Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/255/2026 Справа № 643/3267/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000036 від 29.01.2019 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Володимирівка, Великописарівського району Сумської області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, розлученої, на утриманні має малолітню дитину- ОСОБА_5 , 2022 року народження, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 29.01.2019 приблизно о 06 год 50 хв., перебуваючи у вестибюлі № 1 станції Харківського метрополітену «Студентська» Комунального підприємства «Харківський метрополітен» за адресою : м. Харків, вул. Академіка Павлова,136-М, чинила активний опір законній діяльності працівника правоохоронного органу ОСОБА_6 , який ніс службу по охороні громадського порядку на вищевказані станції у форменому одязі.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 343 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадянського порядку.

Обвинуваченою ОСОБА_4 в підготовчому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання обвинуваченої не заперечувала.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається його заява про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши обґрунтування заявленого обвинуваченою клопотання, думку прокурора, роз`яснивши обвинуваченій наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно матеріалів справи, обвинувачена ОСОБА_4 перебувала у розшуку під час розгляду справи в суді, а саме з 19.10.2020 по 25.11.2020 (36 днів), що підтверджується відповідними ухвалами Московського районного суду міста Харкова від 19.10.2020 про оголошення розшуку обвинуваченої та зупинення провадження у справі, а також від 26.11.2020 про поновлення провадження у справі, у зв`язку з виявленням обвинуваченої ОСОБА_4 .

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 перебувала у розшуку під час розгляду справи в суді, а саме з 14.08.2024 по 30.03.2026 (1 рік 7 місяців 16 днів), що підтверджується відповідними ухвалами Слобідського (Комінтернівського) районного суду міста Харкова від 14.08.2024 про оголошення розшуку обвинуваченої та зупинення провадження у справі, а також від 30.03.2026 про поновлення провадження у справі, у зв`язку з встановленням місця знаходження обвинуваченої ОСОБА_4 .

Отже загальний термін перебування ОСОБА_4 у розшуку становить 1 рік 8 місяців 22 дні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В ч.2 ст.342 КК України зазначено, що опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до чотирьох років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду для застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника, зокрема не з`явлення без поважних причин за викликом до суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 735/1121/20 від 02.02.2023 зазначено, що підхід, за якого ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду безумовно виключає застосування диференційованих строків давності, є хибним і призводить до безпідставної заміни цих строків загальними, які встановлені частиною другою статті 49 КК України і є значно тривалішими. Наслідком цього може бути притягнення до відповідальності і застосування заходів примусу за межами термінів, визначених відповідними кримінально-правовими нормами, що рівнозначно покаранню без закону всупереч забороні, встановленій статтею 7 Конвенції. У тексті частини другої статті 49 КК України всі три речення нерозривно пов`язані між собою. Зв`язуючою ланкою є зміст першого: факт ухилення особи від розслідування та суду і його правовий наслідок у виді зупинення строку давності. У другому реченні передбачено загальне правило, відповідно до якого після з`явлення з зізнанням або затримання особи диференційований строк давності відновлюється. У третьому реченні, що встановлює присічні строки, словосполучення «у цьому разі» перебуває у змістовому зв`язку як з першим, так і з другим реченнями, і стосується двох альтернативних ситуацій. У поєднанні з першим реченням це словосполучення означає: якщо особа не буде затримана і не з`явиться взагалі, то перебіг давності буде зупинений до спливу загальних строків, а після їх закінчення винний підлягатиме звільненню від кримінальної відповідальності. У взаємозв`язку третього речення з другим словосполучення «у цьому разі» ілюструє ситуацію, коли особа з`явиться або буде затримана, проте кримінальне провадження не завершиться до спливу загальних строків, що також зумовлює звільнення від кримінальної відповідальності за давністю. Нормативні приписи про зупинення і відновлення строків у випадках ухилення особи від досудового розслідування або суду мають логічний і практичний сенс лише тоді, коли після з`явлення або затримання особи продовжується перебіг строку, який у кінцевому підсумку обчислюється шляхом складання відповідного диференційованого терміну, встановленого частиною першою статті 49 КК України, і часу ухилення особи від розслідування, суду.

З огляду на викладене Велика Палата вважала, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК України, подовжених на час ухилення.

Таким чином, закінчення загальних строків, установлених ч.2 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Отже, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, під час судового розгляду перебувала у розшуку, загальним терміном -1 рік 8 місяців 22 дні ( 36 днів на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2020 та 1 рік 7 місяців 16 днів на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м.Харкові від 14.08.2024), кримінальних правопорушень в межах строку давності не скоювала і з дня вчинення кримінального правопорушення -29.01.2019, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, сплинуло більше ніж сім років.

Так, в даному випадку, диференційований строк, встановлений в п.2 ч.1 ст. 49 КК України (3 роки), подовжений на час ухилення від суду ( 1 рік 8 місяців 24 дні - загальний строк перебування обвинуваченої у розшуку) сплинув раніше, ніж загальний строк, встановлений в ч.2 ст. 49 КК України (п`ятнадцять років з моменту вчинення кримінального проступку).

З огляду на викладене та враховуючи наявність юридичних фактів, визначених ст. 49 КК України, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов, процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 284 КК України, ст. 372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 29.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000036 від 29.01.2019 відносно ОСОБА_4 , 28.09.1997 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- Диски: 1) DVD+R; 4.7 GB; 120 MIN; 16 X; серія PSP 321 VH 181811331 з написом «Axent», перламутрового кольору з лініями червоного кольору та 2) DVD+R; 4,7 GB; 120 MIN; 16 X; серія PSP 321 VH 181811292 з написом «Axent», перламутрового кольору з лініями червоного кольору - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення через Слобідський районний суд міста Харкова.

Cуддя- ОСОБА_1