Справа №760/3185/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 11.12.2025 до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001350 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Високе Житомирської області, середньою освітою, працюючої прибиральницею у закладі дошкільної освіти № 63 м. Житомир, незаміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001350 від 11.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 3 ст. 258 КК України, у якому повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Високе Житомирської області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про те, що вона підозрюється у готуванні до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 01.11.2025, в умовах воєнного стану, громадянка України ОСОБА_7 , використовуючи власний обліковий запис у месенджері «Telegram», що встановлений на особистий мобільний телефон «Redmi», у ході пошуку роботи почала спілкуватися із невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка використовує обліковий запис з назвою « ОСОБА_8 » та ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », який запропонував за грошову винагороду виготовлення саморобного вибухового пристрою та, за його допомогою, вчинення терористичного акту, а саме: вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки.

За виконання вказаного замовлення невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка використовує обліковий запис з назвою з назвою « ОСОБА_8 » та ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », пообіцяла грошову винагороду у розмірі 50 000 грн та оплату витрат на придбання компонентів, що необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодилася та у подальшому залучила до протиправної діяльності громадянку України ОСОБА_5 .

В подальшому в месенджері «Telegram» між невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка використовує обліковий запис з назвою « ОСОБА_8 » та ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відбулось листування, в якому останні отримали список необхідних компонентів, необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою, які вони у подальшому спільно придбали у м. Житомир.

Надалі, невстановлена в ході досудового розслідування особа, з метою продовження здійснення координації дій, надання інструкцій та контролю їх виконання щодо виготовлення саморобного вибухового пристрою, за допомогою месенджеру «Telegram», надавала детальні інструкції ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо поетапного виготовлення саморобного вибухового пристрою, який вони виготовлювали у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак з причин, які не залежать від волі ОСОБА_5 злочин не був доведений до кінця, оскільки він був виявлений та припинений правоохоронними органами 13.01.2026.

При цьому ОСОБА_5 було достовірно відомо про те, що вказані дії спрямовані на вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

11.02.2026 громадянці України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у готуванні до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній за інкриміновані кримінальні правопорушення, а також наявність ризиків визначених пунктами п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують та обґрунтовуються наступним.

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи, що згідно зі ст. 12 КК України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, тому підозрювана з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, тимчасово окупованої території або держави агресора, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування. У разі незастосування до 760/3185/26підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості щодо вчинення кримінального правопорушення), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні. Під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження підозрювана для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків адже враховуючи те, що в ході проведення оглядів місця події були залучені поняті та підозрюваній надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрювана може незаконно впливати на свідків, а також потерпілого з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що перебування підозрюваної не в умовах ізоляції може перешкодити викриттю інших спільників, причетних до вчинення кримінального правопорушення, у тому числі на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб, що здійснюють замовлення вчинення терористичних актів. Крім цього, підозрювана перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваною дій, специфіку кримінального правопорушення слід вважати, що без застосування до підозрюваної запобіжного заходу остання зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності

24.02.2022 указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, термін дії, якого неодноразово продовжувався тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, під час воєнного стану, з корисливих мотивів, що свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Крім того, згідно з положеннями ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402, 405, 407, 408, 429, 437-442 5 Кримінального кодексу України, оскільки вона не забезпечить виконання покладених на підозрювану обов`язків.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи що стороною обвинувачення при проведенні слідчих розшукових дій за місцем мешкання не вилучено речових доказів, навіть телефону, тому відсутні заявлені ризики, викладені у клопотанні, а також підозрювана має постійне місце мешкання та офіційно працевлаштована, співпрацює зі слідством.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 11.12.2025 до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001350 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.

11.02.2026 о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208 -211 КПК України.

11.02.2026, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого останній кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 , складеним відповідно до вимог ст. 208 КПК України, протоколом обшуку від 04.01.2026, протоколом слідчого експерименту від 11.02.2026, відеозаписами із камер відеоспостереження та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дані злочини.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, а саме готування до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 258 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрювана має молодий вік, групи інвалідності не має.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, зокрема має постійне місце мешкання, незаміжня та не має на утриманні неповнолітніх дітей

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрювана неповну середню освіту, працевлаштована на посаді прибиральниці у закладі дошкільної освіти № 63 м. Житомир.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що даних про негативну репутацію підозрюваної в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відомостей про майновий стан підозрюваної слідчому судді сторонами не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя зазначає, що підозрювана раніше не судима. Даних про застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів, як і відомостей про повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, - не надано.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відповідно до наданих суду матеріалів розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На виконання вимог п. 12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрювана, у зв`язку з доступом до зброї у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою і той факт, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків та має право безперешкодного перетину державного кордону України у період дії воєнного стану.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки проведеними слідчими діями, у тому числі обшуками, не вдалось встановити всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення. У разі незастосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості щодо вчинення кримінального правопорушення), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту та вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбаченого п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки існування вказаних ризиків належним чином не обґрунтовано у клопотанні та не віднайшло об`єктивного підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Слідчий суддя, також, враховує доводи сторони захисту, викладені користь ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні підстави та обставини, визначені ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчий суддя зазначає, що вимоги абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не є імперативними та визначають право суду під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, встановлених статтями 177, 178 КПК України.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені у судовому підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, під час дії воєнного стану, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів по 12 березня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 16 години 30 хвилин 11 лютого 2026 року.

Ухвала слідчого судді діє по 12 березня 2026 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1