КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2234/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

07 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0002374 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сімферополь Автономної Республіки Крим, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, місце реєстрації відсутнє, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 15.08.2024 року по 04.06.2025 року включно.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обраховувати з 05.06.2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 - тримання під вартою - продовжено до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч. 4 КК України, а саме - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так він 04.08.2024 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи у гуртожитку за адресою: місто Київ, проспект Науки, 119-Б, зайшов до приміщення кімнати № НОМЕР_1 , в якій проживав раніше знайомий йому потерпілий ОСОБА_9 , та, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у вищевказаній кімнаті гуртожитку разом з ОСОБА_9 , наблизився до нього спереду та завдав 3 удари в область обличчя потерпілому, після яких останній впав на підлогу, чим завдав останньому сильного фізичного болю.

Після чого ОСОБА_7 підійшов до тумбочки, де знаходилася шкіряна сумка потерпілого, в якій перебував мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C NFC 2/32GB» синього кольору, вартістю 2 250 гривень, грошові кошти у сумі 300 гривень, паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_9 та пенсійне посвідчення на ім?я останнього.

Усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_9 перебуває у свідомості, ОСОБА_7 наніс останньому ще один удар ногою в область обличчя, від якого потерпілий втратив свідомість, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_7 заволодів сумкою з вищезазначеними речами, які належать ОСОБА_9 , а також кросівками білого кольору невстановленою вартістю та светром бежевого кольору «Polo Ralph Lauren», вартістю 517 гривень 67 копійок.

В подальшому, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи свої протиправні дії, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи що будь-якого опору зі сторони потерпілого вже не відбудеться, ОСОБА_7 забрав вищеперераховані речі та вийшов з приміщення кімнати, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, а саме - мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9C NFC 2/32GB» синього кольору, вартістю 2 250 гривень, грошовими коштами у сумі 300 гривень, паспортом громадянина України на ім?я ОСОБА_9 , пенсійним посвідченням на ім?я потерпілого, кросівок білого кольору невстановленою вартістю та светром бежевого кольору «Polo Ralph Lauren», вартістю 517 гривень 67 копійок, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров?я ОСОБА_9 , завдав останньому матеріальних збитків на загальну суму 3067 гривень 67 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року змінити, перекваліфікувати дії останнього на ч. 1 ст. 125 та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки на підставі ст. 75 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 187 КК України, оскільки на думку сторони захисту, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому апелянт зазначає, що суд безпідставно визнав показання потерпілого та судову медичну експертизу допустимими доказами. Так, потерпілий ОСОБА_9 надав в судовому засіданні пояснення про те, що він не може однозначно стверджувати про те, чи втрачав він свідомість від ударів ОСОБА_7 . При цьому втрата свідомості, яка настала від дій обвинуваченого, згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про злочини проти власності», є критерієм небезпечності для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, апелянт вказує, що згідно з висновком судово-медичного експерта від 30.09.2024 №042-1384-2024, медичними даними втрата свідомості потерпілим ОСОБА_9 від нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не підтверджена.

Як зазначає апелянт, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що не оспорює факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, однак останній свідомість не втрачав, а майно потерпілого ОСОБА_7 забрав, коли потерпілий відволікся (не у зв`язку з діями обвинуваченого) та не міг бачити, що ОСОБА_7 заволодіває майном потерпілого.

Поряд з цим апелянт наголошує, що інші докази, як окремо, так і в своїй сукупності не підтверджують факт втрати свідомості потерпілим від нанесених йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

