Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
758/8047/25: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 02.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Дата набрання законної сили: 26.03.2026
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа 758/8047/25 Головуюча в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3883/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатки ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 квітня 2026 року із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 грн та в разі її внесення, покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не припинили свого існування, а саме ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Судом при вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано характер та тяжкість злочинів, які інкриміновано ОСОБА_8 , вік та стан здоров`я обвинуваченого, яке погіршилося, зі слів обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, зважаючи на те, що провадженню перебуває на стадії судового розгляду, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою. Також вказав, що визначення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, захисниця подала на неї апеляційну скаргу, у якій вказала на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування апеляційної скарги захисниця зазначила, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, саме клопотання не містить посилання на матеріали, які обґрунтовують наявність відповідних ризиків, а в судовому засіданні докази щодо наявності ризиків до клопотання не додавались і суддею не досліджувались. Окрім того, судом не враховано, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання та низку хронічних хвороб, відповідно до відповіді з Державної установи «Київський слідчий ізолятор», у зв`язку з незгодою з ухваленим рішенням суду, обвинувачений перебуває на голодуванні. На думку захисниці, стадія призначення справи до судового розгляду свідчить про суттєве зменшення ризиків, що дає підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження найтяжчого запобіжного заходу, скасування оскаржуваної ухвали та застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, і у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України. Просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисниці, яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила скаргу задовольнити;

обвинуваченого, який подану апеляційну скаргу захисниці підтримав, підтвердив її доводи та просив скаргу задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисниці, вважав її доводи необґрунтованими та просив залишити її без задоволення, а ухвалу без змін;

вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисниці не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також інші обставини кримінального провадження. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим, суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Посилання в апеляційній скарзі захисниці на дані, які характеризують обвинуваченого, а саме на міцність його соціальних зв`язків є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність вказаних даних не може саме по собі свідчити про наявність таких обставин, які зможуть усунути існуючі ризики.

Крім того, наявність у обвинуваченого хронічних хвороб не є виключною обставиною для неможливості його перебування під вартою, оскільки згідно з Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14 червня 2019 року, в СІЗО організовується медичне обслуговування, для чого на її території функціонує медична частина, яка забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим, яка включає консультацію медичного працівника, діагностику і лікування захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги, а також за потреби ув`язненим надається екстрена медична допомога у закладах охорони здоров`я.

Апеляційна скарга захисниці не містить доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченого від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченого із урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду. Із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставин його вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачений тримається під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинуваченого від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення військового стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинуваченого від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатки ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 18 квітня 2026 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...