Дніпропетровській
області 02.04.2012 року, з якою ОСОБА_2 був
ознайомлений під розпис, до його
обов'язків відноситься, в тому числі:
практичне забезпечення здійснення
державного нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю,
зайнятість населення та ін..; складання
у випадках, передбачених законом,
протоколів про адміністративні
правопорушення, розгляд справ про
адміністративні правопорушення,
винесення постанов про накладення
адміністративних стягнень, в
установленому порядку передача
матеріалів про порушення до
правоохоронних органів; проведення
прийом громадян, розгляд листів, заяв,
пропозицій, скарг громадян,
підприємств з питань додержання
законодавства про працю.

Так, 05.06.2013 року до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Дніпропетровській області надійшла
заява ОСОБА_3 щодо порушень трудового
законодавства фізичною особою
підприємцем ОСОБА_4 Вказану заяву
зареєстровано в Журналі реєстрації
вхідної кореспонденції за вхідним
номером 04-П 1693/01 від 05.06.2013 та розгляд
заяви доручено ОСОБА_2

10.06.2013 року ОСОБА_2 подзвонив ОСОБА_4 та
запропонував йому прибути до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Дніпропетровській
області для дачі пояснень з приводу
заяви ОСОБА_3 Близько 11.00 год. 11.06.2013 року
ОСОБА_4 прибув до службового кабінету
ОСОБА_2, розташованого в приміщенні
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Дніпропетровській
області за адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Леніна 17, де на вимогу
останнього написав пояснення про те, що
в нього в період 01.03.2013 року по 31.05.2013
року працював на посаді дизайнера
інтерфейсів ОСОБА_3, з яким не був
укладений трудовий договір.

Після цього ОСОБА_2, використовуючи
своє службове становище, з метою
отримання неправомірної вигоди,
повідомив ОСОБА_4 про те, що на нього
може бути накладено адміністративний
штраф в сумі 5000 грн. за порушення вимог
законодавства про працю, а також про
можливість направлення матеріалів до
правоохоронних органів для
притягнення ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності за ст. 172 КК України за
грубе порушення законодавства про
працю, пов'язаного з не укладання
трудового договору з найманим
працівником. Також під час розмови,
ОСОБА_2 пред'явив ОСОБА_4 вимогу про
передачу грошових коштів в сумі 3000 грн.
за не вчинення дій з використанням
наданої йому влади - усвідомлюючи про
наявність власних владних повноважень
на вжиття у порядку ст. 41 ч. 1 КУпАП
України адміністративних заходів щодо
притягнення ОСОБА_4 до
відповідальності.

ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у разі відмови
виконати умови ОСОБА_2 його може бути
притягнуто до адміністративної чи
кримінальної відповідальності шляхом
застосування останнім владних
повноважень, передбачених ст. 41 ч. 1
КУпАП України, унаслідок чого він може
втратити джерело доходу, з метою
попередження настання такої шкоди для
своїх прав та інтересів, вимушено
погодився задовольнити протиправні
вимоги ОСОБА_2 щодо передачі
неправомірної вигоди. Таким чином,
головний державний інспектор праці
відділу з питань додержання
законодавства про працю, зайнятість та
інших нормативно-правових актів у м.
Дніпропетровську Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Дніпропетровській області ОСОБА_2
здійснив на адресу ОСОБА_4 погрозу
вчинення з використанням свого
службового становища дій, які можуть
завдати шкоди правам та законним
інтересам вказаного громадянина, тобто
вчинив вимагання неправомірної вигоди.

Реалізуючи свій умисел на отримання
неправомірної вигоди, ОСОБА_2 11.06.2013
повідомив ОСОБА_4 про необхідність
зустрічі біля адміністративної
будівлі клубу «Ріо» та того ж дня, о 17.55
год., ОСОБА_2, знаходячись біля
оговореного місця, розташованого за
адресою: вул. Набережна Леніна, 19-д в м.
Дніпропетровську, наказав ОСОБА_4
покласти грошові кошти в бокову кишеню
його сумки, після чого ОСОБА_4,
виконуючи вимогу ОСОБА_2, поклав у
вказану сумку грошові кошти в сумі 3
000грн., з якими останній мав намір
покинути вказане місце.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення передбачене ч.4 ст.368 КК
України, яке виражається в одержанні
службовою особою, яка займає
відповідальне становище,
неправомірної вигоди для себе за
невчинення в інтересах того, хто надає
неправомірну вигоду, дії з
використанням наданого йому
службового становища, поєднаного з
вимаганням неправомірної вигоди.

