Справа № 333/1228/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження №0000089 від 15.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Знам`янка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення судово-психологічної експертизи комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозапису, на вирішення якої поставити наступні питання: які психологічні особливості має процес мовлення ОСОБА_6 (зокрема, щодо обставин та співучасників вчинення кримінального правопорушення, участі ОСОБА_3 ) за матеріалами відеозапису слідчої дії - обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , проведеного за участі ОСОБА_6 ? Яка психологічна характеристика комунікативної діяльності ОСОБА_6 у процесі мовлення (зокрема, щодо обставин та співучасників вчинення кримінального правопорушення, участі ОСОБА_3 ), під час проведення за участі ОСОБА_6 слідчої дії - обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 ? Чи наявні у поведінці ОСОБА_6 психологічні особливості, що властиві для самостійного, несамостійного мовлення (зокрема, щодо обставин та співучасників вчинення кримінального правопорушення, участі ОСОБА_3 ), під час проведення за участю ОСОБА_6 слідчої дії - обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 ? Чи є у відеозаписі обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , проведеного за участю ОСОБА_6 , ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які приймали участь у проведенні даної слідчої дії? Чи є у відеозаписі обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , проведеного за участю ОСОБА_6 , ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку інших осіб (наприклад, оперативними працівниками перед проведенням даної слідчої дії)? Які психологічні особливості має процес мовлення ОСОБА_7 (зокрема, щодо обставин та співучасників вчинення кримінального правопорушення, участі ОСОБА_3 ) за матеріалами відеозапису слідчої дії - обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , проведеного за участі ОСОБА_7 ? Яка психологічна характеристика комунікативної діяльності ОСОБА_7 у процесі мовлення (зокрема, щодо обставин та співучасників вчинення кримінального правопорушення, участі ОСОБА_3 ), під час проведення за участі ОСОБА_7 слідчої дії - обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 ? Чи наявні у поведінці ОСОБА_7 психологічні особливості, що властиві для самостійного, несамостійного мовлення (зокрема, щодо обставин та співучасників вчинення кримінального правопорушення, участі ОСОБА_3 ), під час проведення за участю ОСОБА_7 слідчої дії - обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 ? Чи є у відеозаписі обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , проведеного за участю ОСОБА_7 , ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які приймали участь у проведенні даної слідчої дії? Чи є у відеозаписі обшуку 07.09.2022 автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , проведеного за участю ОСОБА_7 , ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку інших осіб (наприклад, оперативними працівниками перед проведенням даної слідчої дії)? Проведення експертизи просив доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 801, м. Дніпро, 49000).

Клопотання обгрунтовано таким. За обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи на посаді начальника сектору дізнання БП № 1 Василівського РУП ГУІ-Ш в Запорізькій області, діючи як «Організатор», умисно, з корисних мотивів, у складі утвореної ним організованої групи, залучив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та які в свою чергу залучили ОСОБА_8 , після чого від реалізації свого злочинного плану одержали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду на загальну суму 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США (що в еквіваленті в національній валюті України становить 127 990, 1 грн.) за вплив на прийняття рішення невстановленою слідством особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо швидкого та безперешкодного включення транспортних засобів до складу колони для виїзду 28.07.2022 та 10.08.2022 на тимчасово непідконтрольну територію та за забезпечення подальшого формального огляду даних транспортних засобів представниками Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Крім того, ОСОБА_3 , дотримуючись розробленого плану діяльності організованої групи, згідно із заздалегідь обумовленим розподілом ролей, за участі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , одержали від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 30 ООО (тридцять тисяч) гривень за вплив на прийняття рішення невстановленою слідством особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо швидкого та безперешкодного включення транспортного засобу до складу колони для виїзду 09.08.2022 на тимчасово непідконтрольну територію та за забезпечення подальшого формального огляду даного транспортного засобу представниками Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Допитані у засіданні 03.04.2025 у якості свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали суду, що відмовляються від наданих слідчому під час досудового розслідування показів, у яких вони викривали злочинну діяльність «Організатора» злочинної схеми - поліцейського ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що такі покази було надано під психологічним тиском працівників правоохоронного органу.

