Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/3507/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0002074 від 11 травня 2025 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, утримуючого малолітню дитину з інвалідністю, не маючого судимості, офіційно не працевлаштованого,фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

31 березня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та в незаконному збуті наркотичних засобів в особливо великих розмірах, а також у вчиненні зазначених діянь повторно.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та продовження існування ризиків: переховування від органу досудового розслідування, суду; знищення, схову або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання провадженню іншим чином; а також незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту (з підстави завершення досудового розслідування провадження та необхідності закриття судового провадження з розгляду даного клопотання), слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві розслідується кримінальне провадження №0002074 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.3 ст.307 КК України, в якому процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідування м встановлено, що ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», достовірно знаючи, що наркотичний засіб - кокаїн користується великим попитом в середовищі наркозалежних осіб, в ході досудового розслідування точна дата та рік не встановлено, з метою швидкого отримання стабільного прибутку, вирішив використовувати дану обставину для систематичного збуту зазначеного наркотичного засобу в великих розмірах на території м. Одеси.

Так, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, у невстановлений у ході досудового слідства дату та час, але не пізніше 14 травня 2025 року, у невставленому місці та у невстановленої особи, незаконно придбав наркотичний засіб кокаїн який незаконно зберігав з метою подальшого збуту. При цьому, ОСОБА_5 став підшукувати покупців наркотичного засобу, пропонувати його придбати мешканцям м. Одеси, у тому числі ОСОБА_7 .

13 травня 2025 року ОСОБА_5 , попередньо домовившись з ОСОБА_7 про придбання останнім у нього наркотичного засобу кокаїну у кількості 30 г за ціною 120 доларів США за 1 г, на загальну суму 3600 доларів США, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 про необхідність прибуття наступного дня до будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, провулок Успенський, буд.№14, офіс 14.

Надалі, о 14 годині 30 хвилин 14 травня 2025 року ОСОБА_7 прибув за вказаною адресою та передав ОСОБА_5 в якості оплати за наркотичний засіб кокаїн грошові кошти у сумі 3600 доларів США, з яких 200 доларів США ОСОБА_5 повернув ОСОБА_7 , шляхом передачі з рук в руки. Після зазначеного ОСОБА_5 зателефонував невстановленій особі, з якою мав попередню домовленість та яка була обізнана з необхідністю привезти ОСОБА_5 обумовлену кількість наркотичного засобу кокаїну до вищезазначеної адреси, після отримання ОСОБА_5 оплати.

Через деякий час ОСОБА_5 залишив приміщення офісу та, отримавши від невстановленої особи наркотичний засіб кокаїн у раніше обумовленій кількості, зберігаючи його при собі, повернувся до приміщення офісу, де на нього чекав ОСОБА_7 . В цей же день близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні офісу за адресою: м. Одеса, провулок Успенський, буд.№14, офіс 14, передав ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, з метою документування злочинної діяльності вказаних осіб, полімерний пакет, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом кокаїном, який віднесений до наркотичних засобів обіг яких обмежено, маса кокаїну в речовині становить 24,986 г (згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром), тим самим незаконно збув наркотичний засіб ОСОБА_7 в особливо великих розмірах.

Окрім того, 13 червня 2025 року ОСОБА_5 , діючи повторно, з аналогічним прямим умислом та з корисливих мотивів, попередньо домовившись з ОСОБА_8 про придбання останнім у нього наркотичного засобу кокаїну у кількості 20 г, за ціною 80 доларів США за 1 г, о 16 годині 00 хвилин прибув до громадського закладу «М1 Club Hotel», за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, буд.№1, де зустрівся з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , та близько 20 години 20 хвилин отримав від ОСОБА_8 в якості оплати за наркотичний засіб кокаїн грошові кошти у сумі 1600 доларів США, шляхом передачі з рук в руки.

Далі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули приміщення вищеозначеного громадського закладу, сіли в автомобіль марки «Mercedes», н/з НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_5 , направилися до закладу громадського харчування за адресою: м. Одеса, вул. Польська, буд.№16, де ОСОБА_5 , залишивши в салоні автомобіля ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зайшов до приміщення цього закладу громадського харчування.

О 20 годині 50 хвилин цієї ж доби ОСОБА_5 , зберігаючи при собі наркотичний засіб кокаїн, повернувся до припаркованого поруч із закладом громадського харчування автомобіля марки «Mercedes», н/з НОМЕР_1 , в якому на нього чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дістав та поклав в бардачок салону автомобіля ОСОБА_8 прозорий полімерний пакет з завчасно розфасованою порошкоподібною речовиною білого кольору, яка є наркотичним засобом кокаїном, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, з масою кокаїну у складі речовини 15,2608 г (згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром), тим самим незаконно збув наркотичний засіб ОСОБА_8 в особливо великих розмірах.

