Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/631/26
УХВАЛА

Іменем України

17.03.2026 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 11 березня 2026 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 (далі слідчий) звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, погодженим з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що 11 березня 2026 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_5 перебуваючи поряд з домоволодінням АДРЕСА_1 , здійснив підпал автомобіля «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6

11 березня 2026 року під час обшуку виявлено та вилучено: гумові колоші чорного кольору; чоловічу камуфляжну кофту; чоловічу шапку чорного кольору; пару рукавиць з гумовим нашаруванням; штани військового типу «піксель»; металеву каністру.

Слідчий просить застосувати арешт вищезазначених речей з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак надіслав до слідчого судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду клопотання, однак надіслав до слідчого судді заяву в якій зазначає, що не заперечує проти арешту речей.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 11 березня 2026 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 194 КК України.

Зміст клопотання слідчого та додані до нього матеріали не містять будь-яких рішень про наявність у кримінальному провадженні підозрюваних осіб.

Протоколом обшуку від 11 березня 2026 року та фототаблицею до нього виявлено та вилучено: гумові колоші чорного кольору; чоловічу камуфляжну кофту; чоловічу шапку чорного кольору; пару рукавиць з гумовим нашаруванням; штани військового типу «піксель»; металеву каністру.

Постановою слідчого від 12 березня 2026 року вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чч. 2-6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені протоколом обшуку від 11 березня 2026 року: гумові колоші чорного кольору; чоловіча камуфляжна кофта; чоловіча шапка чорного кольору; пара рукавиць з гумовим нашаруванням; штани військового типу «піксель»; металева каністра, мають ознаки речових доказів. Ці речі постановою слідчого від 12 березня 2026 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вищезазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі щодо яких вирішується питання про арешт, містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а також неможливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі, речей щодо яких вирішується питання про арешт, ці речі підлягають арешту.

З огляду на вказане, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 11 березня 2026 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна.

Накласти арешт шляхом зберігання у відділенні поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. Нова, 42, м. Долинська, Кропивницький район, Кіровоградська область) на такі речі: гумові колоші чорного кольору; чоловічу камуфляжну кофту; чоловічу шапку чорного кольору; пару рукавиць з гумовим нашаруванням; штани військового типу «піксель»; металеву каністру.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1