Справа № 761/6577/26
Провадження № 1-кп/761/3331/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011465 від 01 жовтня 2024 року за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , уродженця с. Ганжівка, Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з клопотанням прокурора про звільнення особи від кримінальної відповідальності, вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної владні, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, діяв на момент вчинення кримінального правопорушення та діє по теперішній час.

Відповідно до ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №162 від 04.06.2024 головний сержант ОСОБА_4 вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків командира відділення-командира машини 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом головний сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, не пізніше 07.07.2024 у військовослужбовця військової служби за контрактом головного сержанта ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно до військової частини з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання покладених на нього обов`язків військової служби.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 07.07.2024 не повернувся з відпустки за сімейними обставинами до розташування батальйону військової частини, що за адресою: АДРЕСА_2 , після чого до 04.02.2026 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, тобто до моменту прибуття до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані як нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, а саме за ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з тим, що він є особою, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, та добровільно має намір повернутися і продовжити проходження військової служби.

Підозрюваний ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, підтвердивши, що має намір повернутися і продовжити проходження військової служби, усвідомлює наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, зазначає про таке.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

У судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до письмової згоди командира Військової частини НОМЕР_4 НГУ ОСОБА_5 від 29 січня 2026 року № 1/66/4/1, командування військової частини не заперечує проти продовження військової служби військовослужбовця ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_4 Національної гвардії України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2025 року у справі №484/3679/23, вимога про добровільність звернення особи з клопотанням про намір повернутися до військової частини чи до місця служби для продовження проходження військової служби вважається виконаною в тому числі якщо волевиявлення особи було реалізоване через її фактичне добровільне повернення до служби та подальше її проходження. Також ще однією умовою для застосування ч. 5 ст. 401 КК є наявність письмової згоди командира військової частини на продовження проходження такою особою військової служби. Стосовно цієї умови, колегія суддів зазначила, що ні вказана стаття, ні статті 286 та 287 КПК не містять вимог щодо конкретної форми письмової згоди командира на продовження проходження особою військової служби (лист, наказ чи розпорядження), та вказала, що у разі, коли особа після добровільного повернення до місця тимчасової дислокації військової частини наказом командира була зарахована на всі види забезпечення, цей наказ є належним письмовим підтвердженням згоди командира на проходження військової служби.

Однією з умов застосування ч. 5 ст. 401 КК є добровільне звернення особи з клопотанням до слідчого, прокурора або суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини чи до місця служби для продовження проходження військової служби.

Отже, із зазначеної умови вбачається, що законодавець пов`язує можливість звільнення від кримінальної відповідальності з наявністю добровільного волевиявлення особи на продовження військової служби, що свідчить про її готовність виконувати військовий обов`язок і виправити наслідки попередньої протиправної поведінки.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості продовження досудового розслідування та судового розгляду з його вирішенням по суті.

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_4 Національної гвардії України, факт звернення підозрюваного до військової частини підтверджується письмовою згодою командира Військової частини НОМЕР_4 НГУ, в якій зазначено, що командування частини не має заперечень щодо проходження ОСОБА_4 служби у Військовій частині НОМЕР_4 НГУ, суд приходить до висновку що клопотання прокурора слід задовольнити та звільнити ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 401, 407 КК України, статтями 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі положень ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Закрити кримінальне провадження № 0011465 від 01 жовтня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі ст. 288 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 (сімдесяти двох) годин прибути до Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України для продовження проходження військової служби.

На підставі ст. 288 КПК України зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України невідкладно після набрання ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати командира Військової частини ОСОБА_5 повідомити Шевченківський районний суд міста Києва та Київську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону про прийняття/поновлення на військовій службі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Військовій частині НОМЕР_4 Національної гвардії України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів із дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва ОСОБА_6