УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 373/1916/21

провадження № 51-815ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі викладено порушення, які, на думку скаржника, допущені у справі № 373/1916/21 стосовно неї.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Так, засуджена, всупереч положенням п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК,направляючи до Суду свою касаційну скаргу, вказала, що скарга подається до Київського касаційного суду, що не відповідає приписам п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), згідно з якою судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, однак касаційна скарга містить лише посилання на ряд порушень, які, на думку касатора допущені у справі щодо неї, однак не зрозуміло, яке судове рішення оскаржується і суду якої інстанції чи обох.

За пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Тому, автор скарги, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваних судових рішень.

Всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не вказано, які судові рішення оскаржуються, не викладено обґрунтування їх незаконності та необхідності скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні судові рішення, які нею оскаржуються, конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування цих судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Крім того, згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, всупереч вищевказаним положенням ст. 436 КПК, скаржник не ставить вимог до суду касаційної інстанції, які б відповідали повноваженням цього Суду.

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, засудженій потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3