Справа №463/3826/22Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2006/2026Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника цивільного позивача ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою суду задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Звільнено ОСОБА_8 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000147 від 15 березня 2022 року закрито.

Цивільний позов ДП «Сервіс» до ОСОБА_8 залишено без розгляду.

В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_8 від досудового розслідування та судового розгляду не ухилявся, до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень не притягувався, що свідчить про те, що строк, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України на підставі ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України не зупинявся та не переривався.Суд дійшов висновку, що оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів за вчинення якого передбачено покарання більш суворе, ніж позбавлення волі на строк два роки та з дня його вчинення пройшло більше п`яти років, існують підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник цивільного позивача ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, направити справу на новий судовий розгляд.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував ст. 49 КК України про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності. Службова недбалість ОСОБА_8 полягала у систематичному неналежному контролі за страхуванням державного майна, ігноруванні вимог договору бербоут-чартеру та створенні реальної загрози втрати державного майна внаслідок неправильного страхування.

Вказує, що судом допущено суттєві процесуальні порушення, зокрема: не надано належної правової оцінки діям ОСОБА_8 , не проаналізовано повний обсяг документів, що підтверджують службову недбалість, безпідставно закрито провадження без з`ясування всіх обставин справи. Більш того, проігноровано майнові інтереси ДП «СЕРВІС», цивільний позов залишено без розгляду, не забезпечено відшкодування потенційних збитків.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Прокурор, захисник і обвинувачений не заперечували проти розгляду провадження без участі представника цивільного позивача.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, захисника і обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У пункті 1 ч. 2ст. 284 КПК Україникримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, з урахуванням ст. 12 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у період березня-липня 2019 року.

Оскільки в ході судового провадження, захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке підтримав обвинувачений та проти задоволення якого не заперечував прокурор, враховуючи положення ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, зважаючи на те, що оскільки з дня вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення минуло понад п`ять років і перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України.

Доводи представника цивільного позивача ОСОБА_9 про те, що вирішуючи питання про можливість застосування ст. 49 КК України, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям ОСОБА_8 , не проаналізовано повний обсяг документів, що підтверджують службову недбалість, безпідставно закрито провадження без з`ясування всіх обставин справи, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Так, положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, в тому числі, на підставі ст. 49 КК України, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Тобто, наведеною нормою закону не передбачено обов`язку суду щодо встановлення фактичних обставин вчинення кримінального провадження, дослідження наявних в матеріалах кримінального провадження письмових доказів та перевірки наявності складу кримінального правопорушення в діях обвинуваченої особи при вирішенні питання щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 лютого 2025 року (справа № 712/8174/23) .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проігноровано майнові інтереси ДП «СЕРВІС», цивільний позов залишено без розгляду, не забезпечено відшкодування потенційних збитків є безпідставними з огляду на положення ст. 129 КПК України.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги цивільного позову можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

При цьому, слід зазначити, що залишення цивільного позову без розгляду за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає праву звернутися до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, а також судових витрат.

Будь-яких інших порушень вимог кримінального процесуального або кримінального закону при розгляді клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, які, у відповідності до вимог ст. ст. 409-415 КПК України, були б підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду, колегію суддів не встановлено, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника цивільного позивача ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя