Справа № 705/6075/25
Провадження № 1-кп/702/44/26
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

23.03.2026 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених: ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_13 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_14 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_15 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_16 (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_17 (в режимі відеоконференції),

потерпіла ОСОБА_18 - не з`явилася,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії обраного обвинуваченій ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000073 від 26.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000073 від 26.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України.

23.03.2026 прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_16 під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що причетність останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України; ч. 3 ст. 289 КК України; ч. 3 ст. 297 КК України; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Ухвалами слідчого судді до ОСОБА_16 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався та якими підтверджено обґрунтованість висунутої підозри (а на цей час обвинувачення) та наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_16 усвідомлює загрозу покарання у виді реального позбавлення волі на тривалий строк, фактично не має місця роботи, її найближчий член сім`ї чоловік також утримується під вартою у цьому кримінальному провадженні, схильна до збагачення і вирішення фінансових питань шляхом вчинення протиправних дій; обвинувачена володіє відомостями про свідків у кримінальному провадженні, знайома з іншими підозрюваними, один з яких є її чоловіком, а частина близькими товаришами, тому, будучи на волі, матиме можливість і мотиви впливати на них для зміни показань, надання неправдивих показань чи відмови від їх надання для уникнення відповідальності; ОСОБА_16 , будучи на волі, з високою імовірністю може вдатись до скоєння правопорушень, подібних до інкримінованих їй.

Застосування будь-яких інших запобіжних заходів, окрім наявного, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої та запобігання заявленим ризикам.

Просить продовжити обвинуваченій ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» строком шістдесят днів (з дня постановлення ухвали), без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 підтримав повністю, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати і надалі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_16 з приводу клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечувала, вважала, що відсутні ризики на які посилається прокурор, додатково пояснила, що має хронічні захворювання, потребує лікування, проте в умовах Черкаського слідчого ізолятору не може проходити лікування.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заперечувала проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що зазначені прокурором в клопотанні є необґрунтовані, просила застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні тяжкі захворювання обвинуваченої унеможливлюють перебування її в умовах слідчого ізолятору, про подавались відповідні документи під час розгляду попереднього клопотання.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_18 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_16 висунуті обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, отже до обвинуваченої може бути застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області до підозрюваної ОСОБА_16 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави та підтверджено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в подальшому строк дії ухвали неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3, 5 ст. 199 КПК України).

Оцінюючи заявлені прокурором ризики колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_16 висунуте обвинувачення у вчиненні чотирьох злочинів, за вчинення яких передбачено покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі від 8 до 15 років із конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі від 8 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі від 4 до 7 років та за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України до 3 років позбавлення волі, зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду.

Отже, враховуючи кількість кримінальних правопорушень за формулою обвинувачення, тяжкість покарання, яке у разі доведення її винуватості повинно бути призначене ОСОБА_16 , що в сукупності з особою обвинуваченого та відсутністю сталих соціальних зв`язків може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченої переховуватися від суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Також, колегія суддів вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що обвинувачена, будучи ознайомленою з матеріалами кримінального провадження та перебуваючи на волі, матиме реальну можливість впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Суд вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує, оскільки кримінальне правопорушення вчинено групою осіб, що вказує на високу загрозу для суспільства та свідчить про ймовірність подальшого повторення таких дій у разі залишення обвинуваченої на свободі.

Судом не здобуто відомостей щодо обставин, які б переважили зазначені вище ризики.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні заходи, має забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що колегія суддів прийшла до висновку щодо доведеності заявлених ризиків і необхідності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, тому доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків та необґрунтованості клопотання спростовуються висновками суду про зворотне.

Доводи сторони захисту з приводу неможливості утримуватись під вартою у зв`язку з наявністю тяжких захворювань обвинуваченої, колегія суддів відхиляє, оскільки як зазначалось в попередніх ухвалах, з дослідженої довідки ЦОЗ ДКВС України філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях № 674-ЧК-25 від 29.10.2025 підстав, які б унеможливлювали утримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_16 , не встановлено. На даний час обвинуваченою та її захисником колегії суддів не надано доказів того, що існуючі хвороби ОСОБА_16 перебувають на стадії загострення чи остання потребує отримання стаціонарної медичної допомоги чи будь-якої іншої медичної допомоги, що не може бути забезпечена в умовах Черкаського слідчого ізолятору.

Строк запобіжного заходу обвинуваченої закінчується 26.03.2026, однак враховуючи, що станом на час постановлення ухвали судовий розгляд ще не розпочато, колегія суддів, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу саме на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки, злочин, передбачений 4 ст. 187 КК України вчинений із застосуванням насильства, а тому суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196-199, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_16 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Продовжений строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_16 обчислювати з моменту постановлення ухвали, тобто з 23.03.2026 до 21.05.2026, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_16 , захиснику ОСОБА_10 , прокурору та надіслати для виконання до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії повного судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя ОСОБА_19

Судді ОСОБА_20

ОСОБА_21