Справа № 462/1910/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1002/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 13 жовтня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінальне провадження щодо якого здійснюється з метою його реабілітації вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_6

заявника ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України , на підставі вимог п.3 ч.1ст. 284 КПК України-закрито.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_11 відмовлено.

Згідно вироку суду, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррlе», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_3, з потерпілим ОСОБА_13 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Аррlе Iphone 7 plus 256 Gb», 18.05.2017 ОСОБА_13 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 18150 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 18.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_13 , не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Арріе», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6, з потерпілою ОСОБА_11 , запевнили останню в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 6S 64GB», 20.05.2017 ОСОБА_11 , в якості передоплати переказала грошові кошти в сумі 8700 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 20.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_15 , не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6, а в подальшому через електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 та мобільний телефон з номером НОМЕР_2 з потерпілим ОСОБА_16 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple SW 64Gb », 21.05.2017 ОСОБА_16 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 7150 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 21.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_16 , не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 з потерпілим ОСОБА_17 запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S », 21.05.2017 ОСОБА_17 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 3105 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 21.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_17 , не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_18 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S », 22.05.2017 ОСОБА_18 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 3100 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 21.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_18 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 з потерпілим ОСОБА_19 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S », 22.05.2017 ОСОБА_19 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 2790 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 22.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_19 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6, а в подальшому через мобільний телефон з номером НОМЕР_2 з потерпілим ОСОБА_20 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5С », 23.05.2017 ОСОБА_20 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 2790 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 23.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_20 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_21 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S », 23.05.2017 ОСОБА_21 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 3105 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 23.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_21 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 з потерпілим ОСОБА_22 запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S Space Gray» та навушників Apple AirPods, 24.05.2017 та 25.05.2017 ОСОБА_22 , двома частинами в якості передоплати переказав грошові кошти в загальній сумі 3105 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_14 , які в подальшому 23.05.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_22 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6, а в подальшому через мобільний телефон з номером НОМЕР_2 з потерпілим ОСОБА_23 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Xiaomi 3S Pro », 07.07.2017 ОСОБА_23 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 2800 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_24 ,, які в подальшому 07.07.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Академіка Лазаренка, 2. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_23 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6, а в подальшому через мобільний телефон з номером НОМЕР_2 з потерпілим ОСОБА_25 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Iphone», 10.07.2017 ОСОБА_25 , в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 1890 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_24 ,, які в подальшому 10.07.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Шевченка,31. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_25 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході переписки через форму зворотнього зв`язку сайту ІНФОРМАЦІЯ_6, з потерпілим ОСОБА_26 , запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», 11.07.2017 ОСОБА_26 , в якості передоплати трьома платежами переказав грошові кошти в загальній сумі 3110 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_24 ,, які в подальшому 11.07.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Шевченка,31. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_26 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_27 запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю планшету марки «Apple, 12.07.2017 ОСОБА_27 в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 6340 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_24 ,, які в подальшому 12.07.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_27 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , матеріали щодо якого виділене в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, шляхом обману, для вчинення шахрайських дій, взяли в оренду приміщення офісу, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому у 2017 році точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 створили сайт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому спеціально розмістили оголошення про продаж техніки марки «Аррle», якої в наявності не мали. В подальшому ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за вище вказаною адресою, в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_28 запевнили останнього в правдивості оголошення, та попередньо домовившись про купівлю мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S, 16.07.2017 ОСОБА_28 в якості передоплати переказав грошові кошти в сумі 3450 гривень на наданий попередньо ОСОБА_7 , банківський рахунок № НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_24 ,, які в подальшому 16.07.2017 ОСОБА_7 , зняв з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Львів вул. Виговського, 29. Після цього ОСОБА_7 , з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_12 , на контакт із ОСОБА_28 не виходили, а гроші витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

На вказаний вирок прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, яку у встановленому порядку змінив та уточнив, і в кінцевому просить вирок Залізничного районного суду м. Львова від 13.10.2025 стосовно ОСОБА_7 за ч. З ст. 190 КК України скасувати.

У зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_7 кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним і не обґрунтованим, вказує, що усі допитані потерпілі ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_23 , ОСОБА_31 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , підтвердили, що всі говорили по мобільному телефону, щодо купівлі в інтернеті з особою на ім`я ОСОБА_32 , кошти перерахували на банківську карту вказану ОСОБА_33 під час телефонної розмови, про прізвище ОСОБА_7 їм стало відомо під час розгляду справи у суді, що характерно для злочинів даної категорії, зокрема шахрайств вчинених в мережі інтернет. Вказані показання потерпілих є чіткими та послідовними, показання їх прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які пов`язанні із обставинами протиправного посягання.

