Апеляційний суд миколаївської області
Справа №
10-165/07 р. Головуючий
суду 1 інстанції
оскарження постанови Селіванова
закриття кримінальної справи Доповідач
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2007 р.
колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Головуючої Погорєлової Г.М.

Суддів Салтовської І.Б. та Гулого В.П.

за участю:

прокурора Брек Г.С.

потерпілого
ОСОБА_1 розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві матеріали за
апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на
постанову судді Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 червня: 2007 року,
якою скаргу потерпілого про скасування постанови від 21 лютого 2007 року
про закриття провадження по кримінальній справі, порушеної за фактом заволодіння грошовими
коштами ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 шахрайським шляхом - залишено без
задоволення.

За результатами досудового слідства по справі, згідно з зазначеною

постановою, встановлено наступне.

Мешканці
м. Миколаєва ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
в 2005 році пройшли платну програму (Work and
travel USA) студентського
культурного обміну з можливістю працевлаштування в США,
після чого стали надавати в м. Миколаєві посередницькі послуги іншим
особам, які бажали стати учасниками
вказаної програми.

З цією
метою ОСОБА_4 зареєструвався приватним підприємцем, а також уклав договір на надання
посередницьких послуг з фірмою м. Києва
"Український клуб студентського обміну". До спільної діяльності
ОСОБА_4 залучив ОСОБА_5, яка в
досконалості володіє англійською мовою і в

2

обов'язки якої
входило екзаменувати студентів на
знання мови перед їх відправленням до США.

Для
ефективного здійснення ОСОБА_4 посередницької діяльності в м. Миколаєві,
фірмою "Український клуб студентського обміну" йому було
надано весь спектр інформаційних та рекламних матеріалів по програмі (Work and travel USA).

Вартість
проходження програми (Work
and travel USA) визначалась
фірмою "Український клуб студентського обміну", згідно умов договору, який укладався між вказаною фірмою і ОСОБА_4

В
договорах, які укладалися індивідуально
з кожним учасником програми (Work
and travel USA), визначався порядок прибуття і находження студентів в США. Перед отриманням
візи у консульстві, зі всіма студентами
проводився обов'язковий семінар. Згідно умов договору, студент,
який став учасником програми, по
прибуттю в США на місце
проходження стажування, зобов'язаний був
в 5-ти денний термін пройти реєстрацію в системі "Севіз" за допомогою
"Інтернету". Для цього кожному з учасників програми надавалась адреса
e-mail. Договором
визначалось, що кожний учасник програми
повинен прибути саме до роботодавця, з
яким укладено попередній договір.

В разі
відсутності можливості пройти реєстрацію за допомогою "Інтернету", кожному учаснику програми надавався номер
гарячої лінії, по якому він повинен був
повідомити адміністрацію програми про своє перебування в США,
що також являлось підтвердженням легальності перебування
особи в вказаній країні.

Учасник
програми (Work
and travel USA), який не пройшов реєстрацію, вважався таким, що порушив візовий режим, тому його перебування в США ставало
нелегальним.

Як
вважає орган досудового слідства, в
травні 2005 року ОСОБА_1 , ОСОБА_6-та ОСОБА_3
стали учасниками програми (Work
and travel USA) і в
складі групи студентів були направлені в США.

По
прибуттю в США ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідомо ухилися від реєстрації в
системі "Севіз" і працевлаштувались самостійно у роботодавця, не передбаченого їх контрактом. Еміграційна влада США визнала їх
перебування в державі нелегальним і депортувала з країни.

3

Також орган досудового слідства
вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була підшукана ОСОБА_4 робота в
штаті Міссурі м. Сенд Єн в компанії
"Єнкель білдінг сервіз із корпорейшин". З умовами контракту вони були
ознайомлені і його підписали. Але,
прибувши в США ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проігнорували обов'язковий візовий
режим і не зареєструвалися в системі "Севіз", отже вважались нелегально перебуваючи ми в
країні.

На
підставі викладеного, органи досудового
слідства прийшли до висновку про відсутність шахрайства з боку ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які під час укладання угоди з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не мали на меті укласти договір з
метою заволодіння їх грошовими коштами,
про що 21 лютого 2007 року було винесено постанову.

Дану
постанову потерпілий ОСОБА_1 оскаржив до
суду, заперечуючи проти закриття
кримінальної справи. Вважав її неправомірною і передчасною. '

Постановою
судді Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 червня 2007 року скарга залишена без задоволення.
Прийнявши таке рішення, суддя в
постанові послалася на виконання органом досудового слідства відповідних вимог
КПК України та відсутність підстав для поновлення слідства.

В
апеляції потерпілий ОСОБА_1 просить
постанову судді скасувати, повернути
матеріали справи прокурору для проведення досудового слідства. Вважає постанову
необгрунтованою та неправомірною.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення потерпілого
ОСОБА_1 на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення апеляції без
задоволення, вивчивши матеріали
провадження та кримінальної справи,
обговоривши апеляцію, колегія
суддів вважає її такою, що підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 4 ст. 236-6 КПК України суддя, розглядаючи скаргу на постанову про закриття
справи, перевіряє виконання органами
досудового слідства при закриття справи вимог
ст. ст. 213,
214 КПК України.

Як видно
з відповідної постанови судді, замість
перевірки виконання органами досудового слідства при закритті справи додержання
вимог кримінально-процесуального закону,
суддя вдалася в безпосереднє дослідження доказів, допитавши потерпілого ОСОБА_1 за обставинами справи та зробила висновки
щодо фактичних обставин події, які
відсутні в

4

постанові
слідчого від 21 лютого 2007 року про закриття справи. Тобто вчинила дії, які не визначені кримінально-процесуальним
законодавством при розгляді справ вказаної категорії та дала оцінку доказам, які не були предметом дослідження при
провадженні досудового слідства. Зазначене не відповідає положенням вимог ст.
236-6 КПК України.

Враховуючи
наведене колегія суддів вважає, що
постанова судді підлягає скасуванню, а
справа поверненню на новий судовий розгляд для усунення вказаних недоліків і
прийняття рішення відповідно до норм КПК України, з урахуванням характеру тверджень заявника.

Щодо
доводів апелянта про скасування самої постанови слідчого про закриття
справи, то це знаходиться поза межами
повноважень апеляційної інстанції.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову
суді Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 червня 2007 року,
якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови
від 21 лютого 2007 року про закриття провадження по кримінальній справі, порушеної за фактом заволодіння грошовими
коштами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 шахрайським
шляхом - скасувати, повернувши матеріали
на новий судовий розгляд в той же суд,
але в іншому складі.