Справа № 496/187/26
Провадження № 1-кп/496/467/26
У Х В А Л А

повний текст

16 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000984 від 03.12.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Біляївський районний суд Одеської області розглядає вказане кримінальне провадження.

22.02.2026 року закінчується строк перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом.

Прокурором до суду подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тому прокурор посилається на існування обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі, ОСОБА_4 усвідомлюючи суворість покарання, у разі визнання його винним, а саме позбавлення волі від п`яти до восьми років, є підстави вважати, що даний ризик наявний. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працевлаштований та скоїв правопорушення корисливого характеру. Також, прокурором зазначено про неможливість обрання інших запобіжних заходів, більш м`яких.

Обвинувачений, повідомив, що не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності захисника, та це не пов`язано з його майновим становищем, не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді домашній нічний арешт.

Потерпілі не заперечували проти продовження запобіжного заходу.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та потерпілих, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Застосовуючи відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, суд виходить з того, що в порядку ст. 178 КПК України суд, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність судимостей.

Суд погоджується, що розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відомостей про офіційне працевлаштування, сімейний статус ОСОБА_4 до суду не надано, крім того, він обвинувачується у скоєнні правопорушення матеріального характеру, отже наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існує.

Метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що останній може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.

На підставі ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд зазначає, що особисте зобов`язання не може бути обраним у даному випадку, оскільки це найменш суворий запобіжний захід, який не відповідає обставинам кримінального провадження.

Оцінюючи всі зазначені обставини, суд приходить до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу знизились і є наявність достатніх правових підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки обвинувачений належним чином виконує покладенні на нього обов`язки та вчасно прибуває до суду, а також такий запобіжний захід дозволить йому працювати.

Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 182, 183, 184, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, строком з 16 лютого 2026 року до 16 квітня 2026 року.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:

1) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 05:00 год., окрім періоду часу - під час оголошення повітряної тривоги в межах населеного пункту, де проживає обвинувачений, та у разі необхідності, щодо отримання медичної допомоги;

2) прибувати до суду за викликом;

3) не відлучатись за межі населеного пункту без дозволу судді;

4) повідомляти суддю про зміну свого місця проживання.

5) утримуватись від спілкування з потеплілими та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на співробітників Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ОРУП №2 в Одеській області для виконання, та прокурору для контролю.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 19 лютого 2026 року 14:00 год в залі судових засідань № 13 у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1