ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/956/2026 У Х В А Л А
25.02.2026р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше судимої, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
02.01.2026р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України. Згідно повідомлення, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи вагітною, не маючи бажання та намірів виховувати, піклуватися та забезпечувати належні соціальні, побутові умови проживання для своєї малолітньої дитини, усвідомлюючи та достовірно розуміючи протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою зі співмешканцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом використання підневільного стану дитини, спричиненого неможливістю розуміти значення вчинених стосовно неї дій в силу віку, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді порушення першочергового права дитини на зростання та виховання в рідній сім`ї, неконтрольованого перебування дитини у розпорядженні сторонніх осіб, мета яких на заволодіння дитиною для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суттєвого значення не мала, маючи умисел на отримання прибутку, знаходячись у м. Миколаїв (точний час та місце органом досудового розслідування не встановлено), всупереч моральним принципам, вирішила підшукати особу для здійснення незаконної угоди купівлі-продажу за грошову винагороду, об`єктом якої мала стати її новонароджена дитина.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, переслідуючи корисливі мотиви ОСОБА_7 , 21.11.2025 о 10 год. 42 хв., знаходячись біля КНП Миколаївської міської ради «Пологовий будинок № 3», розташованого за адресою: вул. Київська, 3 у м. Миколаєві, зустрілася із ОСОБА_9 , яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів, де повідомила останній про готовність продати свою новонароджену дитину. У подальшому, в період із 10 год. 46 хв. до 11 год. 03 хв. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 направилися на територію парку «Ліски», розташованого неподалік Миколаївської обласної лікарні за адресою: вул. Київська, 3, у м. Миколаєві, де знаходячись біля «шахматного павільйону» отримала авансову суму за продаж своєї дитини в розмірі 5000 гривень, про що написала письмову розписку.
У подальшому, 22.11.2025 в період часу з 10 год. 45 хв. по 10 год. 56 хв., за адресою: м. Миколаїв вул. Вадима Благовісного 8/7, у сквері ім. Шевченка, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрілися із ОСОБА_9 , яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів, де під час зустрічі ОСОБА_8 , який зі слів ОСОБА_7 є батьком ненародженої на той момент дитини, отримав авансову суму за продаж дитини в розмірі 3000 гривень, про що написав письмову розписку.
Доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на продаж своєї новонародженої дитини, ОСОБА_7 02.01.2026 приблизно о 13:10 год., знаходячись неподалік КНП Миколаївської міської ради «Пологовий будинок № 3», розташованого за адресою: вул. Київська, 3, у м. Миколаєві, являючись матір`ю дитини жіночої статі, яка народилась 01.01.2026, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , нехтуючи положеннями ч. 2 ст. 16, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, які регламентують заборону свавільного або незаконного втручання у здійснення права дитини на особисте і сімейне життя, а також обов`язки батьків із питань виховання, всупереч нормам ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до яких виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, яка має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку, передала у розпорядження ОСОБА_9 свою дитину жіночої статі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримавши за це грошові кошти у сумі 10 000 тисяч доларів США.
02.01.2026р. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.01.2026р. щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.03.2026р. включно, із можливістю звільнення з-під варти у разі внесення застави в сумі 332 800 грн. та покладенням обов`язків з`являтися за кожною вимогою слідчого прокурора на весь час досудового розслідування, а також на строк до 02.03.2026р. у вигляді: повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку, не виїжджати за межі м. Миколаєва.
Слідчий звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 на 60 днів.
В обґрунтування клопотання зазначено, що для завершення досудового розслідування необхідно: отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи; розсекретити та долучити до провадження матеріали НСРД; на підставі отриманих доказів вирішити питання про остаточну кваліфікацію дії підозрюваної; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження інформацію зі служби у справах дітей; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України; скласти та направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Між тим ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, залишилися й на даний час.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник та підозрювана заперечили проти задоволення клопотання з огляду на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, який є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, за яке санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Така підозра є обґрунтованою та підтверджується протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , від 17.11.2025, 21.11.2025, 22.11.2025; протоколом НСРД від 21.11.2025, про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколом НСРД від 22.11.2025, про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколами НСРД від 27.11.2025 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи; власними поясненнями підозрюваної в судовому засіданні з розгляду клопотання про обрання їй запобіжного заходу; матеріалами кримінального провадження у сукупності.
При обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою; зухвалий характер кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, пов`язаного із торгівлею новонародженою дитиною, в умовах воєнного стану в Україні; взято до уваги особу підозрюваної, яка не працює, не має легальних джерел прибутку, в якості заробітку обрала злочинну діяльність; зважаючи на те, що підозрювана засуджена 10.03.2025р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України, окрім того самостійно злочинну діяльність не припинила, поки не була затримана працівниками правоохоронного органу, що свідчить про її стійку антисоціальну поведінку; з огляду на те, що підозрюваній відомі особи свідків у даному кримінальному провадженні; враховано початкову стадію досудового розслідування, за такого були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення
На даний час зазначені ризики продовжують існувати та з урахуванням стадії досудового розслідування суттєво не зменшились, що є підставою до продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю звільнення під заставу на підставах та умовах, визначених в ухвалі слідчого судді від 05.01.2026р. про обрання запобіжного заходу. При цьому підстав до зменшення розміру застави на даний час не встановлено.
Керуючись ст.ст. 183, 199 КПК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 22.04.2026р. включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1