Справа № 138/447/26
Провадження №:1-кс/138/146/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність працівників Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана вище скарга. Скарга мотивована тим, що 20.01.2026 скаржником подано до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області та Могилів-Подільської окружної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. У вказаній заяві містяться усі необхідні відомості про вчинення кримінального правопорушення. Заявника про внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР у передбачений законом строк повідомлено не було, у зв`язку з чим вона 09.02.2026 звернулась до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області та на адресу СТОВ «Україна-1» надійшла відповідь в якій зазначено, що за викладеними у заяві скаржника обставинами проводиться перевірка, відомості до ЄРДР не вносились.

Зважаючи на викладене, скаржник просила слідчого суддю зобов`язати посадових осіб Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 20.01.2026 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.190, ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Лише якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як слідує із змісту скарги 20.01.2026 ОСОБА_2 звернулась до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень передбаченого ч.3 ст.190, ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.214 ЦПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, десятиденний строк на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області розпочався 21.01.2026 та закінчився 31.01.2026. Разом з тим, скаржник звернувся до суду із даною скаргою лише 17.02.2026.

Слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що ч.1 ст.304 КПК України не пов`язує початок перебігу строку на подання скарги на бездіяльність з моменту отримання відповідної відповіді листа, а лише у випадку оформлення рішення у виді постанови такий строк розпочинається з моменту отримання такої, однак постанова з приводу внесення відомостей до ЄРДР не виноситься згідно положень КПК. Тобто у випадку заяви про вчинення злочину відділ поліції може лише вчинити дію щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР, або в разі зворотнього фактично допустити бездіяльність.

Пунктом 3 частини 2 статті 304 КПК України чітко визначено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230). Зокрема, обов`язковому дотриманню підлягає застосування процесуальних повноважень вищими судовими інстанціями з позицій передбачуваності (прогнозованості) з точки зору учасників справи (рішення у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 41, «Мельник проти України», заява № 23436/03, п. 26).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Скаржник у своїй скарзі не порушує питання поновлення строку на подання скарги.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя дійшла висновку, що оскільки скаржник подав скаргу з пропущенням встановленого ч.1 ст.304 КПК України строку на подання скарги на бездіяльність слідчого та не порушує питання щодо поновлення цього строку, то таку скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись ст. 214, 303-304, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність працівників Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1