Справа № 740/1830/26
Провадження № 1-кс/740/267/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

10 квітня 2026 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_1 ,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні зареєстрованому 08.04.2026 за № 0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, працює черговим електромонтером НВК «Прогрес», вдівець, на утриманні дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 , без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що 03.04.2026 близько 18 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в бесідці поблизу магазину «Продтовари» разом із ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому ляпаси в область обличчя, після чого повалив ОСОБА_8 на землю та наніс не менше 10 ударів ногами в область тулуба, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер і травматизацією легені, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 07.04.2026 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

08.04.2026 на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні даного злочину.

09.04.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що ОСОБА_4 розповідав їй про те, як він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; рапортом оперативного чергового Ніжинського РУП від 07.04.2026 про виявлення трупа ОСОБА_8 за місцем його проживання; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив про відомі йому обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 його брату ОСОБА_8 ; копією лікарського свідоцтва про смерть № 75 від 08.04.2026.

У клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, перебуваючи на волі ОСОБА_4 , з метою уникнення чи пом`якшення покарання, може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками даного кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із вказаних в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих сторонами матеріалів, якими обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що слідчими слідчого відділу Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 08.04.2026 за № 0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

08.04.2026 на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні даного злочину і 09.04.2026 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обмеження права на свободу може мати місце лише за наявності обгрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, правильності кваліфікації дій підозрюваного, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Досудове розслідування тільки розпочато. На цьому етапі розслідування існує достатня сукупність даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які свідчать про обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання і роботи, де характеризується позитивно, його похилий вік.

Водночас, докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими, а передбачене законом покарання суворим, підтверджених документально даних про поганий стан здоров`я підозрюваного не надано, міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 не має, проживає одиноко, вдівець, на утриманні інших осіб не має, може зловживати спиртними напоями, як слідує з показань свідків, зафіксованими у доданих до клопотання протоколах допитів у копіях, з яких також слідує і те, що фізичне насильство щодо померлого ОСОБА_8 , який між іншим мав інвалідність, підозрюваний вчиняв неодноразово з причини крадіжки у нього ОСОБА_8 грошей, що свідчить про схильність ОСОБА_11 до неадекватних реакцій поведінки і його суспільну небезпечність.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Тобто, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, судом повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного. Тобто, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя ураховує, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а потерпіла і свідки у кримінальному провадженні є його односельцями чи мешканцями Ніжина, місце проживання і роботи яких відомо з матеріалів кримінального провадження, доступ до яких надано і при розгляді даного клопотання. Ймовірність, а отже і ризик, ухилення підозрюваного він слідства також існує, з огляду на усвідомлення ним можливості втрати свободи на тривалий строк.

Слідчий суддя згідно з п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України зобов`язаний ураховувати також і ризик продовження чи повторення протиправної поведінки. Виконуючи зазначені вимоги процесуального закону слідчий суддя бере до уваги, що за обставинами підозри і наданими слідчому судді доказами, злочин вчинено з насильством, що призвело до смерті потерпілого. При цьому насильство було застосовано неодноразово.

Для запобігання вказаним ризикам суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості підозрюваного, обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»,.

Стороною захисту не надано достатніх даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі», рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі особи. У цьому контексті домашній арешт є менш жорсткою формою ізоляції підозрюваного та, зокрема, не запобігає можливості вільного спілкування за допомогою засобів телекомунікації, зокрема з потерпілою, свідками.

З урахуванням усієї сукупності наведених обставин слідчий суддя доходить висновку, що не можливо запобігти встановленим ризикам застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи застави. Інші ж більш м`які запобіжні заходи не будуть слугувати достатньою гарантією належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ураховуючи дані положення кримінального процесуального закону, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а саме тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_8 , що з урахуванням обставин застосування насильства до потерпілого на даний час вказують на суспільну небезпечність підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст.176-178, 183-184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.04.2026 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначенням розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 05 червня 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії повного тексту ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст складено 14.04.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1