Як повідомили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду, дійсно ОСОБА_11 на авторинку по вул. Оріхівське шосе у м. Запоріжжя підшукував людей, які були згодні заплатити гроші за пришвидшення виїзду на тимчасово окуповану територію, за допомогою месенджера відправляв фотографії заявок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак далі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відправляли ці заявки не ОСОБА_3 , а чоловікові на ім`я ОСОБА_12 . Після «позитивного» вирішення питання, ОСОБА_11 забирав у людей гроші, передавав їх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які далі передавали їх ОСОБА_12 . Роль «Організатора» у злочинній схемі відігравав ОСОБА_12 , а ОСОБА_3 не причетний до цієї злочинної діяльності.

Щодо психологічного тиску працівників правоохоронного органу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили суду наступне. А саме, 07.09.2022 під час проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіля, який використовував ОСОБА_6 - марки ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , припаркованого біля вищевказаного будинку, двоє співробітників правоохоронного органу, ймовірно СБУ, обличчя яких були закриті «балаклавами», здійснили на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 психологічний тиск, погрожуючи, що відвезуть їх у лісосмугу, та їм, а також вагітній дружині ОСОБА_6 буде «погано», якщо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не погодяться надати покази, що організатором їх злочинної діяльності був поліцейський ОСОБА_13 , а не невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_12 , та саме ОСОБА_14 вони передавали грошові кошти, отримані від громадян за вирішення питання про швидкий виїзд автомобілів на тимчасово окуповану територію.

Зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дане спілкування та психологічний тиск (погрози) співробітників правоохоронного органу відбувалось конфіденційно, за відсутності слідчого, понятих та інших осіб, поза відеофіксацією обшуку. Фізичне насильство не застосовувалось. Злякавшись погроз, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодились надати неправдиві покази про причетність до їх з ОСОБА_8 злочинної діяльності поліцейського ОСОБА_3 , що відразу і зробили під відеофіксацію обшуку.

Також, як повідомив суду ОСОБА_6 , перед допитами під час досудового розслідування йому телефонував невідомий чоловік із запитанням: «чи пам`ятають вони з ОСОБА_7 , що їм треба казати?». Тому, продовжуючи боятись погроз, в подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у статусі підозрюваних, а після укладення угоди про визнання винуватості - свідків, надавали слідчому покази про причетність ОСОБА_3 , як «Організатора», до злочинної діяльності.

До моменту допиту 03.04.2025 в судовому засіданні, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вказані обставини слідчим ДБР та прокурорам не повідомляли.

Водночас, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0000089 від 15.07.2022, у ході проведення 07.09.2022 у період часу з 12:13 год. по 12:48 год. слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією ум. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_15 слідчої дії - обшуку автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , зафіксованої у відеозапису, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили (розповіли) про свою з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 злочинну діяльність, деталізуючи роль кожного із співучасників та розподіл неправомірної вигоди.

Вказаний протокол обшуку з додатком (флеш-носій micro SD «SanDisk Ultra 16 GB») досліджений в судовому засіданні як доказ сторони обвинувачення та знаходиться в матеріалах справи (т. 2 а.с. 231-235).

Крім того, судом долучено до матеріалів справи як доказ сторони обвинувачення та досліджено протокол огляду від 27.09.2022 чорнових записів, вилучених під час обшуку 07.09.2022 житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . В ході даного огляду, ОСОБА_6 у присутності захисника, на запитання слідчого, послідовно пояснив зміст записів, зокрема, про автомобілі, типи автомобілів та суми грошових коштів, які він та ОСОБА_7 отримували від ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди та передавали ОСОБА_3 .

Враховуючи, що питання встановлення самостійності (несамостійності) поведінки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у ситуації слідчої дії - обшуку автомобіля ВАЗ 217230, р.н. НОМЕР_1 , наявності або відсутності ознак психологічного впливу на них з боку працівників правоохоронного органу та/або інших учасників слідчих дій, віднесено до компетенції судового експерта-психолога та підлягає вирішенню експертним шляхом, вважає за доцільне призначити відповідну судово-психологічну експертизу комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозапису.

