УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 459/3134/15-к

провадження № 51-994 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 у інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2025 року ОСОБА_5 засуджено до покарання за:

- ч. 3 ст. 212 КК України - у виді штрафу з урахуванням ч. 2 ст. 53 КК України в розмірі 7 632 266 грн з позбавленням права займати посади, пов`язані із зайняттям адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки, з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із зайняттям адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік, зі сплатою штрафу в розмірі 4 250 грн;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із зайняттям адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік 6 місяців, з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 209 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із зайняттям адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки, з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_5 звільнено від покарання та його відбування за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із зайняттям адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки, з конфіскацією майна.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій він, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржених судових рішень, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, частин 5, 6 цієї статті.

Відповідно до ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, а також копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни

чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна

із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, вказуючи на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Однак, всупереч вищевказаному захисник ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.

Обґрунтування касаційної скарги зводиться до надання скаржником своєї оцінки доказам, заперечень щодо правильності встановлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Не містить касаційна скарга і обґрунтування у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.

Усупереч вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копій вироку Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2025 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року щодо ОСОБА_5 , які захисник оскаржує в касаційному порядку.

Скаржнику також слід звернути увагу, що з урахуванням положень ч. 6 ст. 427 КПК України, копії оскаржених судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, він має долучити у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає

за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3