О 09 годині 25 хвилин 01 січня 2026 року ОСОБА_5 було затримано слідчим, в порядку ст.208 КПК України, після чого йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Строк застосованого слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 01 квітня 2026 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено постановою керівника вищезазначеного органу прокуратури від 25 січня 2026 року до трьох місяців, тобто до 01 квітня 2026 року, для завершення якого в даний час необхідно виконати вимоги, передбачені ст.ст.290-291 КПК України; скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Обґрунтованість підозри доводиться: протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 12 травня 2025 року, від 14 травня 2025 року, від 15 травня 2025 року та від 16 червня 2025 року, який повідомив про обставини придбання у ОСОБА_5 наркотичного засобу кокаїну вартістю 100 доларів США за грам такої речовини;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 14 травня 2025 року грошових коштів у розмірі 3600 доларів США, наданих свідку ОСОБА_7 з метою документування протиправної діяльності осіб, якими збуваються наркотичний засіб - кокаїн на території міста Одеси;

- протоколом огляду та добровільної видачі від 14 травня 2025 року прозорого поліетиленового пакету, в якому міститься невідома речовина білого кольору у сухому подрібненому стані, видана свідком ОСОБА_7 , який, з його злів, йому передав ОСОБА_5 за раніше надані грошові кошти у розмірі 3600 доларів США;

- висновком експерта СЕ-19/116-25/12001-НЗПРАП від 16 травня 2025 року, згідно якого у речовині, яка була придбана ОСОБА_7 у ОСОБА_5 та добровільно видана працівникам правоохоронного органу, кількісний вміст кокаїну складає 24, 986 грамів (згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13 червня 2025 року, який повідомив про обставини придбання у ОСОБА_5 наркотичного засобу кокаїну;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 13 червня 2025 року грошових коштів у розмірі 1600 доларів США, наданих свідку ОСОБА_8 , з метою документування протиправної діяльності осіб, якими збуваються наркотичний засіб - кокаїн на території міста Одеси;

- протоколом огляду та добровільної видачі від 13 червня 2025 року прозорого поліетиленового пакету, в якому міститься невідома порошкоподібна речовина білого кольору у сухому подрібненому стані, видана свідком ОСОБА_8 , який з його злів, йому передав ОСОБА_5 за раніше надані грошові кошти у розмірі 1600 доларів США;

- висновком експерта КСЕ-19/115-25/10131 від 10 липня 2025 року, згідно якого у речовині, яка була придбана ОСОБА_8 у ОСОБА_5 та добровільно видана працівникам правоохоронного органу, кількісний вміст кокаїну складає 15,2608 г;

- матеріалами Другого оперативного відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за вих. №7328/16-08/25 від 12 травня 2025 року, вих. №7688/16-08/25 від 17 травня 2025 року, вих. №8773/16-08/25 від 03 червня 2025 року, вих. №10362/16-08/25 від 07 липня 2025року, здобутими за результатами виконання доручення слідчого;

- матеріалами регіонального управління (з оперативно-розшукової діяльності) ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18 червня 2025 року вих. №05/311, здобутими за результатами виконання доручення слідчого;

- протоколами від 15 травня 2025 року та від 16 червня 2025 року, про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 січня 2026 року, згідно якого у вказаний день о 09 год. 25 хв. ОСОБА_5 затримано за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України;

- а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри. у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Незважаючи на отримані в суді дані про відсутність у підозрюваного незнятої та непогашеної судимості, отримані його житлом пошкодження внаслідок обстрілів, а також долучені його захисником докази про наявність у ОСОБА_5 сім`ї та дитини з інвалідністю через захворювання психіатричного характеру, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування продовжується здійснення слідчих дій в провадженні, в тому числі за участі свідків, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть тому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставинами, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Під час досудового розслідування також встановлено, що незаконна діяльність ОСОБА_5 здійснювалась системно, він мав намір на неодноразовий збут наркотичного засобу, а відтак, він може продовжити неправомірну діяльність, пов`язану з незаконним обігом таких речовин.

Підозрюваний дійсно має ряд захворювань, які можливо потребують лікування. Проте, в умовах слідчого ізолятору ув`язненим особам забезпечується необхідна медична допомога відповідно до законодавства про охорону здоров`я, зокрема, положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18 березня 2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» встановлено, що керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

За встановлених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 в умовах перебування під вартою в слідчому ізоляторі не позбавлений права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, зазначена захисником обставина про незадовільний стан здоров`я не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згубно впливає на моральні принципи в суспільстві, сприяє поширенню наркотичної залежності громадян.

Окрім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого тому злочину, а також прибутковості незаконної діяльності із можливого збуту наркотичних засобів, слідчий суддя вважає необхідним не визначати заставу, як альтернативу триманню під вартою.

Вирішуючи заявлене клопотання захисника про закриття чинного судового провадження, слідчий суддя з цим не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Як з`ясовано в судовому засіданні з 27 березня 2026 року в кримінальному провадженні слідчим та прокурором розпочато виконання вимог ст.290 КПК України. Прокурор в судовому засіданні повідомив, що обсяг матеріалів досудового розслідування, які надано стороні захисту, становить 11 томів.

Відповідно до ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином строк досудового розслідування в чинному провадженні, який спливав 01 квітня 2026 року, не завершився та продовжує тривати.

З урахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про закриття судового провадження відмовити.

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 29 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1