Сторона обвинувачення вважає, що в конкретних обставинах даного кримінального провадження, проведення вказаної судово-психологічної експертизи комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозапису, необхідне для надання повної, всебічної та неупередженої оцінки показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих в судовому засіданні, їх достовірності, а також взаємозв`язку з сукупністю інших доказів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Зазначили, що вказані свідки були допитані судом безпосередньо в судовому засіданні. Вирішення питання надання ними неправдивих показів може бути предметом іншого кримінального провадження, а не цього, яке розглядається. До того ж, судова-психологічна експертиза комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозаписах слідчих дій, ймовірно, не надасть таких категоричних висновків, які б мали значення для вирішення питань цього розгляду і затягуватиме розгляд кримінального провадження.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження, а ст. 23 КПК України визначає, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Безпосередність у дослідженні судом показань вбачається в тому, що він у ході судового розгляду особисто сприймає відомості щодо обставин кримінального провадження, які відомі обвинуваченому, потерпілому, свідкам, експерту та мають значення для цього кримінального провадження.

Деталізація засад безпосередності, за змістом КПК України, передбачає імперативну заборону використання судом показань особи без їх безпосереднього сприйняття судом (слідчим суддею).

За приписами ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Крім того, в розумінні ст.234 КПК України основною метою обшуку як слідчої дії є саме відшукання певних предметів чи відомостей, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Таким чином, посилання як на докази винуватості особи на показання, які містяться на відеозаписі обшуку й були надані під час досудового розслідування, є порушенням норм кримінального процесуального закону.

Саме такі висновки висловлені Верховним судом в постанові від 08 жовтня 2025 року у справі № 730/717/21.

Тобто, питання встановлення самостійності (несамостійності) поведінки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час надання ними пояснень у ситуації слідчої дії - обшуку автомобіля, наявності або відсутності ознак психологічного впливу на них з боку працівників правоохоронного органу та/або інших учасників слідчих дій позбавлене логічного сенсу, оскільки суд не може обгрунтовувати судове рішення з використанням таких позасудових показань, отриманих в ході обшуку.

Необхідність перевірки щодо надання неправдивих показів свідками, про що зазначає прокурор, шляхом проведення судово-психологічної експертизи може мати місце в рамках розгляду іншого кримінального провадження, яке може ініціювати прокурор. Співставлення показань свідків, наданих на досудовому розслідуванні в ході проведення обшуку та в суді в кримінальному провадженні, що розглядається, є критичним елементом оцінки доказів, здійснюється шляхом допиту свідка в суді, з`ясування причин зміни ним показів (що було зроблено в судовому засіданні), суд при їх оцінці керується критеріями належності, допустимості, достовірності та достатності.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Статтею 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 КПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права (частина 1 ст. 242 КПК України).

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо:

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням (ч. 2 ст. 242 КПК України).

Відповідно до пунктів 6.3, 6.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, психологічна експертиза, з огляду на її предмет, встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Водночас, не можна віднести до компетенції судово-психологічної експертизи вирішення питання про вірогідність показань допитуваних осіб, їх правдивість або щирість, оскільки до предметної сфери судово-психологічної експертизи належить не показання свідків, потерпілих, підозрюваних, обвинувачених, а особливості перебігу психічних процесів у осіб, які дають показання, вплив цих особливостей на адекватне сприйняття ними того чи іншого факту. Таким чином, вирішення питання щодо правдивості (щирості) показань в частині повідомлених особою обставин, є питаннями, які не потребують для їх вирішення спеціальних психологічних знань і повністю охоплюються сферою діяльності суду.

Отже, питання, пов`язані з оцінкою показань під час досудового розслідування або в суді стосовно фактичних обставин провадження, не відносяться до компетенції судової психологічної експертизи і не потребують спеціальних знань.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Докази здобуті під час судового розгляду, зокрема, показання потерпілого та свідків мають бути оцінені судом при ухваленні судового рішення в сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні при вирішенні пред`явленого обвинувачення по суті у відповідному вироку і спеціальних знань в області психології не потребують.

Крім того, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Водночас в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, згідно з якою судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, суд вважає, що призначення судової психологічної експертизи без достатніх та беззаперечних на те підстав призведе до невиправданої тяганини, що в свою чергу призведе до порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 369 - 372 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора про призначення судово-психологічної експертизи комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозапису обшуку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1