Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1419/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання заступника начальника відділу СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст.89 КК України, не судимого, підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України

встановив:
Заступник начальника відділу СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_4 (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Сторожинецького району ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що 27.12.2014 року біля 20,00 години підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і діючи за попередньою змовою між собою, біля ставка, розташованого в с.Іжівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, на перехресті вулиць Шевченка-Стаценка з мотиву помсти ОСОБА_9 нанесли останньому ряд ударів кулаками рук та ногами в місця розташування життєво-важливих органів, а в подальшому ОСОБА_8 лівою рукою почав здавлювати органи дихання ОСОБА_9 , від чого настала смерть останнього. Відомості про кримінальне правопорушення 16.01.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000029 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України.

Затримавши підозрюваного ОСОБА_5 , орган досудового розслідування 01.04.2015 року повідомив його про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а 02.04.2015 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, двомісячний строк якого закінчується 30.05.2015 року о 12,00 годині.

В клопотанні слідчий стверджує, що підставою для внесення клопотання є встановлення і не зменшення ризиків передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, неможливість закінчити досудове слідство з огляду на проведення в даний час психолого-психіатричної, молекулярно-генетичної та додаткової судово-медичної експертиз та відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні, слідчий та прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 , в ході судового розгляду, не заперечив свою винуватість в побитті ОСОБА_9 , заперечивши задушення потерпілого так як таке задушення він не вчиняв. Після побиття вони тягнули тіло ОСОБА_9 через замерзше озеро до найближчих домів, щоб надати допомогу, а свій одяг він спалив за вимогою ОСОБА_8 . Просив відпустити його додому обіцяючи виконання всіх вимог слідчого.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою і просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід, посилаючись при цьому на відсутність ризиків, оскільки всі свідки по справі вже допитані, а тому підозрюваний не зможе вже впливати на їх свідчення. Скриватися від слідства він не буде так як він має житло, сприяє слідству і бажає об`єктивного розгляду справи. На проведення інших дій підозрюваний також не може вплинути так як цими діями є експертизи до яких у нього нема доступу. Зазначив також і про не підтримання клопотання про продовження строку тримання під вартою на тій підставі, що таке тримання є порушенням п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про яке ідеться в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України». Просив застосувати заставу, яка зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного не дивлячись на те, що його мама перебуває за кордоном.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий і прокурор обґрунтовують свої доводи та якими сторона захисту обґрунтовує свої заперечення, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Сторожинецького районного суду від 02.04.2015 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який було обрано ОСОБА_5 обирався з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, наявності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КК України, а також з урахуванням даних про особу підозрюваного і тяжкості кримінального правопорушення.

При цьому ризиками були зазначені ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду і ризик незаконно впливу на потерпілих, та свідків.

Згідно ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, і обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ризики, які були заявлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які були вказані в ухвалі від 02.04.2015 року, передбачені п.1 і п.3 ч.1 ст.177 КК України, не зменшилися і зберігають свою актуальність.

Так, ОСОБА_5 , після своїх неправомірних дій пов`язаних в т.ч. і з побиттям ОСОБА_9 не відчув у собі законослухняну потребу з`явитися в правоохоронні органи та повідомити про вчинені протиправні дії та дії ОСОБА_8 внаслідок яких загинула людина, а натомість пішов додому, ліг спати, а на наступний день спокійно, без докорів сумління, вживав спиртні напої із ОСОБА_8 та придбавав за гроші які були викрадені ОСОБА_8 у ОСОБА_9 сигарети, жив в колі своєї сім`ї, скриваючись тим самим від слідства і суду, що беззаперечно є ризиком передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки скриваючись один раз підозрюваний може вчинити таке і повторно.

Крім цього підозрюваний ОСОБА_10 присутність якого при спричиненні смерті своєму односельчанину ОСОБА_9 , стала відома по місцю його проживання в с.Іжівці, в якому проживають свідки цього ж провадження в т.ч. неповнолітні, які дали показання по справі, а також члени сім`ї і родини потерпілого, може незаконно впливати на вказаних осіб.

