ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2872/25
Провадження №1-кп/477/13/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

в ході розгляду у м.Миколаєві у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 26.03.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рига, Латвія, громадянина України, освіта вища, одружений, директор ТОВ «Ніковіта», зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не судимого

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2025 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою суду від 23грудня 2025 року призначено підготовче судове засідання.

В ході підгтовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4 вважав за можливе призначити розгляд справи по суті та заявив клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк 2 місяці у період доби з 21:00 по 06:00 год., заборонивши ОСОБА_3 залишати місце свого проживання по АДРЕСА_1 та зобов`язати прибувати останнього за кожною вимогою прокурора або суду. Та покласти на обвинуваченого у відповідності до ч.5 ст.194 КПК додаткові обов`язки:

-не відлучатися із м. Миколаєва, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- не відвідувати місце розташування об`єкту реконстуркції- Воскресенську ЗОШ по вул. Горького 66, в с. Воскресенське без дозволу прокурора або суду.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених пунктами ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, щодо обрання йому запобіжного заходу заперечував, так як прокурором не доведено існування ризиків на які він посилається.

Захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду. Заперечувала проти обрання її підзахисному міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як ризики зазначені прокурором не є обгрунтованими та не відповідають дійсності.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_6 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду. З питання обрання міри запобіжного заходу посилалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Так дане кримінальне провадження підсудне Вітовському районному суду Миколаївської області.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314-317 КПК України.

Судом вирішено питання, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду. Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 у певний час доби та покладення додаткових обов`язків, яке подане прокурорм 27.01.2026 року із зазначенням ризиків таких як переховування від суду та вплив на свідків, та продовження злочинної діяльності то такі ризики прокрором не доведені так як:

- обвинуваченому ОСОБА_3 , троивалий час не обирався будь запобіжний захід, та будь яких порушень з його сторони прокурором не зафіксовано;

-щодо впливу на свідків які зазначені у клопотанні , то вони допитані у ході досудового розслідування, та за час досудового розслідування починаючи з 2021 року прокурором не надано доказів про спробу такого впливу з боку обвинуваченого.

- що до можливості переховування від суду, також прокурором не надано будь яких достовірних доказів спроби таких дій з боку обвинуваченого.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд не вважає доведеними обставини, які свідчать про продовження існування ризиків у даному кримінальному провадженні, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, що передбачені пунктами ст. 177 КПК України.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, про необхідність відмови прокурору що до обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 314-317, 369-372, 177, 183, 194, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, що внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000001 від 26.03.2021 року, призначити до судового розгляду на 11 березня 2026 року об 11 год. 00 хв.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області. До судового засідання викликати прокурора, обвинуваченого та його захисника, інших учасників судового процесу.

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України відмовити.

Ухвала в частині відмови у обранні запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1