Провадження №1-кп/522/2271/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000615 від 16.10.2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сартичала, Гардабанського району, Республіка Грузія, без громадянства, без освіти, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.12.2010 Біляївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.152, ч.2 ст.152, ч. 2 ст.153, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 7 років, (27.06.2018 Броварським міським судом Київської області за ч.2 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки. 09.07.2021 року ухвалою Броварського міського суду Київської області звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Судимість за даним вироком суду погашена в силу ст. 89 ККУ),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

інші учасники кримінального провадження:

потерпіла - ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

16.10.2025 у період часу з 00 год. 00 хв. по 00 год. 10 хв. ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, проходив біля трамвайної зупинки, яка розташована поряд з будинком № 8 по узвозі Віталія Блажка в м. Одесі, на якій перебувала раніше йому не знайома ОСОБА_7 .

Помітивши в руках у ОСОБА_7 належний їй мобільний телефон за допомогою якого вона намагалась викликати таксі, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення вищевказаного телефону, належного ОСОБА_7 .

Діючи умисно, з вказаною метою, з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито підійшов до ОСОБА_7 та раптово для потерпілої, шляхом ривку вирвав з її рук належний їй мобільний телефон, а саме моделі «Samsung Galaxy M31 SM-M315F 6/128GB Black ІМЕІ: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, вартістю 3539,85 грн. з сім-карткою з номером НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для власника не становить.

Відкрито заволодівши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 року № 64/2022 та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, термін дії якого неодноразово було продовжено відповідними нормативними актами, зазначеним чужим майном, ОСОБА_3 , разом з викраденим телефоном утік з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 3539,85 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч4 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що майнова шкода їй повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, проте на її думку виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, зважаючи на його особу та суспільно-небезпечну поведінку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

ОСОБА_3 є особою без громадянства, без освіти, не одружений, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та проживання, раніше судимий за вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи та проти власності. Відповідно до наданих стороною захисту відомостей, обвинувачений має трьох неповнолітніх дітей.

Обвинувачений розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, у майбутньому обіцяє не скоювати нових кримінальних правопорушень, просить його суворо не карати. Майнова шкода потерпілій усунута шляхом повернення майна.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, суд відносить рецидив злочину, оскільки обвинувачений був засуджений за вчинення, у тому числі, тяжких злочинів проти статевої свободи у 2010 році вироком Біляївського районного суду Одеської області від 24.12.2010 та до закінчення строку погашення судимості вчинив новий злочин згідно вироку Броварського районного суду Київської області від 27.06.2018 року, а тому відповідно до положень ст. 89, ч.5 ст. 90 ККУ, судимість не є погашеною, та утворює як кваліфікуючу ознаку повторності так і обтяжуючу покарання обставину.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, вказані пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його майновий стан та умови життєдіяльності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, викрадене майно повернуто потерпілій.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-86 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на (7 сім) років.

На підставі ч.5 ст.72 ККУ зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення у період часу із 16.10.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 визначити з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі:

- куртку чорного кольору - вважати повернутою за належністю ОСОБА_3 ;

-мобільний телефон «Samsung Galaxy M31 SM-M315F 6/128GB Black ІМЕІ: НОМЕР_1 - вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_7 ;

- DVD-R диск з двома відеозаписами з камер відеоспостереження біля будинку № 8 по вул. Віталія Блажка, що виходять на трамвайну зупинку - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: