Справа № 490/711/15-к 09.06.2015 09.06.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 11-кп/784/376/15 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ч.1 та ч.2 ст.187, ч.2 ст.263 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий;

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.187, ч.2 ст.263 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8

обвинувачений: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_9

потерпілий ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання:

- за ч.1 ст.187 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.187, ч.2 ст.263 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі;

за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі без конфіскації належного йому майна;

за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження прокурор вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 незаконним, оскільки призначене судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через його м`якість. Вважає, що призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України є невмотивованим та безпідставним, оскільки відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» в якій зазначено, що суд може призначати покарання нижче нижчою межі передбаченою санкцією статті лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції не врахував кількість злочинних епізодів та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та помилково дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства. За таких обставин прокурор вважає, що вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 17 грудня 2014 року близько 21:10 години, знаходячись в районі перехрестя пр. Леніна та вул. К. Лібкнехта в м. Миколаїв, реалізуючи раптовий умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перегородив дорогу потерпілій ОСОБА_11 , після чого дістав з кишені спец. пристрій «Форт-17р» (пістолет) та направив його в сторону ОСОБА_11 , погрожуючи при цьому застосуванням до потерпілої вказаного пістолету, почав вимагати в неї мобільний телефон. ОСОБА_11 , реально побоюючись за своє життя, віддала ОСОБА_7 свій мобільний телефон марки «Nokia 301» НОМЕР_1 , вартістю 520 гривень. Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з місця скоєння правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на свій розсуд. В результаті цих дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_11 шкоду в розмірі 520 гривень.

ОСОБА_7 17 грудня 2014 року близько 21:30 години, знаходячись на вул. Потьомкінська неподалік перехрестя з вул. М.Морська в м. Миколаїв, реалізуючи раптовий умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перегородив дорогу потерпілому ОСОБА_10 , після чого дістав з кишені спец. пристрій «Форт-17р» (пістолет) та направив його в сторону ОСОБА_10 , погрожуючи при цьому застосуванням до потерпілого вказаного пістолету, почав вимагати в нього грошові кошти та мобільний телефон. ОСОБА_10 , реально побоюючись за своє життя, віддав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 50 гривень та свій мобільний телефон марки «Nokia Х2-02» вартістю 450 гривень. Заволодівши грошима та мобільним телефоном ОСОБА_10 , ОСОБА_7 з місця скоєння правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті цих дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 завдано шкоду в розмірі 500 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 15грудня 2014 року близько 18:00 години зустрівся в Центральному районі м. Миколаїв із знайомою дівчиною, яка подарувала йому ніж марки «Colambia» в чохлі. ОСОБА_7 вказаний ніж поклав до кишені своєї куртки, де і зберігав для подальшого використання. 17 грудня 2014 року у вечірній час ОСОБА_7 , зберігаючи вказаний ніж в чохлі в кишені своєї куртки, почав носити його при собі і приблизно о 22:30 години, біля будинку №8 по вул. М.Морська в м. Миколаєві був затриманий працівниками міліції за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.187 КК України. Після затримання в ході особистого обшуку у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено ніж в чохлі чорного кольору з рукояткою коричневого кольору, який згідно висновку експерта №6 від 13.01.2015 року є холодною зброєю.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині ніким з учасників процесу не оскаржувались.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є обґрунтованими, оскільки призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є явно несправедливим через його м`якість.

Відповідно до вимог п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у кожному випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній послатися на ч. 1 ст. 69 КК. Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

В порушення вказаних вимог закону суд першої інстанції у вироку не зазначив, які саме та яким чином пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та дають підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено законом.

Зокрема, суд першої інстанції послався на те, що враховує визнання вини ОСОБА_7 та його розкаяння в скоєному та сприянні слідству як обставини, що пом`якшують його покарання, його позитивні характеристики , прийняття участі в добровільній дружині по охороні державного кордону, а також в неспричиненні шкоди життю та здоров`ю потерпілих і відсутність з їх сторони претензій до обвинуваченого.

Суд також вказав, що враховує наявність обтяжуючої обставини, а саме вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння, і що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, але фактично вказані обставини врахував формально, а крім цього взагалі не прийняв до уваги ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.187 КК України, які відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки кількості злочинних епізодів, саме вчинення розбійного нападу двічі з використанням зброї - спец. пристрою «Форт 17р» (пістолету).

Вказівка суду щодо врахування повного визнання ОСОБА_7 своєї вини і розкаяння в скоєному, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він себе винним у вчиненні незаконного поводження зі зброєю взагалі не визнав. Як зброя, так і викрадене майно обвинуваченим не видано добровільно, і він з добровільним зізнанням до правоохоронних органів не з`являвся. Вказані предмети та речі було вилучено працівниками міліції під час затримання ОСОБА_7 та в результаті проведених слідчих дій, тому вказану обставину не можна розцінювати як пом`якшуючу.

Отже, викладені обставини вказують на невідповідність призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ступеню тяжкості скоєних ним злочинів, тому вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового вироку апеляційного суду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив декілька злочинів, які відносяться до категорії тяжких. Вказані злочини ОСОБА_7 вчиненні в стані алкогольного сп`яніння, що являється обставиною, яка обтяжує його покарання і не дає підстав для призначення йому більш м`якого покарання, ніж це передбачено законом.

Суд також враховує його позитивні характеристики з місця роботи та проживання, його участь в добровольчих дружинах, а також сприяння в розслідуванні справи, що є пом`якшуючою обставиною.

Сукупність цих даних дає можливість для призначення ОСОБА_7 покарання лише в мінімальних межах, передбачених санкціями вчинених ним злочинів, яке за своїм видом і розміром буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для призначення покарання у відповідності до вимог ст. 70 ч.1 КК України з застосуванням принципу часткового складання покарань, колегія суддів не вбачає, вважаючи за можливе застосування принципу поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового вироку апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. ст.ст.404, 405, 407, 409, 419, 424, 425, 426, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_7 , 1986 року народження в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання:

- за ч.1 ст.187 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.2 ст.263 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В іншій частині цей же вирок суду залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: