Справа № 297/3114/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 рокум. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 про його участь дистанційно в режимі відеоконференції по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 14.01.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 14.01.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України.

18 лютого 2026 року Берегівським районним судом Закарпатської області через систему «Електронний суд» отримано клопотання захисника ОСОБА_3 про його участь в судовому засіданні призначеному на 19.02.2026 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Перевіривши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Згідно ч. 2 цієї статті суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 336 КПК України, дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку.

Таким чином, проведення судового засідання в режимі відеоконференції є винятком із загального правила, і відповідні ухвали мають бути мотивовані належним чином певними обставинами, які унеможливлюють або роблять недоцільним проведення судового засідання у звичайному режимі.

Відтак, клопотання має бути обґрунтованим, тобто містити причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні, а також підтверджене відповідними посиланнями на докази неможливості такої участі.

Однак, у своєму клопотанні захисник ОСОБА_3 не наводить виключних об`єктивних обставин, які б дали підстави проводити дане судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду, всупереч положенням ст. 336 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 336, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про його участь дистанційно в режимі відеоконференції по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 14.01.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5