Вирок

Іменем України

Справа № 712/1091/25

Номер провадження 1-кп/712/329/26

05 березня 2026 Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючий судя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001286 від 10.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, військовослужбовця призваний за мобілізацією, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28 32, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.12.2024, близько 16 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після того як офіцер мобілізаційного відділення вказаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки лейтенант ОСОБА_6 , який у розумінні положень ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальником за військовим званням для військовослужбовців рядового складу, в тому числі по відношенню до солдата ОСОБА_5 , усно довів наказ начальника вказаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_7 від 09.12.2024 № 360, який у розумінні положень ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальником за військовим званням для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу, в тому числі по відношенню до солдата ОСОБА_5 , відповідно до якого, солдат ОСОБА_5 повинен вибути для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , незважаючи не те, що зазначений наказ не суперечив чинному законодавству, не був пов`язаним з порушенням прав та свобод солдата ОСОБА_5 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього, та був доведений до нього уповноваженою на те особою, встановленим порядком, за надуманими підставами, відкрито, усно відмовився виконувати вказаний наказ, що призвело до підриву дисципліни підрозділу та зниження рівня бойової готовності військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 402 КК України визнав повністю. Пояснив, що факти викладені в обвинувальному висновку відповідають дійсності.

Вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом аналізу під час судового розгляду.

Зокрема, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, які показали:

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 він проходить військову службу з 14.11.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу за мобілізацією був призваний ОСОБА_5 . Відповідно до даного наказу, солдат ОСОБА_5 у складі команди НОМЕР_1 , яка складалася з 3 осіб направляється до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 та 09.12.2024 повинен був вибути до вказаної військової частини для проходження військової служби. Однак, 10.12.2024 близько 16 години 35 хвилин під час доведення ОСОБА_5 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 360 від 09.12.2024останній категорично відмовився виконувати даний наказ (мотивуючи свою відмову незгодою з висновком ВЛК) та вибувати до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 відмовився. Після чого він роз`яснив йому наслідки такої відмови та попередив про кримінальну відповідальність, після чого ОСОБА_5 своєї думки не змінив та вказаний наказ не виконав. Вказана відмова була зафіксована ОСОБА_9 за допомогою боді-камери;

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що проходить військову службу за призовом за мобілізацією з 12.08.2024, на посаді офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 . До його посадових обов`язків входить відбір, призов та направлення для проходження військової служби громадян України. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 360 від 09.12.2024 на військову службу за мобілізацією був призваний ОСОБА_5 . Відповідно до даного наказу, солдат ОСОБА_5 у складі команди НОМЕР_1 , яка складалася з 3 осіб направляється до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 та 09.12.2024 повинен був вибути до вказаної військової частини для проходження військової служби. Однак, 10.12.2024 близько 16 години 35 хвилин під час доведення ОСОБА_5 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 останній категорично відмовився виконувати даний наказ (мотивуючи свою відмову незгодою з висновком ВЛК) та вибувати до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 відмовився. Після чого вказаній особі він особисто роз`яснив наслідки такої відмови та попередив про кримінальну відповідальність, після чого ОСОБА_5 своєї думки не змінив та вказаний наказ не виконав. Вказані обставини зафіксовані головним сержантом ОСОБА_9 за допомогою боді-камери, також під час вказаної відмови був присутній молодший лейтенант ОСОБА_8 ;

-допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 суду показав, що проходить військову службу 24.02.2022 у ІНФОРМАЦІЯ_5 . До його посадових обов`язків входить робота щодо комплектування особового складу та інше відповідно до посадової інструкції. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 360 від 09.12.2024на військову службу за мобілізацією був призваний ОСОБА_5 . Відповідно до даного наказу, солдат ОСОБА_5 у складі команди НОМЕР_1 , яка складалася з 3 осіб направляється до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 та 09.12.2024 повинен був вибути до вказаної військової частини для проходження військової служби. Однак, 10.12.2024 близько 16 години 35 хвилин під час доведення ОСОБА_5 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 360 від 09.12.2024 останній категорично відмовився виконувати даний наказ (мотивуючи свою відмову незгодою з висновком ВЛК) та вибувати до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 відмовився. Після чого вказаній особі ОСОБА_10 роз`яснив наслідки такої відмови та попередив про кримінальну відповідальність, після чого ОСОБА_5 своєї думки не змінив та вказаний наказ не виконав. Вказана відмова була зафіксована мною за допомогою боді-камери, також під час вказаної відмови був присутній молодший лейтенант

ОСОБА_8 езважаючи на визнання вини обвинуваченим зач. 4 ст. 402 КК України, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується також і письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 10.12.2024, згідно якого солдат ОСОБА_5 відмовився виконати наказ на переміщення до ВЧ НОМЕР_1 (т.1 а.м.к.п.3);

- військовим квитком Серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 ( т.1 а.м.к.п. 76-78);

- обліковою карткою ОСОБА_5 ( т.1 а.м.к.п. 80)

- карткою № 1458/3 обстеження та медичного огляду ОСОБА_5 , згідно якої останній визнаним придатним (т.1 а.м.к.п. 81);

- довідкою № 6743 ВЛК, згідно якої ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби (т.1 а.м.к.п. 82);

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.12.2024, згідно якого ОСОБА_11 призваний за мобілізацією до команди НОМЕР_1 (т.1 а.м.к.п. 83);

- заявою ОСОБА_5 від 10.12.2026, згідно якої останній відмовився від мобілізації у зв`язку з тим, що не погоджується з рішенням ВЛК (т.1 а.м.к.п. 84);

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про винність ОСОБА_12 .

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у: непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене - ч. 4 ст. 402 КК України. Також судом встановлено, що ОСОБА_5 перерахував кошти в сумі 50000 грн. на спеціальний рахунок на підтримку ЗСУ «Підтримай Третю штурмову» БО БФ, що підтверджується квитанцією ПриватБанк від 19.02.2026. Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обгрунтовності та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Відповідно до ст. 50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнанної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду підтвердив позицію судів нижчих інстанцій про визнання обставиною, що пом`якшує покарання, перерахування коштів, на підтримку Збройний Сил України. Суд дійшов висновку, що врахування такої обставини під час призначення покарання відповідає вимогам закону. Постанова ККС ВС від 19 липня 2023 року у справі № 442/2407/22 (провадження № 51-2963км23). Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, перерахування коштів на підтримку ЗСУ.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_5 до вчиненого, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, фактично визнав всі обставини справи, перерахував кошти на рахунок на підтримку ЗСУ, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі із застосуванням покарання у вигляді без позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2024 (протокол затримання 10.12.2024) ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 60560грн., 13.12.2024 ОСОБА_5 звільнений з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням застави, ітому цей час попереднього ув`язнення необхідно зарахувати в строк відбуття покарання з перерахуванням, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України.

Частиною 11 статті 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За час дії відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось.

Таким чином, суд дійшов висновку про повернення застави, внесеної ОСОБА_13 12.12.2024 за ОСОБА_5 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 у термін попереднього ув`язнення з 10.12.2024 по 13.12.2024включно з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України.

Заставу в сумі 60 560 грн., внесену ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_5 (згідно платіжної інструкції АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 2P98-TX6M-0A64-5K73 від 12.12.2024) на рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області повернути ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особам які знаходяться під вартою, з моменту отримання повного тесту вироку.

Головуючий: ОСОБА_1