Справа №463/417/26
Провадження №1-кс/463/2857/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

18 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Городок, Львівської області, українці, громадянці України, особі з інвалідністю ІІІ групи, безробітній, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 31 жовтня 2025 року за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_6 як сторона кримінального провадження за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, у межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із іншими невстановленими на даний час співучасниками вчинення злочину, а також із свідками сторони обвинувачення, у тому числі зі свідками ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що 26 серпня 2020 року, тобто до дії воєнного стану, ОСОБА_10 уклав контракт про проходження військової служби з Державною прикордонною службою України, строк дії якого не закінчився станом на 24 лютого 2022 року та до моменту звільнення з військової служби (до 20 вересня 2025 року), ОСОБА_10 перебував на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії водія групи моніторингу обстановки відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби. Громадянка ОСОБА_5 , будучи обізнаною про бажання і умисел свого знайомого військовослужбовця ОСОБА_10 в ухиленні від несення обов`язків військової служби шляхом обману, а саме шляхом укладення ОСОБА_10 фіктивного шлюбу з нею, без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, але з метою використання військовослужбовцем ОСОБА_10 її статусу особи, яка є інвалідом 3 групи відповідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 314156 від 3 липня 2019 року, і потребує догляду, вчинила активні незаконні дії з метою створення умов для звільнення з військової служби ОСОБА_10 , з мотивів допомогти йому як своєму знайомому. Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 липня 2025 року, знаходячись у м. Городок, Львівської області (точна адреса не встановлена), із використанням офіційного застосунку «Дія», уклала фіктивний шлюб з ОСОБА_10 , без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, але з метою створення фіктивних підстав для звільнення з військової служби ОСОБА_10 , у зв`язку із укладенням шлюбу з особою, з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок відсутності одного з парних органів, що надало підставу ОСОБА_10 для звернення до командування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з рапортом про звільнення його з військової служби у відповідності до підпункту «г», п. 3, ч. 5 ст. 26 та абз. 12, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Встановлено, що у громадянки ОСОБА_5 відсутній парний орган, а саме наявний протез лівого ока. 30 липня 2025 під актовим записом № 8514 Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , про що було видано свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії № НОМЕР_2 від 30 липня 2025 року. У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел і доведення його до кінця щодо створення умов і підстав для незаконного звільнення з військової служби ОСОБА_10 , вводячи в оману командування НОМЕР_1 прикордонного загону у законності шлюбу, тобто сприяючи в ухиленні від обов`язків військової служби шляхом обману і використанням факту укладення фіктивного шлюбу для цього, діючи за попередньою змовою з останнім, у невстановлений час, але у період часу з 30 липня 2025 року по 4 серпня 2025 року, знаходячись у м.Городок, Львівської області (точна адреса не встановлена), надала ОСОБА_10 свої документи, а саме: свідоцтво про шлюб, довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 314156 від 3 липня 2019 року, посвідчення особи з інвалідністю від 18 серпня 2019 року серії НОМЕР_3 , індивідуальну програму реабілітації інваліда №759 від 3 липня 2019 року, для використання їх з метою звільнення з військової служби. Після вищевказаних активних дій ОСОБА_5 , спрямованих на створенні фіктивних підстав для звільнення ОСОБА_10 з військової служби, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел шляхом обману командування НОМЕР_1 прикордонного загону, спрямований на ухилення від несення обов`язків військової служби, 4 серпня 2025 року у денний час, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, знаходячись у м. Львові (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), подав на адресу начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », рапорт про звільнення, у якому вказав, що є військовослужбовцем, який на підставі ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має право на звільнення з військової служби у зв`язку з тим, що його дружина ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 3 групи, долучивши копії документів щодо укладення шлюбу з ОСОБА_5 та щодо стану здоров`я останньої, які вона надала ОСОБА_10 для їх використання як підставу для звільнення з військової служби. Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20 вересня 2025 року №1319-ОС, на підставі підпункту «г», п. 3, ч. 5 ст. 26 та абз. 12, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби головного сержанта ОСОБА_10 . Тобто, ОСОБА_10 звільнено з військової служби на підставі фіктивного укладеного шлюбу та медичних документів, які надала ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , вчинила дії з укладення фіктивного шлюбу з ним, в подальшому надала йому свої медичні документи, сприяючи у звільнення його з військової служби, тобто в ухиленні від несення обов`язків військової служби шляхом обману, в умовах воєнного стану, чим вчинила співучасть (пособництво), за попередньою змовою групою осіб, в ухиленні ОСОБА_10 від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчиненій в умовах воєнного стану.

