Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2813/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/169/26
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року. Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №295/2813/26 в межах кримінального провадження №0008752 від 10.12.2025 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18.02.2026,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 . Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали встановлено до 09.04.2026.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та ухвалити нову ухвалу про застосування альтернативного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 . В доповненнях до апеляційної скарги захисник вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 визнає свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на даний час за сприяння адміністрації СІЗО вжито необхідні дії про отримання письмової згоди з іншої військової частини, має намір повернутися в ЗСУ, має місці соціальні зв`язки та місце реєстрації в м.Житомирі. Вважає, що слідчий суддя мав за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів з покладеннях відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки внесення застави саме у такому розмірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст. 178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008752 від 10.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

З клопотання слідчого слідує, що 27.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань ОСОБА_8 призвано на військову службу за призовом під час проведення загальної мобілізації. Солдат ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 23.06.2025 о 22 год 00 хв здійснив самовільне залишення місця служби - розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що дислокувався у АДРЕСА_1 та обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами військової частини проводить час на власний розсуд.

У межах даного кримінального провадження 26 грудня 2025 року ОСОБА_8 у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

29.12.2025 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук, оскільки місце його перебування органу досудового розслідування було невідоме.

06.01.2026 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

17.02.2026 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

При вирішенні вказаного клопотання слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Водночас зі змісту поданої апеляційної скарги захисника вбачається, що висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення стороною захисту не оскаржується. За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги, та погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_8 дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому колегія суддів визнає, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підтвердження наявності зазначеного ризику також свідчить та обставина, що підозрюваний ОСОБА_8 перебував у розшуку, що об`єктивно вказує на його схильність до ухилення від органів досудового розслідування та суду. Така поведінка підозрюваного свідчить не лише про реальність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а й про його високий ступінь, що обґрунтовує доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Належно встановленим, на переконання колегії суддів, за конкретними обставинами даного провадження є й ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Такий ризик обґрунтовується не лише тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, а й характером та ступенем суспільної небезпечності інкримінованого кримінального правопорушення, фактичними обставинами провадження та даними про особу підозрюваного.

Зокрема, інкриміноване кримінальне правопорушення пов`язане з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, що свідчить про зневажливе ставлення підозрюваного до вимог закону та покладених на нього обов`язків. Поведінка підозрюваного, у тому числі його перебування у розшуку, вказує на відсутність належної правосвідомості та схильність до протиправної поведінки.

Згідно зі змістом службової характеристики, військовослужбовець ОСОБА_8 зарекомендував себе негативно, обов`язки за посадою сумлінно не виконує, що свідчить про його недобросовісне ставлення до виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей не має, що в сукупності не вказує на наявність стійких соціальних факторів, які могли б стримувати його від вчинення нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про наявність реальної ймовірності вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту не спростовують наведених висновків слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому захисником як у поданій апеляційній скарзі, так і безпосередньо у судовому засіданні не наведено жодних належних і допустимих аргументів чи доказів, які б свідчили про відсутність таких ризиків або істотне зменшення їх ступеня. Фактично позиція сторони захисту зводиться до незгоди з оцінкою обставин, наданою слідчим суддею, без наведення переконливих підстав для її спростування.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для відступу від висновків слідчого судді у цій частині.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 про безпідставне не визначення розміру застави підозрюваному, як альтернативного запобіжного заходу, то апеляційний суд їх відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, за ч. 4 цієї ж статті під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

З урахуванням наведених положень закону, а також встановлених під час розгляду клопотання обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у даному кримінальному провадженні наявні правові підстави для не визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Зокрема, підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке прямо віднесено законодавцем до переліку злочинів, щодо яких під час дії воєнного стану може не визначатися розмір застави.

Крім того, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час апеляційного розгляду не зменшились та не втратили своєї актуальності, зокрема ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи характер та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також умови правового режиму воєнного стану, колегія суддів вважає, що застосування застави як альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не усуне наявні ризики.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги захисника не містять переконливих аргументів, які б свідчили про незаконність чи необґрунтованість ухвали слідчого судді, та не спростовують правильності його висновків.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18.02.2026, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :