Справа № 287/691/26
провадження 1-кс/287/97/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , вивчивши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000235 від 30.09.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000235 від 30.09.2025.

Клопотання обґрунтовується тим, що 24 квітня 2026 року проведено обшук автомобіля, який належить громадянці ОСОБА_4 . У ході проведення вказаної слідчої (розшукової) дії було виявлено та вилучено предмети і речовини, які можуть мати значення для досудового розслідування, а саме: дві банківських карти «ПриватБанк» за номером № НОМЕР_1 Visa, та № НОМЕР_2 Master Card, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору та автомобіль марки «КІА» моделі «SOUL», д.н.з « НОМЕР_3 ».

Дві банківськіх карти «ПриватБанк» за номером № НОМЕР_4 , та № НОМЕР_2 Master Card, мобільний телефон моделі Samsung>> чорного кольору та автомобіль марки «КІА» моделі «SOUL» д.н.з « НОМЕР_3 », які вилучені під час проведення обшуку автомобіля громадянина ОСОБА_4 , визнано речовим доказом.

Дослідивши зміст клопотання та наявну інформацію щодо руху справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, що посвідчують право власності на майно, що належить арештувати.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У порушення означених норм КПК України, до клопотання не долучено документи, що посвідчують право власності на автомобіль марки «КІА» моделі «SOUL», д.н.з « НОМЕР_3 ».

Більше того, слідчий у клопотанні зазначає, що 24 квітня 2026 року проведено обшук автомобіля, у ході якого виявлено та вилучено предмети, які у подальшому визнані речовими доказами. Однак, до клопотання не долучено копію протоколу обшуку автомобіля від 24.04.2026 та постанову про визнання речовими доказами.

У зв`язку з недодержанням вимог кримінального процесуального закону до змісту та додатків клопотання, а саме відсутністю документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб, а також ненаданням копії протоколу обшуку від 24.04.2026 та постанови про визнання вилученого майна речовими доказами, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити обґрунтованість доводів сторони обвинувачення.

За таких обставин подане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, що унеможливлює його розгляд по суті та прийняття законного й обґрунтованого рішення щодо накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України клопотання підлягає поверненню прокурору із встановленням строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1