Cправа № 127/4940/26
Провадження № 1-кс/127/2056/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26 січня 2026 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26 січня 2026 року.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 поштою направив до Вінницької обласної прокуратури заяву від 26.01.2026 про вчинення дій та бездіяльність, які містять ознаки злочину. Вказану заяву згідно чеку та трекінгу з офіційного сайту «Укрпошта» було аручено адресату 29.01.2026. Однак станом на 08.02.2026 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань заявнику надано так і не було.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив суд зобов`язати посадових осіб Вінницької обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.01.2026, розпочати досудове розслідування та надати заявнику відповідний витяг з ЄРДР.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Разом з тим, у своїй скарзі ОСОБА_3 зазначив, що просить дану скаргу розглядати за його відсутності.

Окрім того, 18.02.2026 на адресу суду надійшла заява прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про розгляд скарги за його відсутності. У вказаній заяві прокурор зазначив, що заперечує проти задоволення вимог скарги в повному обсязі, в якості додатків долучив письмове обґрунтування своєї позиції, копію матеріалів розгляду заяви ОСОБА_3 від 26.01.2026 та копію матеріалів розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.07.2025.

Згідно вимог ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є також диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на наведене, слідчий суддя не бачить перешкод для здійснення розгляду даної скарги за відсутності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Тож судовий розгляд здійснювався за відсутності фіксації процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності уповноважених осіб під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Зокрема п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3 на адресу Вінницької обласної прокуратури було поштовим зв`язком було направлено заяву від 26.01.2026, яка отримана адресатом 29.01.2026, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Украпошта» та відповідним трекінгом відправлень.

Разом з тим, із матеріалів справи слідує, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на її підставі не вносились.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач та прокурор.

Отже, обов`язок із внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення покладається на слідчого, дізнавача, прокурора, до якого надійшла заява, повідомлення про таке діяння.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені в ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, зокрема: дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Також, згідно з ч. 1 розділу 2 Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, до Реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Статтею 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб тощо), суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінального правопорушення.

Діючим КПК України передбачена спрощена процедура початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки викладених в заяві обставин), яка полягає в тому, що для внесення відомостей до ЄРДР необхідно лише перевірити зміст самої заяви про кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній конкретних, відомих заявнику обставин об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). При цьому такі обставини мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приділяє особливу увагу змісту звернення заявника до правоохоронного органу та мотивів прийняття відповідним органом рішення про відмову у внесенні на підставі такого звернення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із матеріалів скарги, 29.01.2026 до Вінницької обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 від 26.01.2026, зі змісту якої слідує, що 20.07.2025 заявник звернувся на лінію 102 та повідомив про вчинення кримінального правопорушення. Даний виклик було зареєстровано в ІТСІП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №5326 від 20.07.2025.

Як зазначається в довідці про результати розгляду звернення ОСОБА_3 (№ від 04.08.2025) за підписом інспектора з реагування патрульної поліції СПД №1 ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженої начальником СПД №1 ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_6 , «Відповідно до листа т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції №3 підполковника поліції ОСОБА_7 , ознаки, які б указували на наявність кримінального правопорушення відсутні, у зв`язку з чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має, тому розгляд та прийняття рішення підлягає згідно Закону України «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення».

Також ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області заявнику було адресовано повідомлення згідно якого «За результатами попереднього розгляду матеріалів перевірки було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку з чим їх подальший розгляд здійснено у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян» та в порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення».

У зв`язку з наведеним, звернення Гавелі від 26.01.2026 Вінницькою обласною прокуратурою 02.02.2026 направлено до Немирівської окружної прокуратури «для організації розгляду та вирішення в межах компетенції заяву ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та з інших питань» із пропозицією «організувати ретельну перевірку наведених доводів, та, за наявності підстав, вжити заходи реагування».

Тож, дослідивши зміст заяви директора ОСОБА_3 від 26.01.2026 та матеріали, надані прокурором, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість висновку уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В даному випадку заява від 26.01.2026, за якою ОСОБА_3 у скарзі просить внести відомості до ЄРДР, фактично є «відсильною» до його заяви від 20.07.2025, проведення перевірки та прийняття рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за якою здійснювалось Відділом поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що дане звернення заявника не було проігнороване чи іншим чином залишене без відповідного аналізу.

У відповідності до ст.94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись 22, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26 січня 2026 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8