Обвинувачений в судовому засіданні
свою вину визнав повністю, пояснивши
суду, що дійсно 10.06.2013 року він
подзвонив ОСОБА_4 та запропонував йому
прибути до свого службового кабінету
для дачі пояснень з приводу заяви
ОСОБА_3, а коли 11.06.2013 року близько 11.00
год. ОСОБА_4 прибув до нього, то написав
пояснення про те, що в нього в період
01.03.2013 року по 31.05.2013 року працював на
посаді дизайнера інтерфейсів ОСОБА_3, з
яким не був укладений трудовий договір.
Після цього він використовуючи своє
службове становище, з метою отримання
неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_4
про те, що на нього може бути накладено
адміністративний штраф в сумі 5 000 грн.
за порушення вимог законодавства про
працю, а також про можливість
направлення матеріалів до
правоохоронних органів для
притягнення ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності за ст. 172 КК України за
грубе порушення законодавства про
працю, пов'язаного з не укладання
трудового договору з найманим
працівником. Також під час розмови, він
пред'явив ОСОБА_4 вимогу про передачу
грошових коштів в сумі 3000 грн. за не
вчинення вищезазначених дій з його
боку, на що ОСОБА_4 погодився та вони
домовилися зустрітися біля клубу
«Ріо». В той же день о 17.55 год., він
знаходячись біля адміністративної
будівлі клубу «Ріо», розташованого за
адресою: вул. Набережна Леніна, 19-д в м.
Дніпропетровську, наказав ОСОБА_4
покласти грошові кошти в бокову кишеню
його сумки, після чого ОСОБА_4,
виконуючи його вимогу, поклав у вказану
сумку грошові кошти в сумі 3 000 грн.
Після отримання неправомірної вигоди
він мав намір покинути дане місце.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2
в повному обсязі визнав свою вину у
вчиненні інкримінованого йому органом
досудового слідства кримінального
правопорушення при обставинах,
викладених у обвинувальному акті та
вироку суду, та приймаючи до уваги, що
прокурор також не оспорював фактичні
обставини провадження, і судом
встановлено, що учасники судового
провадження, в тому числі
обвинувачений, правильно розуміють
зміст цих обставин та відсутні сумніви
щодо добровільності їх позиції,
роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про те, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оспорювати
фактичні обставини провадження у
апеляційному порядку, вислухавши думку
учасників судового провадження, які не
заперечували проти розгляду
кримінального провадження, в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд
визнає недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає
їх належними, допустимими,
достовірними, несуперечливими, а
викладені в них відомості такими, що
вірно відображають фактичні обставини
даної справи, у зв'язку із чим приходить
до однозначного висновку про винність
обвинуваченого у вчиненні
інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд
приходить до висновку про доведеність
вини обвинуваченого в одержанні
службовою особою, яка займає
відповідальне становище,
неправомірної вигоди для себе за
невчинення в інтересах того, хто надає
неправомірну вигоду, дії з
використанням наданого йому
службового становища, поєднаного з
вимаганням неправомірної вигоди, тобто
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 4
КК України.

Із врахуванням викладеного, суд вважає,
що для виправлення та попередження
нових злочинів, обвинуваченому слід
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, однак не в
максимальному його розмірі
передбаченому санкцією ч.4 ст. 368 КК
України.

При визначенні виду та розміру
покарання суд виходить із ступеня
тяжкості вчиненого злочину та
особистості обвинуваченого, який вину
визнав повністю та щиро розкаявся у
вчиненому, має на утриманні двох
малолітніх дітей та хвору матір
пенсійного віку, вперше притягається
до кримінальної відповідальності, що
суд відносить до пом'якшуючих
покарання обставин. Обставин,
відповідно до вимог ст. 67 КК України, що
обтяжують покарання підсудного, суд не
знаходить.

Враховуючи сукупність викладених
пом'якшуючих покарання обставин, суд
призначає підсудному ОСОБА_2 покарання
у вигляді позбавлення волі, але на
підставі ст. 75 КК України суд вважає
можливим звільнити підсудного від
відбування покарання з випробуванням,
поклавши обов'язки, передбачені п.п.2, 3
ст. 76 КК України.

Також , згідно зі ст. 77 КК України, суд
вважає необхідним застосувати до
підсудного додаткове покарання у
вигляді позбавлення права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
функцій.