Разом з цим, судом взято до уваги покази свідка ОСОБА_34 , яка є рідною тіткою ОСОБА_7 та зацікавленою особою, яка заперечила покази потерпілого ОСОБА_16 , вказавши, що його вона не знає, ніколи з ним вона не спілкувалась, жодного разу його не бачила, гроші йому в рахунок відшкодування шкоди не надавала, водночас не наведено мотивів не врахування показів потерпілого ОСОБА_16 в цій частині, що говорить про перевагу одних доказів над іншими визначене судом за його внутрішнім переконанням.

Судом досліджено долучені прокурором до матеріалів справи матеріали виокремленого кримінального провадження №60001141. Зокрема, в якості письмових доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих правопорушень судом досліджено ксерокопії заяв потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , рапорт від 30.10.2017р., запити Департаменту кіберполіції від 25.10.2017р. та відповідей на ці запити від 25.10.2017р. та від 30.10.2017р., протоколу огляду від 01.11.2017р., протоколу обшуку від 15.11.2017р., протоколу огляду предметів від 31.01.2018р, протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 31.01.2017р. з додатками. З копії протоколу огляду від 01.11.2017р. вбачається, що об`єктом огляду був обліковий запис соціальній мережні «Facebook» під іменем ОСОБА_35 . Також з копії протоколу обшуку від 15.11.2017р. вбачається, що в ході обшуку з адресою АДРЕСА_2 у місці проживання ОСОБА_9 виявлено та вилучено аркуш паперу, магнітний накопичувач, банківські картки, мобільні телефони, скретч-картки, сім картки. Відповідно до протоколу огляду від 31.01.2018р. вбачається, що об`єктом огляду був магнітний накопичувач, вилучений в ході обшуку 15.11.2017р., на якому виявлено цифрові сліди розробки інтернет сайтів ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 на яких розміщувалися оголошення про продаж техніки.

Окрім цього, відповідно до копії рапорту, в ході виконання доручення були встановлені банківські картки, які використовувались в шахрайських цілях та вказувались на сайтах ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 , з яких ОСОБА_7 знімав готівкові кошти.

Деякі потерпілі до суду не з`явилися, оскільки з часу скоєння кримінального правопорушення пройшло понад 8 років, частина з них змінила місце проживання та номера контактних телефонів, частина мешкає закордоном, потерпіла ОСОБА_11 мешкає в Сполучених Штатах Америки.

Таким чином, хоча ці документи є копіями, однак, не заважаючи на це, суд визнав такі неналежними, оскільки на думку суду вони не містять жодних прямих доказів вчинення саме ОСОБА_7 . Крім цього, судом не враховано, що матеріали провадження втрачені не з вини сторони обвинувачення.

Потерпілі ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 ,, ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. Відтак, колегія суддів постановила слухати справу за відсутності цих потерпілих, у відповідності до вимог ст. 405 КПК України, проти чого не заперечили інші учасники процесу.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась , подала апеляційному суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Колегія суддів постановила слухати справу за відсутності потерпілої, у відповідності до вимог ст. 405 КПК України, проти чого не заперечили інші учасники процесу.

Заявниця ОСОБА_9 подала апеляційному суду письмові заперечення щодо апеляційних вимог прокурора, у яких просила залишити вирок першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь головуючого, виступ прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, заявницю ОСОБА_9 та захисника - адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст.17 КПК України регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

Крім того, ст.62 Конституції України закріплено принцип, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніві щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, із яких суд відкидає докази обвинувачення. В мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, - рішення суду про виправдання ОСОБА_7 є правильним, оскільки в його основу покладено досліджені в судовому засіданні докази, у тому числі і ті, на які вказує в апеляційній скарзі прокурор, яким суд дав належну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді усіх обставин справи у їх сукупності.

