Номер провадження: 11-сс/813/272/26
Справа № 496/8392/25 1-кс/496/2254/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської обл. від 26.12.2025 про відмову у накладенні арешту на майно у к/п №0000255 від 17.12.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000255 від 17.12.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання начальника СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 про накладення арешту на майно. Постановлено негайно повернути за належністю, виявлені та вилучені під час обшуку, який проведено 22.12.2025 в період часу з 15 год. 04 хв. по 15 год. 23 хв., за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Маяки вул. Річна, буд. 28-А, а саме - човен з бортовим номером НОМЕР_1 , оснащений мотором «Хонда-70», який на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у користуванні приватного підприємства «Дністер», , директор ОСОБА_10 .

Обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя зауважив що у вказаному кримінальному провадженні про підозру нікому не повідомлено. Крім того, в клопотанні відсутні докази, в тому числі фото, відео, щодо промислового лову риби, про який зазначено в клопотанні дізнавача, на фото, що додано до протоколу неможливо встановити особу ОСОБА_9 , який відповідно суднового білету МА № 005153 є власником човна ЯОД 2799. Відтак, накладання арешту на майно особи, яка не стосується кримінального провадження, може призвести до порушення її речових прав, а також призведе до порушення робочого процесу ПП «Дністер», яким відповідно до договору підряду від 16.06.2025 здійснюється вилов живих біоресурсів з використанням плавзасобу - човна ЯОД 2799.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи з таких підстав:

- човен з бортовим номером ЯОД 2799, оснащений мотором «Хонда-70» є знаряддям вчинення злочину, який безпосередньо використовувався для вилову водних біоресурсів, та підпадає під ознаки майна, яке може бути предметом спеціальної конфіскації. Постановою дізнавача від 17.12.2025 зазначений човен був визнаний речовим доказом;

- повернення човна особі, причетність якої до вчинення кримінального проступку перевіряється органом досудового розслідування створює реальні ризики його приховування, відчуження, пошкодження або знищення та подальшого використання для вчинення аналогічних правопорушень;

- без накладення арешту орган досудового розслідування позбавляється можливості забезпечити проведення необхідних судових експертиз, що має істотне значення для доведення об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України;

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.12.2025 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання дізнавача про арешт човна з бортовим номером ЯОД 2799, оснащений мотором «Хонда-70».

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги у повному обсязі та просила її задовольнити, натоміть представник власника майна ОСОБА_7 заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання дізнавача про арешт майна, зазначених вимог закону дотримався з огляду на наступне.

Пунктом 7 ч. 2 ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. проводиться досудове розслідування у к/п №0000255 від 17.12.2025 за ч. 1 ст. 249 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вказане кримінальне правопорушення стало повідомлення на спец-лінію 102, а саме 16.12.2025 до чергової частини ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. про те, що на території Нижньодністровського національного природнього парку на околиці с. Маяки (46.39537-30.19384) на річці Дністер виявлено невідомого чоловіка, який здійснював вилов живих ресурсів за допомогою забороненого знаряддя для лову.

Також, в ході досудового розслідування допитано в якості свідків гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_12 , які повідомили, що під час здійснення природоохоронних заходів щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в межах акваторії території Нижньодністровського національного природного парку було здійснено виїзд від гирла річки Глибокий Турунчук до протоки Кілери.

У ході заходів було помічено човен з бортовим номером ЯОД 2799. Під час наближення до зазначеного човна було опізнано одного з чоловіків, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Наблизившись до них, було поставлено запитання: « ОСОБА_13 , на якій відстані ти знаходишся?», на що він відповів 600 метрів. Після цього було поставлено запитання: «Чи згоден ти з тим, що порушив правила здійснення промислу?».

У відповідь на це вказана особа різко збільшила швидкість руху човна та зникла у невідомому напрямку. Після цього було здійснено тралення, в результаті якого з водойми було витягнуто сітку промислового лову з біркою № 0072443.

Згідно рапорту ст. інспектора сектору водної поліції ОРУП №2 ОСОБА_14 , встановлено, що човен з бортовим номером ЯОД 2799, знаходиться на території причалу за адресою: Одеська обл., Одеський р-н., с. Маяки вул. Річна, буд. 28-А.

Відповідно до інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна встановлено, що причал який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки вул. Річна, буд. 28-А, яка на праві власності належить приватному підприємству «Дністер», , директор ОСОБА_15 .

Метою накладення арешту органом досудового розслідування було визначено збереження речових доказів.

В той же час, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого з приводу відсутності підстав для накладення арешту на зазначене майно з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати, серед іншого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Разом з цим, диспозиція ч. 1 ст. 249 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

При цьому, з моменту внесення відомостей до ЄРДР, а саме 17.12.2025 та вилучення зазначеного вище майна, органом досудового розслідування достовірно не встановлено суму заподіяних незаконним промислом збитків.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновки слідчого судді відносно того, що відомості у витягу ЄРДР не містять у собі інформації про ОСОБА_9 , як особи, що здійснювала вилов, а також не зазначено, що вилов здійснювався на човні. Також до клопотання не додані документи щодо права власності на човен з бортовим номером НОМЕР_1 .

У цьому контексті апеляційний суд зауважує, що наявність постанови про визнання човна речовим доказом безумовно не свідчить про його відповідність критеріям ст. 98 КПК України.

Окрім того, відомостей про проведення огляду або будь-яких експертиз човна з бортовим номером ЯОД 2799 та їх результатів матеріали клопотання не містять.

Також апеляційний суд враховує скорочені строки досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків та ту обставину, що про підозру у вказаному кримінальному провадженні на станом на теперішній час нікому не повідомлено, всупереч доводів прокурора про встановлення особи ОСОБА_9 , як особи, яка імовірно вчинила кримінальний проступок.

Відтак, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_9 , та яке використовується ПП «Дністер» необґрунтовано порушує право власності та потреби кримінального провадження не виправдовують таке втручання у права власників.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської обл. від 26.12.2025 про відмову у накладенні арешту на майно у к/п №0000255 від 17.12.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16