Справа № 204/1597/26
Провадження № 1-кс/204/291/26
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0001977 від 6 жовтня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0001977 від 6 жовтня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001977 від 06.10.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за підозрою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з іншими мешканцями Дніпропетровської області, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, організували протиправний механізм вивезення діючих військовослужбовців з місць дислокації для подальшого ухилення останніми від проходження військової служби. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час. Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України», Збройні Сили України є суб`єктом забезпечення національної безпеки. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Збройні Сили України», особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України. Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організував протиправний механізм перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та іншим військовим формуванням шляхом сприяння військовослужбовцям, які проходять військову службу, у самовільному залишенні військових частин та місць тимчасових дислокації військових частин у зоні бойових дій з подальшим ухиленням від військової служби. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 залучив до протиправної діяльності громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які здійснюють пошук військовослужбовців Збройних Сил України або інших військових формувань та пропонують останнім самовільно залишити військову частину або місце дислокації військових частин у зоні бойових дій з метою ухилення від військової служби. Після чого, знайшовши військовослужбовців, які погодились самовільно залишити військову частину або місце дислокації військових частин у зоні бойових дій з метою ухилення від військової служби, ОСОБА_7 спільно з іншими учасниками протиправної діяльності здійснюють вивезення військовослужбовців з місць їх дислокації (військових частин, полігонів, навчальних центрів, лікувальних закладів тощо) на транспортних засобах. Після вивезення вказаних військовослужбовців з місць їх дислокацій, ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 отримують від військовослужбовців грошову винагороду за сприяння в самовільному залишенні військової частини або місць служби. Вказані протиправні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 впливають на бойову готовність підрозділів ЗС України, які виконують заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією. Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовує для своєї протиправної діяльності транспортний засіб автомобіль марки «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) № кузова НОМЕР_2 . Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб автомобіль марки «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) № кузова НОМЕР_2 , перебуває у власності ОСОБА_7 . 19.02.2026 року в ході обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) № кузова НОМЕР_2 , виявлено та вилучено, окрім іншого, наступне: транспортний засіб автомобіль марки «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) № кузова НОМЕР_2 ; ключі від транспортного засобу вказаного вище; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . 19.02.2026 року вказані вище об`єкти визнано речовими доказами, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що зазначені предмети були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

19.02.2026 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України. Незастосування арешту щодо зазначених предметів, речей та документів, може унеможливити використання їх як доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що зазначене майно може бути втрачено, знищено, перетворено, переміщено та відчужено на користь третіх осіб. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. Враховуючи викладене, оскільки вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, підставою для накладення арешту є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, збереження речових доказів. Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання про арешт майна подано з порушенням правил підсудності та часу подання клопотання, надав письмові заперечення.

Вивчивши подане клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю за необхідне задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № від 6 жовтня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 114-1 КК України, розпочате за фактом повідомлення про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з іншими мешканцями Дніпропетровської області, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, організували протиправний механізм вивезення діючих військовослужбовців з місць дислокації для подальшого ухилення останніми від проходження військової служби. 19.02.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України. Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_7 , використовує для своєї протиправної діяльності транспортний засіб автомобіль марки «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) № кузова НОМЕР_2 .

Згідно з протоколом обшуку від 19 лютого 2026 року в період часу з 16 год. 44 хв. по 17 год. 59 хв., слідчим СВ УСБУ в Дніпропетровській області було проведено обшук автомобіля «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , після якого даний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 були вилучені.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб автомобіль марки «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) № кузова НОМЕР_2 , перебуває у власності ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2026 року, вилучений транспортний засіб, ключ від транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001977.

Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Що стосується посилань захисника на порушення часу подачі клопотання, то дані посилання є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обшук було проведено 19.02.2026 року, а клопотання подано на пошту 20.02.2026 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 168, 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_5 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0001977 від 6 жовтня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 114-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 19 лютого 2026 року під час проведення обшуку, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «BMW 435I», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) № кузова НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_7 , ключ від транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1