На переконання апелянта, суд першої інстанції, поклавши вище зазначені докази в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_7 саме за ст. 187 КК України, не зазначив, що кожен з перелічених доказів доводить. Формальне ж перелічення їх у вироку без зазначення конкрентного доказового значення обставин, які підлягають доказуванню, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, на думку апелянта, в судовому засіданні не було здобуто переконливих доказів, які б давали підстави для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 187 КК України, у зв`язку з чим апелянт вважає, що в діях ОСОБА_7 вбачається склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 125 та ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 апелянт вважає за необхідне врахувати позицію обвинуваченого, який визнав вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому та таємному заволодінні майном потерпілого, зазначивши, що умисел на заволодіння майном виник після нанесення тілесних ушкоджень. Таким чином, апелянт вважає, що є підстави стверджувати, що ОСОБА_7 визнав свою винуватість та покаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, згідно із рапортом о/у ВКП Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві, потерпілий у телефонному режимі повідомив, що знаходиться за межами Києва, а саме в Кіровоградській області м. Світловодськ. Враховуючи наведене, вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, винуватість ОСОБА_7 підтверджуються детальними та послідовними показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що перебував у товариських відносинах з обвинуваченим ОСОБА_7 04.08.2024 приблизно о 22:00 годині ОСОБА_7 , який також проживав у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов до кімнати НОМЕР_2, хвилин 20 вони розмовляли з ним та він пригостив ОСОБА_7 горілкою, після чого останній безпідставно вдарив його, коли він сидів на ліжку. Зазначив, що ОСОБА_7 наніс йому 1 удар кулаком в обличчя, коли він сидів, після чого він піднявся та останній наніс йому ще 2 удари кулаком в обличчя, від яких він впав на підлогу, в подальшому він ще вдарив його ногою в обличчя та від вказаного удару він втратив свідомість. Після того, як він прийшов до тями, то побачив, що його речі в кімнаті перевернуті, ОСОБА_7 в кімнаті не було, а його було зачинено в кімнаті на ключ. Вказав, що ОСОБА_7 забрав його речі - паспорт, пенсійне посвідчення, мобільний телефон, кросівки та светр, а також грошові кошти в сумі 300 гривень.

Свідок ОСОБА_10 в ході судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції показала, що вона проживає в гуртожитку по проспекту Науки в місті Києві, де проживали також ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Зазначила, що 04.08.2024 вона була запрошена працівниками поліції в якості понятої та пам`ятає, як ОСОБА_9 розповідав, що ОСОБА_7 у нього викрав телефон та речі, а ОСОБА_7 при ній сказав, що паспорт він викинув.

Свідок ОСОБА_11 показав суду про те, що він проживає в гуртожитку по проспекту Науки в місті Києві, де проживали також ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Зазначив, що він не пам`ятає, звідки йому стало відомо про інцидент, який стався 04.08.2024 про те, що у ОСОБА_9 зникли особисті речі.

Показання зазначених свідків та потерпілого суд першої інстанції, дослідивши в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, безпосередньо сприймаючи їх показання під час судового засідання, обґрунтовано визнав допустимими та достовірними, оскільки вони є послідовними, логічними, містять відомі їм обставини кримінального провадження, які суд першої інстанції безпосередньо сприймав під час судового засідання, зазначені свідки не входять до кола осіб, які згідно ч.2 ст. 65 КПК України не можуть бути допитані як свідки, відсутні в матеріалах провадження і будь-які дані щодо недостовірності показань свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Крім того, показання наведених вище свідків і потерпілого повністю узгоджуються з іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду документами та доказами, які доповнюють один одного та в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, а саме:

- рапортом оперативного чергового Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 08.08.2024 , згідно якого надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявник ОСОБА_9 звернувся до поліції, повідомивши про те, що 04.08.2024 знайомий йому ОСОБА_7 зайшов до його кімнати у гуртожитку та наніс удар ногою по голові, від якого заявник втратив свідомість, після того як отямився виявив, що ОСОБА_7 забрав його барсетку в якій були паспорт, пенсійне посвідчення, грошові кошти та мобільний телефон (том 1 а.с. 9-10);

