Справа № 163/2794/24
Провадження № 1-кп/163/53/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в рамках кримінального провадження № 0000094 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201, ч.1 ст.366 КК України, скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на неналежне повідомлення про виклик підозрюваної та захисника під час досудового розслідування,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000094 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201, ч.1 ст.366 КК України.

На стадій підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 подав до суду скаргу щодо неналежного повідомлення про виклик підозрюваної ОСОБА_5 та його як захисника під час досудового розслідування.

Скаргу обґрунтував тим, що близько 17:00 години 11.09.2024 ОСОБА_5 від родичів, які користуються месенджером WhatsUp, зареєстрований на її особистий телефонний номер, дізналась про її виклик слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьк) ТУ ДБР ОСОБА_9 на 11, 12.09.2024. Вважає, що таке повідомлення направлено всупереч вимогам ст.135 КПК України, без урахування умов ст.136 КПК України, і не відповідає за змістом ст.137 КПК України. Слідчим 09.09.2024 було отримано повідомлення адвоката ОСОБА_7 про залучення його як захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000094 та проведення всіх слідчих та процесуальних дій виключно за його участі. Натомість слідчий, достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_5 є захисники, умисно не повідомив їх про виклики ОСОБА_5 для прибуття у вчиненні процесуальних дій. Крім цього, 12.09.2024 слідчого було письмово повідомлено про хворобливий стан ОСОБА_5 та перебування її на лікарняному з 09.09.2024. У зв`язку з цим захисники просили слідчого провести допит ОСОБА_5 за місцем її перебування в місті Харкові разом із участю адвокатів, заздалегідь узгодивши дату та час проведення такої слідчої дії. В цей же час ОСОБА_5 жодних викликів засобами поштового зв`язку не отримувала. Вважає, що слідчим всупереч вимогам ст.ст.135-137 КПК України не було здійснено належне повідомлення ОСОБА_5 про виклик, що безпосередньо порушує права ОСОБА_5 на надання свідчень та пояснень в цьому кримінальному провадженню та порушення її права на захист. Просив визнати дії органу досудового розслідування такими, що не відповідають вимогам ст.ст.135-137 КПК України щодо нездійснення належного повідомлення ОСОБА_5 та адвоката про виклик на 12.09.2024.

Адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх підзахисна ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовільнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її адвокат ОСОБА_8 поклались на розсуд суду щодо задоволення скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги захисника.

Суд вислухав думку учасників процесу та дослідив заявлену скаргу, приходить до наступного.

Згідно із ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Положеннями ч.1 ст.136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки або ознайомлення з її змістом іншим шляхом можуть бути будь-які дані, які підтверджують факт доведення до відома особи інформації про виклик.

З досліджених судом матеріалів встановлено, що 06.09.2024 старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьк) ТУ ДБР ОСОБА_9 на адресу ОСОБА_5 було скеровано повістки про виклик для прибуття 11.09.2024 о 10:40 годині та 12.09.2024 о 11:40 годині. Окрім направлення поштовим зв`язком, зазначені повістки також були скеровані на номер телефону ОСОБА_5 за допомогою месенджера «WhatsApp».

Як вбачається з матеріалів скарги, факт доведення до відома сторони захисту інформації про заплановані виклики фактично підтверджується поданими самим захисником зверненнями до органу досудового розслідування. Зокрема, 11.09.2024 адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого із клопотанням щодо з`ясування обставин виклику ОСОБА_5 на 11-12 вересня 2024 року, в якому прямо посилався на наявність такого виклику. Це свідчить про те, що стороні захисту було відомо про відповідні процесуальні дії та їх запланований час.

Крім цього, 12.09.2024 захисник ОСОБА_6 подав заяву, в якій зазначив, що ОСОБА_5 не відмовляється від надання показань, однак у зв`язку з перебуванням на лікарняному просив провести відповідну слідчу дію за місцем її перебування та в інший узгоджений час. Наведене також свідчить про обізнаність сторони захисту щодо виклику та запланованих процесуальних дій.

Щодо доводів захисника про неповідомлення його про виклик, суд враховує, що клопотання адвоката ОСОБА_7 про залучення його як захисника у цьому кримінальному провадженні було зареєстроване в Територіальному управлінні ДБР у м. Львові лише 09.09.2024 за вих №32180вх-24/л, тоді як повістки про виклик були направлені слідчим 06.09.2024, тобто до моменту офіційного надходження до органу досудового розслідування відомостей про його участь як захисника.

За таких обставин твердження сторони захисту про умисне неповідомлення захисника про виклик не знаходять свого підтвердження.

Також суд враховує, що саме по собі направлення повістки різними засобами зв`язку, у тому числі через електронні засоби комунікації, не суперечить вимогам ст.135 КПК України, а факт обізнаності сторони захисту про виклик фактично підтверджується її подальшими процесуальними зверненнями до органу досудового розслідування.

При цьому стороною захисту не наведено переконливих даних про те, що зазначені обставини призвели до істотного порушення права ОСОБА_5 на захист або унеможливили реалізацію нею процесуальних прав.

Доводи сторони захисту про неможливість прибуття ОСОБА_5 до слідчого у зв`язку з перебуванням на лікарняному також не спростовують факту належного повідомлення її про виклик.

Перебування особи на лікарняному саме по собі не звільняє її від обов`язку з`явитися за викликом слідчого, прокурора чи суду, а лише може бути підставою для завчасного повідомлення про наявність поважної причини неприбуття та вирішення питання щодо перенесення дати проведення процесуальної дії.

Старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьк) ТУ ДБР ОСОБА_9 ОСОБА_5 викликалась на 11.09.2024 та 12.09.2024, а інформація про перебування її на лікарняному була доведена до відома прокурору лише 12.09.2024, при тому що ОСОБА_5 перебувала на листку непрацездатності з 09.09.2024.

Отже, можна дійти висновку, що сторона захисту фактично повідомила орган досудового розслідування про перебування ОСОБА_5 на лікарняному лише після того, як їй стало відомо про виклик до слідчого, що свідчить про її обізнаність щодо здійсненого виклику.

Таким чином, зазначені обставини підтверджують, що інформація про виклик була доведена до відома сторони захисту, а тому посилання на неналежне повідомлення є безпідставними.

Доводи захисника про невідповідність направлених повісток вимогам ст.137 КПК України суд також вважає необґрунтованими.

В скарзі захисник зазначає, що слідчий здійснює виклик ОСОБА_5 не зрозуміло для чого, та не зрозуміло у якості кого, чим не дотримується положень ст.137 КПК України.

Однак судом встановлено, що 27.08.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у межах даного кримінального провадження, у зв`язку з чим їй було роз`яснено її процесуальні права та обов`язки, а також її процесуальний статус. Відтак на момент направлення повісток про виклик ОСОБА_5 була обізнана про свій процесуальний статус у цьому кримінальному провадженні і в цих повітках значиться інформація про проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наведені стороною захисту доводи щодо порушення слідчим вимог ст.137 КПК України є формальними.

Отже, суд дійшов висновку, що скарга захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.135-137, 303, 314, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 щодо неналежного повідомлення про виклик підозрюваної та захисника під час досудового розслідування, відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 12:30 годині 06 березня 2026 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1