Справа № 695/307/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання щодо розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000564, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області із Черкаського апеляційного суду після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000564, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4

ст. 408 КК України.

Обвинувальний акт передано судді ОСОБА_1 , визначеному відповідно до

ст. 35 КПК України.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 лютого

2026 року призначено відкрите підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити провадження до судового розгляду, при вирішенні питання про етапування обвинуваченого до

ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» покладався на розсуд суду.

Обвинувачений при вирішенні процесуальних питань, зокрема щодо колегіального розгляду кримінального провадження, покладався на позицію свого захисника. Водночас висловив бажання брати участь у судових засіданнях безпосередньо у залі суду.

Захисник не заперечував проти призначення судового розгляду та етапування його підзахисного до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», клопотань про колегіальний розгляд кримінального провадження не заявляв.

Суд, заслухавши пояснення учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов такого висновку.

Відповідно до ухвали Черкаського апеляційного суду від 09 лютого 2026 у справі № 695/307/26 підсудність зазначеного кримінального провадження визначено Чорнобаївському районному суду Черкаської області.

Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або для зупинення провадження, відсутні.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, копію обвинувального акту вручено обвинуваченому, а тому підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду.

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження зазначене судове провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Матеріали кримінального провадження містять заяву обвинуваченого від 30 січня 2026 року про те, що йому роз`яснено право на колегіальний розгляд справи, в якій також висловлено прохання здійснювати судовий розгляд одноособово (а.с. 38).

За таких обставин розгляд кримінального провадження слід здійснювати одноособово.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а тому в силу вимог ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь не складається.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на 60 днів, в обґрунтування якого зазначалося, що на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5, ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і, усвідомлюючи невідворотність покарання, буде переховуватися від суду та продовжить вчиняти кримінальне правопорушення. Обвинувачений також може впливати на свідків, які ще недопитані судом. Крім того, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки зараз він військову службу не проходить, на момент затримання фактично проживав на прифронтовій території, на проходження ВЛК не з`явився без поважних причин. При цьому, враховуючи особистість обвинуваченого, який характеризується негативно, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти вказаним ризикам. Більше того, діюча редакція КПК України у цьому кримінальному провадженні прямо передбачає можливість застосування запобіжного заходу лише у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання.

Захисник категорично заперечив проти продовження строку дії запобіжного заходу стосовно свого підзахисного з огляду на недоведеність ризиків, на які послався прокурор.

Обвинувачений з приводу поданого прокурором клопотання пояснив, що він і його сім`я опинилася у скрутних життєвих обставинах, однак він не відмовляється від подальшого проходження військової служби. Для цього він має пройти військово-лікарську комісію, куди необхідно надати медичні документи щодо його діагнозів, що він зробити не має змоги у зв`язку з перебуванням під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що стосовно обвинуваченого ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 09 січня 2026 року у справі № 331/77/26 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 08 березня

2026 року, з можливістю внесення застави у розмірі 266240,00 гривень.

На переконання суду, продовження строку застосування запобіжного заходу обґрунтовується необхідністю запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші суспільно-небезпечні дії, оскільки ці ризики не відпали та продовжують існувати.

Так, обвинуваченому, у разі визнання його винуватим, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, а тому ризик переховування є актуальним, оскільки останній тривалий час після залишення місця служби не повертався до військової частини, розуміючи, що розшукується, переховувався до виявлення працівниками поліції.

Крім того, продовжує існувати ризик впливу обвинуваченого на свідків, які наразі безпосередньо недопитані судом, з метою схилити їх до зміни наданих під час досудового розслідування показів.

Обвинувачений також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема нехтувати своїми процесуальними обов`язками щодо явки до суду на виклики, що призведе до затягування розгляду кримінального провадження.

Обраний запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру і тяжкості діяння, вчинення якого йому інкримінується, позбавляє можливості перешкоджати інтересам правосуддя. Водночас обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд також бере до уваги положення ч. 7 ст. 176 КПК України, згідно з якою під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи, що строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 08 березня 2026 року і до того часу суд об`єктивно позбавлений можливості розглянути це кримінальне провадження, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Стороною обвинувачення не доведено необхідність та доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативи у вигляді застави.

За таких обставин суд вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З приводу заявленого обвинуваченим клопотання про безпосередню участь у судових засіданнях слід зазначити таке.

Зі змісту ст. 323 КПК України вбачається, що суд не може проводити судовий розгляд без участі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: 1) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; 2) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; 3) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; 4) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Таким чином особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

За таких обставин, метою дотримання прав і законних інтересів обвинуваченого, останнього слід етапувати до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 314-316, 323, 336, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000564, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

10 листопада 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого та захисника на 06 березня 2026 року об 11:00.

Судовий розгляд здійснювати одноособово.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на

60 (шістдесят) днів до 25 квітня 2026 року включно.

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25 квітня 2026 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі

80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить

266240,00 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень 00 копійок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (,

р/р UA0003652, банк отримувача - ДКСУ у м. Києві, МФО 820172) з покладенням обов`язків строком на 2 місяці:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Етапувати ОСОБА_4 з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» (місцезнаходження: вул. Надії Алексєєнко, 80, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49006) до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»

(вул. Благовісна, 234, м. Черкаси, Черкаська область, 18015).

Виконання ухвали суду в частині етапування та тримання під вартою ОСОБА_4 до моменту його етапування з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» покласти на керівництво ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Виконання ухвали суду в частині тримання під вартою ОСОБА_4 з моменту його прибуття до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» покласти на керівництво ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Зобов`язати керівництво ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» повідомити Чорнобаївський районний суд Черкаської області про початок етапування ОСОБА_4 .

Зобов`язати керівництво ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» повідомити Чорнобаївський районний суд Черкаської області про прибуття ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали суду в частині етапування покласти на прокурорів Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 і ОСОБА_3 .

Копію ухвали суду надіслати обвинуваченому, захиснику, прокурору,

ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1