Справа № 953/807/26
н/п 1-кс/953/1534/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 28.01.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, вдівець, раніше судимий:

- вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.09.1995 за ч. 3 ст. 140 КК України до виправних робіт на строк до 2 років з відрахуванням 20 % заробітку;

- вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.1999 за ст. 213, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, з конфіскацією майна;

- вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2002 за ч. 3 ст. 289 КК України, до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2014 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Славутицького міського суду Київської області від 15.03.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.02.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців,

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, із можливістю внесення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 28.01.2026 близько 16.00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи спільний єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, через паркан незаконно проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , та шляхом злому віконної рами з використанням заздалегідь заготовлених знарядь для вчинення злочину, які вони принесли з собою, проникли до будинку, який належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , викрали: альбом з поштовими маркам; альбом з монетами у кількості 208 шт.; монети у кількості 137 шт.; грошові кошти у розмірі 110 000 (сто десять тисяч) гривень; грошові кошти у розмірі 1180 (одна тисяча сто вісімдесят) євро; золоті прикраси у вигляді: золотого ланцюжка; золотих часів «ЗАРЯ»; золотого хреста; каблучки з камінцем; золота підвіска; золота підвіска у вигляді кулона -ікони.

Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпорядитись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму понад 166352,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням до житла, в умовах воєнного стану.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснює Київська окружна прокуратура м. Харкова.

28.01.2026 о 21:14 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.01.2026 в порядку ст.276, 277 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням до житла, в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України.

30.01.2026 слідчим суддею Київського р/с м. Харкова до ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком до 28.03.2026 включно, з визначенням розміру застави у сумі 998 400 гривень.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб вплинути на потерпілу та свідка, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, що вказує на модель його поведінки, та можливість вчинення інших тотожних кримінальних правопорушень та продовження своєї злочинної діяльності у сфері незаконного заволодіння майном громадян, оскільки це є єдиним джерелом доходу підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, зокрема обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного та постзлочинну поведінку, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Крім того, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є необхідним, оскільки на даний час існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 28.03.2026. Зазначене обґрунтовано тим, що з метою закінчення досудового розслідування та для всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідно провести наступні слідчі дії: отримати від експертів Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» та долучити до матеріалів кримінального провадження результати проведення судових експертиз: судово-мистецтвознавчих та судово-товарознавчої; зняти гриф секретності з документів які слугували підставою для проведення негласних слідчих розшукових дій, за результатом яких складено відповідні протоколи; з урахуванням отриманих результатів за фактом проведення вищевказаних експертних досліджень вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 ; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування.

Виконати зазначені процесуальні дії раніше не видавалось за можливе у зв`язку із складністю кримінального правопорушення та необхідність значного часу на повноцінне проведення експертних досліджень.

Для проведення вищевказаних експертних досліджень, проведення слідчих дій та прийняття відповідних процесуальних рішень необхідно додатковий час, не менш ніж місяць.

Сторона обвинувачення зазначає, що 19.03.2026 в.о. керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_9 винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 28.04.2026 включно.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримала клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) заперечували проти задоволення клопотання, вказували на недоведеність ризиків, зазначили, що ОСОБА_5 має мати ОСОБА_10 , 1945 року народження, мешкає сама, раніше він їй допомагав, вона має захворювання, потребує догляду. Просили застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем його мешкання.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000129 від 28.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення злочину від 28.01.2026, 28.01.2026 л 21.14 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

29.01.2026 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до житла, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2026 застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 28.03.2026, із визначенням суми застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 998400 грн.

Постановою виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова від 19.03.2026 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 28.01.2026 до трьох місяців, тобто до 28.04.2026.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується: заявою ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 28.01.2026; протоколом затримання особи ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України; протоколом затримання особи ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду місця події від 29.01.2026; показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколом огляду предметів за участі потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами огляду предметів; актом експертизи № 198 від 10.02.2026.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, ОСОБА_5 , уродженець м. Зміїв Харківської області, має середню спеціальну освіту, вдівець, раніше судимий: вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.09.1995 за ч. 3 ст. 140 КК України до виправних робіт на строк до 2 років з відрахуванням 20 % заробітку; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.1999 за ст. 213, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, з конфіскацією майна; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2002 за ч. 3 ст. 289 КК України, до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2014 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; вироком Славутицького міського суду Київської області від 15.03.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.02.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 , не має офіційного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зав`язків у підозрюваного, має судимість не погашену у встановленому законом порядку щодо злочинів проти власності, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 36 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.04.2026 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим зменшити розмір застави, зазначений в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2026. При цьому, з урахуванням викладених обставин, суд вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а тому слідчий суддя призначає заставу в розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та визначає заставу в сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 665600 гр. (3328 гр. х 200 = 665600 гр.), достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного

Прийшовши до висновку про необхідність зменшення розміру застави, раніше визначеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2026, слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного та його пояснення, що раніше визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного. Прийшовши до висновку про необхідність визначення вказаного розміру застави, слідчий суддя враховує зміст повідомленої підозри ОСОБА_5 та вважає, що застава в меншому розмірі не здатна буде забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину особою ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Крім того, враховуючи пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні, слідчий суддя вважає наявними підстави до зобов`язання Управління соціального захисту населення Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області негайно вирішити питання щодо тимчасово здійснення догляду за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як за громадянкою літнього віку, яка потребує постійного стороннього догляду, за наявності до того правових підстав.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 36 (тридцять шість) днів - до 27 квітня 2026 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 665 600 гр. (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот гривень), які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UА 0006674 (справа № 953/807/26 н/п 1-кс/953/1534/26) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає - м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області негайно вирішити питання щодо тимчасово здійснення догляду за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як за громадянкою літнього віку, яка потребує постійного стороннього догляду, за наявності до того правових підстав.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 23 березня 2026 року до 27 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1