Зокрема, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_7 обвинувачення, допитав безпосередньо свідків, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та показань потерпілих, жоден з допитаних не надав суду інформації про те, що саме ОСОБА_7 вчинив відносно потерпілих шахрайство, оскільки жоден із них з ним особисто не бачився, потерпілим не відомо з ким саме вони спілкувались з приводу покупки мобільних телефонів, а вказали лише на особу з іменем ОСОБА_32 , усі допитні потерпілі підтвердили, що кошти перерахували на банківську карту на ім`я ОСОБА_37 , а не ОСОБА_7 , про прізвище ОСОБА_7 їм стало відомо під час розгляду справи у суді. При цьому, покази потерпілого ОСОБА_16 спростовані показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_34 , яка повідомила, що є рідною тіткою ОСОБА_7 та повністю заперечила покази потерпілого ОСОБА_16 , вказавши, що його вона не знає, ніколи з ним вона не спілкувалась, жодного разу його не бачила, гроші йому в рахунок відшкодування шкоди не надавала. Інших доказів, які б підтверджували факт відшкодування ОСОБА_7 чи іншою особою шкоди потерпілому ОСОБА_16 суду не надано.

Факт відшкодування ОСОБА_38 шкоди, саме по собі таке відшкодування, за відсутності інших доказів, не свідчить про вчинення обвинуваченим інкриміновано діяння та не є єдиною та безумною підставою для доведення вини ОСОБА_7 .

Також нічим не підтверджений факт відшкодування ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_19 вартості мобільного телефону в розмірі 340 грн.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, що врегульовано ст. 84 КПК України.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Прокурором долучено витяг з ЄРДР від 29.03.2018 року, який долучено з виокремленими матеріалами, відповідно до якого 29.03.2018 року у Залізничний ВП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника поліції, проте, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002717 від 27.06.2017 було встановлено, що невстановлена слідством особа за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 із використанням електронно-обчислювальної техніки вчинила шахрайські дії.

Відповідно до рапорту слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_39 від 29.03.2018р., який долучено з виокремленими матеріалами, встановлено, що ОСОБА_7 було оголошено про підозру, а саме що ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, з невстановленою слідством особою, шляхом обману заволодів чужим майном, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Надаючи оцінку зазначеним документам, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги зазначені докази, оскільки такі, за відсутності інших доказів у справі, не підтверджують факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та не є процесуальними джерелами доказів ( постанова ВС/ККС у справі № 761/28347/15-к від 09.09.2020).

Згідно з постановою від 29.03.2018 року про виокремлення матеріалів досудового розслідування, здійснено виокремлення з матеріалів кримінального провадження№0002717 матеріали з приводу вчинення ОСОБА_7 шахрайських дій із використанням незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, в кримінальне провадження № 0001141 від 29.03.2018 року. Зокрема, виокремленню підлягають клопотання про проведення обшуку, ухвала про надання дозволу на проведення обшуку, протоколи обшуку, протоколи огляду та визнання речовим доказом, висновок комп`ютерно-технічної експертизи, протоколи допиту свідка, протоколи одночасного допиту осіб, роздруківки по банківських рахунках та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001141 від 29.03.2018 року.

В якості письмових доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих правопорушень судом першої інстанції було досліджено надані прокурором ніким не завірені ксерокопії заяв потерпілих ОСОБА_40 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , рапорту від 30.10.2017р., запитів Департаменту кіберполіції від 25.10.2017р. та відповідей на ці запити від 25.10.2017р. та від 30.10.2017р., протоколу огляду від 01.11.2017р., протоколу обшуку від 15.11.2017р., протоколу огляду предметів від 31.01.2018р., рапорту без дати та номеру, протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 31.01.2027р. з додатками.

Із копій заяв потерпілих вбачається, що такі просили прийняті міри до невідомої їм особи, яка шахрайським способом заволоділа їхніми коштами.

Із копії рапорту від 30.10.2017р., запитів та відповідей вбачається, що провайдером ТОВ «Фрінет» було надано відповідь, що запитувані ІР адреси закріплені за абонентом ОСОБА_9 .

Із копії протоколу огляду від 01.11.2017р. вбачається, що об`єктом огляду був обліковий запис соціальній мережні «Facebook» під іменем ОСОБА_35 , перейшов за посиланням нічого не виявлено.

Із копії протоколу обшуку від 15.11.2017р. вбачається, що в ході обшуку з адресою АДРЕСА_2 у місці проживання ОСОБА_9 було виявлено та вилучено аркуш паперу, магнітний накопичувач, банківські картки, мобільні телефони, скретч-картки, сім картки.

Із копії протоколу огляду від 31.01.2018р. вбачається, що об`єктом огляду був магнітний накопичувач, вилучений вході обшуку 15.11.2017р., було виявлено цифрові сліди розробки інтернет сайтів ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до копії рапорту, в ході виконання доручення були встановлені банківські картки, які використовувались в шахрайських цілях та вказувались на сайтах ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_9.