Заявляючи клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий за погодженням із прокурором пославшись на наявність і незмінність зазначених ризиків, додатково вказав ризик передбачений п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вбачає та констатує наявність вказаного ризику так як в ході розгляду клопотання дійсно і достовірно було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 намагалися скрити сліди вчиненого правопорушення, шляхом переховування тіла потерпілого ОСОБА_9 .. Крім того, із слів підозрюваного ОСОБА_5 слідчому судді стало відомо і те, що сліди вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 за порадою ОСОБА_8 скривав шляхом спалювання своєї одежі в яку він був одітий під час спричиненні смерті односельчанину ОСОБА_9 .

Таким чином, при вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя знаходить, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, може переховуватись від слідчих органів та незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, а саме на потерпілих і свідків та знищити чи сховати сліди правопорушення.

Заперечення сторони захисту проти існування вказаних ризиків є неспроможне, оскільки ризик щодо впливу на свідків не стосується недопитаних свідків, а саме тих які дали свої показання по справі і які викривають підозрюваних у вчиненні правопорушення, а ризик щодо можливості ОСОБА_5 переховування від слідчих органів, не залежить в даному випадку від наявності у підозрюваного житла, оскільки саме в цьому житлі ОСОБА_5 жив після вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється і це йому не заважало, таким чином, скриватися від правосуддя.

В матеріалах клопотання міститься постанова слідчого органу від 02 березня 2015 року по призначення імунологічної експертизи та від 27 квітня 2015 року про призначення психолого-психіатричної експертизи, які не завершені оскільки висновків слідчому не представлено, що свідчить про неможливість завершення досудового розслідування, а отже про наявність підстав для продовження строку досудового розслідування, які знайшли своє відображення в постанові прокурора Сторожинецького району від 25 травня 2015 року, згідно якої вказаний строк продовжено до трьох місяців тобто до 01 липня 2015 року.

Заперечення ж сторони захисту щодо неможливості впливу підозрюваного ОСОБА_5 на висновки експертизи, до уваги слідчим суддею не приймаються оскільки вказана обставина не обгрунтовується слідчим і прокурором, як передбачений законодавством ризик, а тільки як неможливість вчасно завершити досудове слідство.

Таким чином, при вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, може переховуватись від слідчих органів і від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, знищити чи сховати сліди правопорушення і на це вказують як характер протиправних дій, в яких він підозрюється і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра так і тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні.

Крім того, слідчий суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає також до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що він не одружений, не має утриманців та хоч і має де жити але не має власного житла, яке б в сукупності утворювало стійкі соціальні зв`язки на підставі існування яких можна було би вважати, що ризики є несуттєвими.

За сукупності всіх наведених обставин, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що посилання сторони захисту на існування рішення Європейського суду з прав людини по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, згідно якого встановлено, що суд часто знаходить порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на тій підставі, що навіть протягом тривалих строків тримання під вартою національні суди часто посилаються на один і той же перелік взяття особи під варту протягом усього періоду його тримання під вартою в порядку запобіжного заходу, хоча згідно з п.3 ст.5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для продовження тримання під вартою, є правильним але не можливим до застосування під час розгляду клопотання щодо ОСОБА_5 .

Такий висновок слідчий суддя робить виходячи з того, що перелік підстав продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою ніяк не повторюється, а є актуальним і до того ж доповненим новим ризиком. Крім того слідчий суддя не посилається тільки на існування обґрунтованої підозри, а також і на інші обставини зазначені в цій ухвалі, а строки тримання ОСОБА_5 під вартою не є тривалими в контексті зазначеного рішення Європейського суду з прав людини та вимог Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя не знайшов підстав вважати, що строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , а також строки даного судового провадження виходять за рамки розумних, які визначені в ст.6 Конвеції та необхідних і достатніх для досягнення визначеного процесуальним законом завдання кримінального провадження.

Крім того, за змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, що і вбачається із клопотання слідчого.

Також слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю, а шкода яка нанесена в результаті вчинення злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 є неоціненою.

.

Виходячи з цього клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, не можна визнати таким, що ставить під сумнів вище наведені висновки суду, не спростовують і не змінюють їх оскільки слідчим суддею враховується також і тяжкість злочину передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який класифікується, як особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі, а відтак, суд вважає що вказане клопотанні захисника задовленню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 206, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Іжівці, Сторожинецького району Чернівецької області, строк тримання під вартою строком до трьох місяців до 12 години 30 червня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: