Справа № 297/3277/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 31.08.2025 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2025 року ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою здійснення незаконної порубки дерев породи «Дуб» та «Ясінь» прибув на тракторі марки «Dongfeng DF-244G2», державний номерний знак НОМЕР_1 на територію комунальної власності Великоберезької територіальної громади до захисного лісового насадження, яка знаходиться між населеними пунктами с. Великі Береги та с. Квасово Берегівського району Закарпатської області біля земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0171, за Google-координатами 48.249856. Bсупереч ст.ст. 4, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», в порушення п. 3 Правил утримання та збереження полезахисних лісосмуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 650, пункту 1 ч. 1 ст. 67, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, пунктів 2, 3, 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 року, не маючи будь-яких дозвільних документів на проведення рубки дерев, з метою заготівлі дров для власного використання, використовуючи невстановлені органом досудового розслідування технічні засоби для зрізання та повалення дерев, здійснив незаконну порубку сироростучих дерев породи «Ясінь», діаметрами пнів у корі 16 см, 19 см, 23 см, 27 см, 28 см, 28 см, 30 см та 31 см, а також одного сироростучого дерева породи «Дуб» діаметром пня у корі 16 см, які розрізав на частини довжиною 1 метр та завантажив у причеп трактора з метою їх подальшого перевезення до свого місця проживання, однак був викритий працівниками поліції, чим у такий спосіб вчинив незаконну порубку дерев та їх перевезення, що виразилося у знищенні порід дерев, внаслідок чого заподіяв державі в особі Великоберезької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області в особі Великоберезької сільської радиматеріальну шкоду на суму 51207,24 грн., що підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев за межами населеного пункту с. Великі Береги від 09.09.2025 року, складений Державною екологічною інспекцією в Закарпатській області.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що дійсно влітку 2025 року він незаконно пилою зпиляв дерева породи «Дуб» та «Ясінь» біля населеного пункту с. Великі Береги Берегівського району Закарпатської області, які на причепі трактора хотів перевезти до свого місця проживання, однак був викритий працівниками поліції.

Представник потерпілого Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі та просив прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які її характеризують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив думку щодо засудження своєї поведінки та обіцяв у майбутньому не вчиняти кримінальних правопорушень, цивільний позов визнав.

Отже, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України слід визнати його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, буде доцільно, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, застосувати заходи нагляду та соціально-виховні заходи (а.с. 39-41).

Згідно характеристики, виданої Великоберезькою сільською радою Берегівського району Закарпатської області, по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно, з боку сусідів на нього ніяких скарг до сільської ради не надходило, в побуті веде себе скромно, спокійно.

Отже, на думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях та перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Положеннями ст. 50 КК України, визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В судових дебатах прокурор просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Крім цього, просив задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та щиро каявся, визнав цивільний позов в повному обсязі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, в якому щиро розкаявся, цивільний позов визнав, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування основного покарання з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: дерево породи Дуб та Ясінь більше 3 кубометра, а саме Дуб діаметр 16 см, Ясінь діаметр 16 см, Ясінь діаметр 19 см, Ясінь діаметр 23 см, Ясінь діаметр 27 см, Ясінь діаметр 28 см, Ясінь діаметр 28 см, Ясінь діаметр 30 см та Ясінь діаметр 31 см, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , слід конфіскувати.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії судового розгляду не обирався.

Щодо цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Поданий цивільний позов, на думку суду, підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 127 КПК України передбачено, що шкода завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно з небезпечне діяння, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Окрім цього, судом під час розгляду даного провадження встановлено, що між обвинуваченим і потерпілою стороною виникли цивільні правовідношення, у межах якого реалізується недоговірна цивільна відповідальність.

Недоговірне зобов`язання з набуття майна без достатньої правової підстави має компенсаційний характер. Його зміст полягає в обов`язку особи відновити порушене суб`єктивне право іншої особи або компенсувати завдану шкоду згідно вимог ст. 1213 ЦК України.

У правовідносинах в частині реалізації кримінальної відповідальності, виконується каральна функція права, згідно якої обов`язок особи, яка вчинила правопорушення, зазнати осуду з боку держави та перетерпіти негативні наслідки за вчинені правопорушення.

Положеннями ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. ст. 69 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціального фонду Державного, обласних бюджетів та до бюджетів місцевого самоврядування в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.

Завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Суд вважає, що заявлений цивільний позов є обґрунтованим, справедливим, необхідним та достатнім для відшкодування заподіяних збитків, оскільки неповернення вищевказаних збитків порушує інтереси держави, оскільки внаслідок їх відсутності може відбутись недофінансування бюджетних програм щодо відновлення лісів, що в свою чергу створює загрозу стабільності політики держави у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Порушення інтересів держави в особі Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області полягає в тому, що протиправними діями ОСОБА_4 заподіяно шкоду бюджету, втрачено значну суму коштів, чим спричинено шкоду державним інтересам та підриваються основи фінансово-економічної діяльності держави.

З урахуванням досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що вимога цивільного позивача про відшкодування шкоди, завданої державі в особі Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 51207,24 грн. є підставною та підлягає до задоволення.

Суд враховує, що одночасне притягнення однієї особи до цивільної та кримінальної відповідальності не суперечить передбаченому у ч. 1 ст. 61 Конституції України принципу, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Наведене конституційне положення не виключає можливості настання двох видів юридичної відповідальності, якщо одним діянням особа вчиняє два різні правопорушення, тобто склади яких містять різні елементи та базуються на різних фактах. У таких випадках має місце ідеальна сукупність правопорушень двох видів злочину та цивільно-правового делікту, у зв`язку з чим дає підстави приймати рішення про задоволення цивільного позову.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у даному кримінальному провадженні відсутні.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов Берегівської окружної прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави в особі Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 51207 (п`ятдесят одна тисяча двісті сім) гривень 24 копійки (а.с. 9-13).

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: дерево породи Дуб та Ясінь більше 3 кубометра, а саме Дуб діаметр 16 см, Ясінь діаметр 16 см, Ясінь діаметр 19 см, Ясінь діаметр 23 см, Ясінь діаметр 27 см, Ясінь діаметр 28 см, Ясінь діаметр 28 см, Ясінь діаметр 30 см та Ясінь діаметр 31 см, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 конфіскувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6