КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2337/2026 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 757/4915/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2026 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.01.2026 року частково задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у межах 120 190 (сто двадцять тисяч сто дев`яносто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 399 992 320 (триста дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисячі триста двадцять) гривень та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2026 року включно, із визначенням розміру застави у межах 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 382 720 000 (триста вісімдесят два мільйони сімсот двадцять тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.01.2026 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, так як при розгляді клопотання суд першої інстанції неналежним чином надав оцінку доказам, що надавалися сторонами, необґрунтовано визначив суму застави, що значно перевищує визначені кримінальним процесуальним законом розміри, без належного обґрунтування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 року за підозрою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України..?

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням зазначено, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час та місці, проте не пізніше лютого 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не зазначено, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами невизначеного кола громадян, шляхом викрадення їх персональних даних.

У зв`язку з цим, у незазначений час та місці, проте не пізніше лютого 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не зазначено, ОСОБА_7 досяг злочинної домовленості з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо спільної участі у протиправній діяльності, спрямованій на несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж фінансових установ, викрадення персональних даних та протиправне заволодіння грошовими коштами інших осіб.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими незазначеними особами, у період з лютого 2022 року по лютий 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, брав участь у діяльності, що полягала у створенні, розповсюдженні та управлінні шкідливим програмним забезпеченням типу «IcedID» та іншими, з використанням якого здійснювалось несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж фінансових установ, викрадення персональних даних та протиправне заволодіння грошовими коштами інших осіб.

За вказані дії, що супроводжувалися легалізацією незаконно здобутого капіталу, Федеральною прокуратурою Сполучених Штатів Америки та Федеральним бюро розслідувань розпочато кримінальне переслідування у справі № CRM-182-77857 відносно ОСОБА_12 .

В подальшому, у незазначений час та місці, але не пізніше січня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 з іншими невстановленими особами удосконалили діяльність угрупування шляхом зміни форми структури, методів шахрайства, покращення шкідливого програмного забезпечення, структурування субординації між учасниками групи та формування транснаціональної спрямованості створили, назвавши своє угруповання «ІНФОРМАЦІЯ_5», яке продовжило реалізовувати злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння грошовими коштами громадян різних країн світу.

Так, ОСОБА_12 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами у невстановлений спосіб з використанням невстановленого програмного забезпечення у протиправний спосіб заволоділи грошовими коштами у сумі не менше 100 000 000 доларів США.

Далі, усвідомлюючи незаконний характер походження грошових коштів, отриманих від функціонування угруповання «ІНФОРМАЦІЯ_5», та будучи обізнаними про оголошення ОСОБА_12 у міжнародний розшук компетентними органами США, у ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та інших невстановлених на даний час учасників угрупування, виник умисел на приховування здобутих злочинним шляхом активів на території України вчиняючи легалізацію шляхом систематичного укладення договорів та вчинення інших правочинів щодо майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та інші невстановлені на даний час учасники угрупування, у період з січня 2025 року по цей час, з метою надання коштам правомірного вигляду, маскування та уникнення їх ідентифікації правоохоронними органами, шляхом зміни форми майна через систематичне вчинення правочинів з придбання дороговартісної нерухомості та транспортних засобів, набули об`єкти рухомого та нерухомого майна, право власності на які зареєстровано на близьких родичів, співмешканців та знайомих останніх.

З метою маскування фактичного володіння та розпорядження вказаними активами, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими незазначеними особами, забезпечив придбання та реєстрацію наступного майна.

Так, 23.12.2025 року на ім`я ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку, на якій розташований будинок, з кадастровим номером :11:024:0367, загальною вартістю відповідно до договору, 1 987 042 грн.

Крім цього, на ім`я співмешканки ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано 30.12.2025 право власності на автомобіль BMW X5 XDRIVE 30D чорного кольору 2025 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 5 520 117 грн.

Також, на ім`я матері співмешканки ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано 18.02.2025 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу вартістю 567 150 грн.

Крім того, 27.01.2026 року за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , під час проведення обшуку вилучено 20 500 доларів США (884 068,65 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 27.01.2026) та 94 500 грн., які одержані злочинним шляхом та їх походження не підтверджується офіційними доходами.

В свою чергу, з метою маскування фактичного володіння та розпорядження вказаними активами, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, забезпечив придбання та реєстрацію наступного майна.

Так, 26.12.2025 року на ім`я матері ОСОБА_12 - ОСОБА_14 , на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю відповідно до договору 899 146 грн.

Також, на ім`я матері колишньої дружини ОСОБА_12 - ОСОБА_15 , зареєстровано: 21.11.2025 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :49:001:0115 ( АДРЕСА_2 ) на підставі договору купівлі-продажу вартістю 1 151 116 грн; 21.11.2025 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :49:001:0116 ( АДРЕСА_2 ) на підставі договору купівлі-продажу вартістю 5 171 805 грн.

Також, на ім`я знайомого ОСОБА_12 - ОСОБА_16 28.11.2025 зареєстровано право власності на автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, VIN: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 вартістю 10 274 982 грн.

Крім того, 27.12.2025 року під час обшуку фактичного місця проживання ОСОБА_12 у домоволодінні, що розташовано по АДРЕСА_2 на території земельних ділянок з кадастровими номерами :49:001:0115 та :49:001:0116 вилучено 77 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.12.2025 становить 3 228 848 грн., які одержані злочинним шляхом та їх походження не підтверджується офіційними доходами.

Зазначено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та інші особи, діючи за попередньою змовою, особисто керували процесом придбання вищевказаного майна у 2025 році, здійснювали фінансування та визначали коло осіб, на яких оформлено право власності на вказане майно.

Загальна вартість майна, яке стало об`єктом легалізації (відмивання) ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та іншими не встановленими на даний час особами, які діяли за попередньою змовою групою осіб, у вказаний період, згідно з розрахунками та наявними даними у органу досудового розслідування про вартість цих активів, становить 29 778 774,65 грн., що у понад 19668 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Так, 27.01.2026 року о 06 год. 37 хв. ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні за адресою: АДРЕСА_6 , затримано на підставі ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Наступного дня, тобто 28.01.2026 року о 01 год. 28 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у набутті, володінні та розпорядженні майном, шляхом вчинення правочину з таким майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

29.01.2026 року (клопотання датоване 28.01.2026 року) старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 за погодженням із прокурором першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у межах 120 190 (сто двадцять тисяч сто дев`яносто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 399 992 320 (триста дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисячі триста двадцять) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави щодо ОСОБА_7 .

29.01.2026 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва зазначене клопотання старшого слідчого частково задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2026 року, із визначенням розміру застави у межах 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 382 720 000 (триста вісімдесят два мільйони сімсот двадцять тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосував заставу у межах 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 382 720 000 (триста вісімдесят два мільйони сімсот двадцять тисяч) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2026 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у межах 120 190 (сто двадцять тисяч сто дев`яносто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 399 992 320 (триста дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисячі триста двадцять) гривень та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2026 року включно, із визначенням розміру застави у межах 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 382 720 000 (триста вісімдесят два мільйони сімсот двадцять тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4