Справа № 947/6471/26
Провадження № 1-кс/947/2383/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах управління) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000904 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000904 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку 13.02.2026 року за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: договір оренди житлової площі з наявними рукописними записами ОСОБА_5 , всього на 1 арк. з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Cтарший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує, просить його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Представник власниці майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву слідчого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000904 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом незаконного заволодіння об`єктом нерухомого майна: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що рієлтор ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нотаріусом ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріусом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 та нотаріусом ОСОБА_13 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізували злочинний план, спрямований на незаконне заволодіння об`єктом нерухомого майна житловим будинком загальною площею 286 кв.м., розташованим за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 16.07.2025 року між ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на підставі підробленої довіреності № 2-1870 від 11.07.2025) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна житлового будинку загальною площею 286 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Вартість відчуження нерухомого майна відповідно до договору становила 998 500 гривень. Зазначений договір посвідчено державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори міста Одеси ОСОБА_9 .

На підставі завідомо підробленої довіреності № 2-1870 від 11.07.2025,

а також інших завідомо недостовірних документів, які створювали уявлення про наявність у ОСОБА_14 законних повноважень діяти від імені власника та розпоряджатися зазначеним об`єктом нерухомого майна, учасниками злочинної змови було умисно забезпечено укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з дотриманням формальних вимог цивільного законодавства.

Зазначені дії були спрямовані на надання правомірного вигляду незаконному набуттю зазначеного об`єкта нерухомого майна, його подальшому відчуженню, а також на приховування злочинного походження цього майна.

З метою маскування справжніх обставин набуття права власності та надання правомірного вигляду операціям з цим майном ОСОБА_7 вступила у злочинну змову з іншими особами, з метою легалізації зазначеного об`єкта нерухомого майна та його включення у легальний цивільний обіг, для чого у короткий проміжок часу було забезпечено укладення ряду договорів купівлі-продажу за заниженими цінами, а саме:

1.договір купівлі-продажу від 04 серпня 2025 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , вартість відчуження - 999150 грн. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10 .

2.договору купівлі-продажу від 09 серпня 2025 року, укладеного між

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вартість відчуження - 500 100 грн. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10 .

3.договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2025 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , вартість відчуження - 3 000 100 грн. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_16 .

Укладення вказаних правочинів дозволило учасникам злочинної схеми створити умови для подальшого перепродажу об`єкта нерухомого майна іншим зацікавленим особам, у тому числі потенційним добросовісним набувачам, чим було сформовано видимість законності набуття права власності на зазначений об`єкт.

Крім того, використання послідовних правочинів з відчуження зазначеного майна було спрямоване на відвернення уваги правоохоронних органів від злочинної схеми, приховування її реальних учасників і механізму незаконного заволодіння майном.

В ході проведення досудового розслідування, 13.02.2026 року було проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: договір оренди житлової площі з наявними рукописними записами ОСОБА_5 , всього на 1 арк.

Слідчим, з дотриманням вимог ст. 110 КПК України, було прийнято рішення про визнання вказаного документу речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що він містить відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказаний документ містить зразки почерку ОСОБА_5 , причетність до вчинення кримінального правопорушення якої перевіряється в рамках кримінального провадження, а тому він необхідний в подальшому для проведення почеркознавчої експертизи.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку документ, на який просить накласти арешт слідчий, може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в рамках кримінального провадження, у зв`язку із чим імовірно є речовим доказом в рамках кримінального провадження та необхідний для проведення експертизи в подальшому.

Отже, вилучений документ має важливе значення у кримінальному провадженні, оскільки імовірно є речовим доказомв рамках кримінального провадження та у подальшому після його дослідження вказаний документ може або підтвердити злочинні дії, або спростувати обставини, які підлягають доказуванню.

Слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Оскільки вилучене майно визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке вилучене в ході обшуку 13.02.2026 року за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-договір оренди житлової площі з наявними рукописними записами ОСОБА_5 , всього на 1 арк.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1