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 08.08.2024, згідно із якою слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві прийняв усну заяву від ОСОБА_9 про те, що 04.08.2024 приблизно о 21 годині 30 хвилини, знайомий йому ОСОБА_7 зайшов до його кімнати у гуртожитку за адресою: місто Київ, проспект Науки, 119-Б, та наніс удар ногою по голові, від якого заявник втратив свідомість, після того як отямився, виявив, що ОСОБА_7 забрав його барсетку, в якій були паспорт, пенсійне посвідчення, грошові кошти та мобільний телефон (том 1 а.с. 11-13);

- протоколом огляду місця події від 08.08.2024 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_9 та спеціаліста, було проведено огляд кімнати АДРЕСА_3 , де в ході проведення огляду вилучено кросівки та светр (том 1 а.с. 14-21);

- протоколом огляду місця події від 08.08.2024 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_9 та спеціаліста, було проведено огляд кімнати АДРЕСА_3 , де в ході проведення огляду вилучено папілярний зразок з тумби (том 1 а.с. 22-28);

- постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 20.08.2024, згідно якої 1 недопалок від цигарки, 1 пару кросівок, кофту та 1 пару шкарпеток визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (том 1 а.с. 29-30);

- протоколом огляду від 08.08.2024 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_9 та спеціаліста, а також за учасю ОСОБА_7 , було проведено огляд прилеглої території гуртожитку за адресою: місто Київ, проспект Науки, 119-Б, де в ході проведення огляду із сміттєвого баку вилучено кросівки білого кольору та кофту, яку ОСОБА_7 зняв із себе (том 1 а.с. 69-75);

- протоколом огляду від 08.08.2024 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_9 та спеціаліста, було проведено огляд сумки чорного кольору (том 1 а.с. 77-81);

- протоколом огляду речей від 08.08.2024 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві в присутності понятих за участю спеціаліста, було проведено огляд кросівок білого кольору та кофти (том 1 а.с. 82-87);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.08.2024, згідно якого на запитання слідчого ОСОБА_9 відповів, що на фотознімку під номером 1 впізнає сверт, яким заволодів ОСОБА_7 04.08.2024 року (том 1 а.с. 88-89);

- довідкою до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 08.08.2024, згідно якої на фотознімку під номером 1 зображений светр, який був вилучений 08.08.2024 в ході огляду місця події у ОСОБА_7 , за адресою: місто Київ, проспект Науки, 119-Б, інші светри не мають значення для кримінального провадження ( том 1 а.с. 90);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.08.2024, згідно якого на запитання слідчого ОСОБА_9 відповів, що під на фотознімку номером 1 перебувають кросівки, які йому належить та якими заволодів ОСОБА_7 04.08.2024 року (том 1 а.с. 92-93);

- довідкою до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 08.08.2024, згідно якої на фотознімку під номером 1 зображено фото кросівок, які були вилучені 08.08.2024 за участі ОСОБА_7 у смітнику за адресою: місто Київ, проспект Науки, 119-Б, інші кросівки не мають значення для кримінального провадження ( том 1 а.с. 94);

- постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 08.08.2024, згідно якої кросівки білого кольору та кофту білого кольору визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (том 1 а.с. 96-97);

- висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичого центру МВС України №СЕ-19/111-24/49520-ТВ від 09.09.2024 та додатком до нього, згідно якого встановити ринкову вартість взуття білого кольору станом на 04.08.2024 року не видається за можливе. Ринкова вартість наданого на дослідження светра «Polo Ralph Lauren» становить 516 гривень 67 копійок (том 1 а.с. 103-108);

- постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 10.09.2024, згідно якої кросівки білого кольору та кофту білого кольору визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (том 1 а.с. 109-110);