Крім того, на підставі ст.. 54 КК України
суд вважає за необхідне позбавити
ОСОБА_2 рангу державного службовця.

Речові докази по даному кримінальному
провадженню підлягають вирішенню
відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 368, 370, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 368
ч.4 КК України та призначити йому
покарання у вигляді 5 (п'яти) років
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
в установках, підприємствах та
організаціях в незалежності від форм
власності, строком на 3 (три) роки, без
конфіскації майна.

На підставі ст.. 54 КК України суд вважає
за необхідне позбавити ОСОБА_2 13 рангу
державного службовця.

На підставі ст.75, п.1 ч.2,3,4 ст.76 КК України
обвинуваченого ОСОБА_2, звільнити від
призначеного основного покарання з
випробуванням строком на 3 (три) роки,
поклавши на нього наступні
зобов'язання: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органів
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 у
вигляді домашнього арешту - залишити
без змін до набуття вироком законної
сили.

Речові докази - диктофон «OLYMPUS» наданий
ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах
справи;

- документи, вилучені під час
проведення 11.06.2013 року огляду сумки
ОСОБА_2 біля клубу «Ріо» по вул.
Набережній Леніна 19д в м.
Дніпропетровську, а саме: заява ОСОБА_3
на ім'я начальника територіальної
державної інспекції з питань праці у
Дніпропетровській області від 05.06.2013
року - на 1 арк., запит головного
державного інспектора праці у
Дніпропетровській області ОСОБА_2 на
адресу ПП ОСОБА_4 за вих. № 04-01/03 від
10.06.2013 року - на 1 арк., копія виписки є
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців №
722280 від 15.03.2013 року фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, реєстраційний номер
облікової картки НОМЕР_1 - на 1 арк.,
копія свідоцтва платника єдиного
податку № НОМЕР_2 від 21.03.2013 року'
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1 - на 1 арк.,
копія паспорту НОМЕР_3 ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. - на Іарк. копія картки
фізичної особи - платника податків
ОСОБА_4, пифікаційний номер НОМЕР_1 - на 1
арк., довідка ОСОБА_4 № 02 від 11.06.2013 року -
на 1 арк., пояснення ОСОБА_4 на ім'я
начальника територіальної державної
інспекції з праці у Дніпропетровській
області від 11.06.2013 року - на 1 арк.

- документи, надані ОСОБА_4 під час
допиту 11.06.2013 року, а саме: факс запиту
головного державного інспектора праці
у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на
адресу ПП ОСОБА_4 за вих. № 04-01/03 від
10.06.2013 року - на 1 арк., факс заяви ОСОБА_3
на ім'я начальника територіальної
державної інспекції з управління праці
у Дніпропетровській області від 05.06.2013
року - на 1 арк.

- документ, наданий ОСОБА_4 під час
допиту 12.06.2013 року, а саме: пояснення
ОСОБА_4 на ім'я начальника
територіальної державної інспекції з
питань праці у Дніпропетровській
області від 11.06.2013 року - на 1 арк.
-зберігати при матеріалах
кримінального провадження;

- кошти в сумі 3000 гривень
банкнотами по 100грн. з наступними
серійними номерами: ГГ 1744940, КК 9905966, БН
1938649, ГА 7756272, БМ 4650171, ГЄ 2426554, КР 3084962, ЕЯ
1543619, КВ 0346229, ЕЄ 2436096, ЕЮ 4958854, ЕЕ 7238423, КД
1847909, АА 4759337, ГЄ 9389918, КЙ 5137472, БМ 6849031, ЕЗ
7922429, КМ 5167774, КГ 9049938, КК 6291534, ВГ 4487925, ЕЩ
4800923, КГ 8069664, АИ 4837784, КЗ 2859615, БП 3933267, АЕ
5153485, ЕД 7839462, АГ 2641939 - залишити за
належністю ГУМВС України в
Дніпропетровській області.

На вирок можуть подані апеляційні
скарги в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська протягом тридцяти
днів з дня його проголошення, а
обвинуваченим в той же строк з моменту
вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після
спливу 30 днів з дня його проголошення, у
разі якщо учасниками судового
провадження не буде подано апеляційних
скарг. У разі подання апеляційних
скарг, вирок суду набирає законної сили
після ухвалення апеляційним судом
рішення.

Копія вироку підлягає негайному
врученню обвинуваченому та прокурору,
інші учасники судового провадження
мають право отримати копію вироку
звернувшись до суду із відповідною
заявою.

Головуючий
Ф.Ф.Маймур