Провадження № 1-кс/646/536/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова клопотання адвоката ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002902 від 30.12.2025,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2026 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 14.01.2026 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002902 від 30.12.2025 р. Повернути вантажний бортовий автомобіль, марки «ГАЗ 3302-414», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску представнику власника ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.12.2025 до чергової частини Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те, що 29.12.2025 невідомі особи скоїли крадіжку металевих виробів в с. Грушівка, пл. Соборна, буд. 13, чим спричинили матеріальну шкоду. Крім того, 29.12.2025 до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява директора ТОВ «АГРОКОНД» ОСОБА_7 щодо таємного викрадення металевих виробів в нежитловій будівлі фруктосховища, розташованого в с. Грушівка, Куп`янського району, чим спричинено матеріальну шкоду підприємству, розмір якої встановлюється.

Ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 14 січня 2026 року у справі № 646/13581/25 накладено арешт на майно в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002902 від 30.12.2025, що було вилучене 29.12.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: Харківська область, Куп`янський район, сел. Шевченкове, вул. Центральна, біля будинку 31, на узбіччі дороги, в ході якого було виявлено та вилучено вантажний автомобіль, заповнений металобрухтом. Зокрема , арешт було накладено на автомобіль вантажний бортовий, марки «ГАЗ 3302-414», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску ; свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3302-414» білого кольору, р.н. НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_8 у ТСЦ 6349. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довіреності від 20.02.2026, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноважено управляти та розпоряджатися належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданим 15.06.2024 ТСЦ 6349, автомобілем марки ГАЗ, комерційний опис 3302-414, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2464, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 2007, дата першої реєстрації в Україні 07.07.2007, дата реєстрації 15.06.2024. Вважає арешт зазначеного транспортного засобу необґрунтованим, тому що немає жодних доказів відносно того, що вказаний автомобіль було викрадено у його власника, чи того, що він використовувався як знаряддя злочину та підлягає конфіскації. Наразі через обмеження, встановлені ухвалою слідчого судді про арешт майна, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її родина не можуть користуватися даним автомобілем та не мають можливості зробити необхідний технічний огляд та ремонт. Разом із тим, через триваючу збройну агресію російської федерації проти України на сьогодні місто Харків піддається щоденним обстрілам та атакам дронів камікадзе, зокрема, вулиця Григорія Сковороди, на якій знаходиться зазначений майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, неодноразово була обстріляна, внаслідок чого будівлі, розташовані на ній, зазнали великих руйнувань. Тривале зберігання автомобіля на майданчику за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 106 під відкритим небом, без належної охорони може призвести до руйнування автомобіля, а також викрадення його деталей. Вважаємо, що на даний час немає необхідності у збереженні автомобіля «ГАЗ 3302-414», реєстраційний номер НОМЕР_2 як речового доказу на майданчику за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 106, адже його подальше збереження може забезпечити сам належний користувач.

Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. 01.04.2026 року від представника заявника - адвоката ОСОБА_10 до суду через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 646/13581/25, призначеного на 01.04.2026 р., без її участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання, в якому просив розглядати клопотання про скасування арешту майна у його відсутності, також зазначив, що дійсно в межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 14.01.2026 на автомобіль вантажний бортовий, марки «ГАЗ 3302-414», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 накладено арешт, шляхом заборони відсудженим, розпорядження та користування.

Зазначене вище арештоване майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому його повернення може призвести до їх знищення, втрати, пошкодженню, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволені клопотання.

Слідчий Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 підтримав позицію прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання паро часткове скасування арешту майна, зважаючи на те, що досудове розслідування ще триває, а вказане майно є знаряддям злочину та визнано речовим доказом, а тому існує потреба у його збереженні та обмеженні у його користуванні.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17липня 1997р.№ 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, Куп`янським РВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002902 від 30.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

14.01.2026 ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова в межах кримінального провадження № 0002902 від 30.12.2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль вантажний бортовий, марки «ГАЗ 3302-414», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску; свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3302-414», видане на ім`я ОСОБА_8 у ТСЦ 6349.

Відповідно до ч.2 ст 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у пункті 1 своєї постанови від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснив судам, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, як безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт, чи ухвалив вирок

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: доведення, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; доведення, що арешт накладено необґрунтовано.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

В цьому випадку судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу «законності» і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, адже відповідає тяжкості правопорушення.

Обставин, передбачених ст. 174 КПК України, які б слугували підставою для скасування арешту майна повністю чи частково не встановлено, оскільки досудове розслідування не завершене та проводяться слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення достовірних обставин кримінального правопорушення.

Заборону користування, розпорядження та відчуження майном застосовано слідчим суддею для збереження речового доказу та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження та проведення експертиз.

Відповідно до клопотання прокурора окружної прокуратури ОСОБА_11 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002902 від 30.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України триває, встановлюються обставини вчинення злочину, остаточне рішення у справі не прийнято. Арештоване майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , тому його повернення може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, скасування арешту вищевказаного рухомого майна на цей момент є передчасним, оскільки досудове розслідування триває, а вказане майно визнано речовим доказом, на даний час не проведені всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002902 від 30.12.2025 на даний час не завершено. А майно, на яке ухвалою слідчого судді від 14.01.2026 накладено арешт: автомобіль вантажний бортовий, марки «ГАЗ 3302-414», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску; свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3302-414» має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому у подальшому застосуванні арешту не відпала потреба.

Між тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту не позбавляє його права звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді чи суду в майбутньому.

Керуючись ст. 98, 100, 170, 171, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002902 від 30.12.2025 р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1