- висновком експертного дослідження Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України № 041-1431-2024 від 09.08.2024 року, згідно якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені ушкодження: синці - на спинці та скатах носа, навколо правого та лівого ока по типу «окулярів», на правій щоці, в потиличній ділянці зліва. Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від не менш 3-х дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 2024, не були небезпечними для життя та як у сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров?я) (том 1 а.с. 120-122);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України № 042-1384-2024 від 30.09.2024, згідно якого під час проведення 09.08.2024 судово-медичного огляду у ОСОБА_9 , були виявлені такі тілесні ушкодження: синці невизначеної та овальної форми - на спинці та скатах носа, навколо правого та лівого ока по типу «окулярів»; на правій щоці (5,5х3,0(см)), в потиличній ділянці зліва (2,0х1,5(см)). Відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих тканин по місцю утворення синців спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров?я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до легкого тілесного ушкодження. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок трикратної ударної дії тупого/тупих предмету/предметів (один з яких мав овальну форму контактної поверхні). Відома морфологія тілесних ушкоджень (яка була зафіксована на момент проведення судово-медичного огляду 09.08.2024) дає підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися за 4-5 діб від моменту проведення судово-медичного огляду, у тому числі, у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто, 04.08.2024. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень не є небезпечним для життя ( том 1 а.с. 127-130);

- висновком судового експерта ОСОБА_12 судової товарознавчої експертизи №3294 від 17.09.2024, згідно якого ринкова вартість, з урахування зносу, станом на 04.08.2024 мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9C NFC 2/32GB», синього кольору, бувшого в використанні, у робочому стані, становить 2250 гривень 00 копійок (том 1 а.с. 135-140);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024 та фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав чоловіка, який зображений на фотознімку 3, як чоловіка, який 04.08.2024 о 19:00 годин перебував у гуртожитку за адресою: місто Київ, проспект Науки, 119-Б, (том 1 а.с.148-150);

- додатком до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024, згідно якого на фотознімку 3 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 151);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024 та фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав за загальними рисами обличчя чоловіка, який зображений на фотознімку 3, як чоловіка, який 06.08.2024 о 09:20 годині за адресою: місто Київ, проспект Науки, 4, в приміщенні ломбарду "ЄвроФінанс" попросив його здати на його особисті документи мобільний телефон (том 1 а.с. 155-157);

- додатком до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024, згідно якого на фотознімку 3 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 158);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024 та фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав за загальними рисами обличчя чоловіка, який зображений на фотознімку 3, як чоловіка, який 06.08.2024 намагався здати мобільний телефон "Xiaomi" до ломбарду, але через відсутність документів не зміг здати на своє ім`я та попросив здати вказаний телефон іншу особу (том 1 а.с. 161-163);

- додатком до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімкамивід 09.08.2024, згідно якого на фотознімку 3 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 164);

- протоколом огляду речей від 16.08.2024, згідно якого слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: місто Київ, вулиця Голосіївська, 15, провів огляд CD-R диску з відеозаписом, на якому відображені події, що відбувались в приміщенні ломбарду ПТ "ЕВ.РО.ЛОМБАРД ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД і КОМПАНІЯ", розташованого за адресою: місто Київ, проспект Науки, 4 (том 1 а.с. 172-178);

- постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 16.08.2024, згідно якої CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду за адресою: місто Київ, проспект Науки, 4, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (том 1 а.с. 179-180).

Наведені докази судом першої інстанції належним чином досліджені, детально викладені у вироку, та їм надана відповідна оцінка, з наведенням у вироку відповідних висновків щодо належності, допустимості, достовірності та їх достатності. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення ОСОБА_7 , та вірно кваліфікував дії за ч.4 ст. 187 КК України.