Таким чином слідчий вважає, що в діях ОСОБА_5 наявні підстави для обґрунтованої підозри у вчинені останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, у зв`язку з чим 17 березня 2026 року їй вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні такого.

Слідчий клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивує тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними доказами. Вказує, що у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема вказує, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання винною у вчиненні інкримінованого злочину їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, і це може стимулювати підозрювану до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрювана може перетнути державний кордон України, оскільки немає заборон щодо його перетину та обізнана в способах та методах його перетину оскільки вчиняла раніше дії з вивозу колишнього військовослужбовця за кордон. Так, у 2023 році, ОСОБА_5 використовуючи свій стан здоров`я організувала виїзд за кордон попереднього свого чоловіка ОСОБА_11 , з яким уклала шлюб та після звільнення останнього з військової служби на підставі наявності дружини з інвалідністю, ОСОБА_5 «у супроводі свого чоловіка» ОСОБА_11 виїхала з ним за кордон України 23 лютого 2023 року. У подальшому, ОСОБА_5 повернулась на територію України та 12 жовтня 2023 року Городоцьким районним судом Львівської області розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . Окрім цього, підозрювана може незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом їх переконання, проханння, залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували її у вчиненні інкримінованого злочину, а також узгоджувати з іншими підозрюваними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину, оскільки перебуває з ними в довірливих відносинах, оскільки надавала їм свої неправомірні послуги. Окрім цього, свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку суду. Також підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати проведенню слідчих (розшукових) та процесуальних дій, негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків, зокрема з підозрюваним ОСОБА_10 і свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших причетних осіб, які ще не встановлені або не допитані в ході досудового розслідування, зокрема і співучасників, які перебували в злочинній групі з нею, давати цим особам поради з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо її непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, та лише застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зможе забезпечити контроль за місцем перебування ОСОБА_5 та забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків. При цьому вказує, що у зв`язку із вищевикладеним є необхідність у застосуванні цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_5 терміном на 2 місяці та покладення обов`язків, вказуючи що такі не є обтяжливими щодо підозрюваної та в достатній мірі забезпечуватимуть її належну процесуальну поведінку та виконання нею її процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в ньому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрювана та захисник в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечили, просили обрати нічний домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону домашній арешт як запобіжний захід може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000368 від 31 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

17 березня 2026 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: копії актових записів про шлюб, відомостями про перетин ОСОБА_5 державного кордону України, протокол допиту у якості свідка ОСОБА_9 від 27 січня 2026 року, протокол допиту у якості свідка ОСОБА_8 від 12 березня 2026 року, протокол огляду від 2 лютого 2026 року, протокол огляду від 3 лютого 2026 року, протокол про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 20 лютого 2026 року.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід слід вважати той факт, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі виїхати за межі території України, незаконно впливати на свідків обвинувачення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом узгодження своїх показань з показаннями свідків, іншого підозрюваного та інших причетних осіб, які ще не встановлені або не допитані в ході досудового розслідування, зокрема співучасників, які перебували в злочинній групі з нею, давати цим особам поради з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Наведені дані про особу підозрюваної, який є раніше не судимою, не гарантує запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби строком на два місяці у межах строку досудового розслідування. При цьому слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо необхідності застосування цілодобового домашнього арешту, оскільки відсутні посилання на обставини та докази, які ці обставини підтверджують, щодо необхідності цілодобового обмеження пересування підозрюваної її місце проживання. Також слідчий суддя задовольняючи клопотання частково, враховує стан здоров`я підозрюваної.

Крім того, на підозрювану слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. При цьому слідчий суддя не може покласти на підозрювану обов`язок утримуватись від спілкування із необмеженим колом осіб та щодо невизначених обставин.

Керуючись вимогами статей 176-179, 181, 194, 196, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши їй залишати місце проживаннябез дозволу слідчого, прокурора або суду у період з 22:00 години до 7:00 години впродовж строку дії запобіжного заходу.

Строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_5 рахувати з часу оголошення ухвали 18 березня 2026 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї вище обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 17 травня 2026 року, але не довше строку досудового розслідування.

Ухвалу передати до Відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваної ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12