На переконання колегії суддів, дані копії не містять жодних прямих доказів вчинення саме ОСОБА_7 інкримінованих діянь. При цьому, у жодній із заяв потерпілі не вказували безпосередньо на ОСОБА_7 як на особу, яка заволоділа їхніми коштами.

З наявного в матеріалах справи Висновку робочої групи службової перевірки від 05.04.2021 року встановлено, що прокурором в судовому засіданні 16.10.2018 року (суддя ОСОБА_41 ) було долучено матеріали досудового розслідування в 3-х томах для дослідження характеризуючих даних. Згідно журналу розгляду судових справ суддею ОСОБА_42 , є відмітка про здачу справи до канцелярії суду, проте відсутні відомості щодо кількості томів. У зв`язку з тим, неможливо перевірити, відслідкувати, з`ясувати місце знаходження матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_7 в 3-х томах (а.с. 20 т4). Вказані факти також знайшли своє відображення при проведенні повторної службової перевірки, за результатами якої складений висновок від 26.01.2024р. ( а.с. 141 т. 5).

Судом неодноразово роз`яснювалось учасникам кримінального провадження право звернутись із клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, однак і прокурор, і інші учасники провадження таким правом не скористались, клопотання про відновлення втрачених матеріалів суду не подали.

Частиною 3 ст.99 КПК України передбачено, що сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа. Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Сторона зобов`язана надати іншій стороні можливість оглянути або скопіювати оригінали документів, зміст яких доводився у передбаченому цією статтею порядку. Документ-доказ повинен відповідати вимогам належності і допустимості (ст. 84 КПК). У документі мас бути вказане конкретне джерело відомостей про обставини і факти, що підлягають доказуванню з тим, щоб у випадку необхідності його можна було перевірити процесуальним шляхом.

У разі надання копій документів , засвідчення таких повинно відповідати п. 5.27 Національного стандарту України - Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації ( Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003), затверджений наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

Відповідно до ч. 5 ст. 99 КПК України, для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо: 1) оригінал документа втрачений або знищений, крім випадків, якщо він втрачений або знищений з вини потерпілого або сторони, яка його надає; 2) оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур; 3) оригінал документа знаходиться у володінні однієї зі сторін кримінального провадження, а вона не надає його на запит іншої сторони.

Враховуючи, відсутність оригіналів матеріалів досудового розслідування та неможливість станом на сьогодні встановити їх місцезнаходження, що підтверджено двома висновками службових перевірок, а також, враховуючи те, що усі надані стороною обвинувачення ксерокопії документів належним чином не завірені, суд першої інстанції дійшов вірного переконання про невідповідність таких матеріалів вимогам ст. 85 КПК України, а, відтак, згадані докази правомірно і підставно визнано недопустимими.

На переконання колегії суддів, долучені прокурором в якості письмових доказів матеріали виокремленого провадження, такі докази не відповідають критеріям належності та допустимості, а, відтак, не можуть братися до уваги.

Відповідно до загальних принципів судочинства визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може ґрунтуватися тільки на переконливих та безспірних доказах.

Водночас, обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до пунктів 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно з пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Таким чином, з урахуванням викладеного, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що прокурором не надано в суді такої сукупності достовірних доказів, отриманих з додержанням законодавства, достатніх для безспірного висновку про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, а судом вичерпано заходи по їх здобуттю.

Приймаючи судове рішення, колегія суддів бере до уваги і те, що сторона обвинувачення - прокурор під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, маючи свободу у наданні доказів, доведення їх переконливості перед судом, який зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює учасникам судового провадження умови для реалізації ними повноважень, поза розумним сумнівом не довели вину ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190 КК України. Тому доводи прокурора про неповноту судового розгляду визнаються такими, що не ґрунтуються на приписах КПК України, відхиляються.

При цьому колегія суддів бере до уваги і приписи ст. 17 КПК України, які регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

З огляду на те, що прокурор не вказує у чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів доводи апелянта у цій частині також відхиляє.

Тобто, у зв`язку із недоведеністю вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, суд першої інстанції законно і обгрунтовано постановив виправдувальний вирок.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування вироку суду, так як є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора задоволенню не підлягають, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 13 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190 КК України залишити без змін , а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення.

Касаційна скарга на рішення суду може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4