Також, судом першої інстанції, за результатами судового розгляду, правильно дана оцінка показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , якийсвою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенняфактично не визнав, заперечував, що після нанесення ударів ОСОБА_9 , той втрачав свідомість, а також стверджував, що випадково забрав барсетку та мобільний телефон, оскільки думав, що то його речі та обґрунтовано визнано, що такі показання обвинуваченого суперечать встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам, з чим погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що досліджені судом та наведені у вироку докази не підтверджують факт втрати свідомості потерпілим від нанесених йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а тому дії обвинуваченого слід перекваліфікувати з ч.4 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 125 та ч.4 ст. 185 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Виходячи зі статті 187 КК України, розбій характеризується нападом, який може бути відкритим або несподіваним для потерпілого (таємним). Напад завжди супроводжується насильством над потерпілим як способом подолання дійсного чи можливого опору з метою заволодіння чужим майном. Обов`язковою ознакою розбійного нападу є небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, насильство. При цьому фізичне насильство полягає у силовому впливові на потерпілого, який призводить до заподіяння йому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначною втратою працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також в інших насильницьких діях, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх заподіяння. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Як слідує з наданих суду першої інстанції показань потерпілого ОСОБА_9 , які були безпосередньо дослідженні під час апеляційного розгляду, то останній чітко вказав про те, що втрачав свідомість та за обставинами провадження, така втрата свідомості мала місце після завданого йому удару ногою в обличчя ОСОБА_7 . Також потерпілий детально та послідовно зазначив про характер, локалізацію та кількість нанесених йому обвинуваченим ударів, зокрема 1 удар кулаком в обличчя, коли він сидів, після чого він піднявся та останній наніс йому ще 2 удари кулаком в обличчя, від яких він впав на підлогу, в подальшому він ще вдарив його ногою в обличчя та від вказаного удару він втратив свідомість, після того, як прийшов до тями, то побачив, що його речі в кімнаті перевернуті, ОСОБА_7 в кімнаті не було, як і відповідних речей та грошових коштів.

Про втрату свідомості після нанесення удару в область голови ногою ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 вказав і в заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 08.08.2024, зафіксовано ці обставини і в рапорті оперативного чергового Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві.

Наведене, а саме незмінні, послідовні та детальні показання ОСОБА_16 , а також те, що потерпілий не пам`ятав про обставини заволодіння обвинуваченим ОСОБА_7 його майном, коли він лежав на підлозі після нанесеного йому ногою удару в голову, на переконання колегії суддів, поза всяким сумнівом підтверджує, той факт, що внаслідок удару ОСОБА_7 ногою в обличчя ОСОБА_9 втратив свідомість.

Підстав для критичної оцінки показань потерпілого судом не встановленоі в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України № 042-1384-2024 від 30.09.2024 встановлено, що виявлені тілесні ушкодження є легкими та не є небезпечними для життя.

Таким чином, внаслідок застосованого обвинуваченим ОСОБА_7 насильства потерпілому ОСОБА_9 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, які призвели до втрати свідомості, тому це насильство є небезпечним для здоров`я останнього.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.4 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану.

Посилання захисника на те, що умисел на заволодіння майном у ОСОБА_7 виник вже після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, колегія суддів вважає неспроможними, виходячи з матеріалів провадження, фактичних обставин справи, встановлених судом, а також послідовних показань потерпілого, того, що розвиток події відбувся в короткий проміжок часу, під час якого обвинувачений, одразу після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та втрати свідомості, заволодів його майном та в подальшому частину з цього майна намагався здати до ломбарду, що беззаперечно свідчать про наявність у ОСОБА_7 корисливого мотиву на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу.

За таких обставин, доводи сторони захисту щодо невідповідності вироку суду першої інстанції фактичним обставинам справи та наявність підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого, не ґрунтуються на матеріалах справи та зводяться до формальної незгоди з висновками суду щодо оцінки доказів, які були досліджені судом та наведені у вироку.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив та проаналізував всі докази в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене кримінальним законом до категорії особливо тяжких злочинів, даних про особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, у мінімальних межах визначеного санкцією ч. 4 ст. 187 КК України, у виді позбавлення волі на строк 8 років, й обґрунтовано не встановив підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69, 75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника на те, що обвинувачений визнав свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому та таємному заволодінні майном потерпілого, в жодному разі не може свідчити про визнання вини обвинуваченого та його щирому каятті у вчиненні злочину передбаченому ч.4 ст. 187 КК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів до уваги не бере.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни оскаржуваного вироку захисником до апеляційного суду не надано.

Будь - яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 -залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0002374 щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4