Справа № 527/587/26
провадження № 1-кс/527/98/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене керівником Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000102 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.03.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянин України, з середньою-технічною освітою, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, 02 березня 2026 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_6 перебував у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаний час ОСОБА_6 , перебуваючи в одній із кімнат зазначеного будинку разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю малолітній дитині та свідомо допускаючи настання таких наслідків застосував фізичне насильство шляхом нанесення численних ударів руками та ногами по різних частинах тіла відносно свого малолітнього сина ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_6 достовірно усвідомлював, що потерпілий є малолітньою особою, яка через свій вік перебуває у безпорадному стані, не здатна повною мірою захистити себе від протиправних дій, а також перебуває у фізичній, матеріальній та психологічній залежності від нього як від батька, однак, незважаючи на це, продовжив свої протиправні дії.

Унаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_6 малолітньому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, згідно довідки КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської ради», у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; забою головного мозку; субдуральної гематоми справа; набряку головного мозку зі зміщенням серединних структур; горизонтального поштовхоподібного ністагму; множинних забоїв, саден та підшкірних обширних гематом волосистої частини голови, обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується: рапортом ЄО № 2009 від 02.03.2026; рапортом ЄО № 2011 від 03.03.2026; довідкою наданою КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» №01-16/523 від 03.03.2026; довідкою наданою КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» № 01-11/461 від 04.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.03.2026; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 05.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.03.2026:

Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків передбачених відповідно до ст.177 КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких, а санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років позбавлення волі. Отже, як ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, також варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_6 , знаходячись на волі, без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого чи прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних завдань та призначення покарання за скоєне кримінальне правопорушення, призведе до неможливості проведення слідчих дій за його участі і прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі. Перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкодити встановленню істини у справі, впливати на свідків та потерпілого з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання. Потерпілий та свідки є родичами підозрюваного, окрім цього треба зважити на те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 супроводжувався із застосуванням насильства по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_7 . Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, підозрюваний зможе застосувати заходи фізичного або психічного впливу до свідків, злочину та потерпілого з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування. Так, як до цього часу у кримінальному провадженні залишаються не проведені ряд слідчих дій а саме допит підозрюваного, слідчий експеримент за участю підозрюваного, за необхідності одночасні допити, участь у проведенні яких підозрюваного ОСОБА_6 є необхідною задля досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування. Перебуваючи на волі, підозрюваний без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме можливість перешкоджати проведенню вказаних слідчих дій, що призведе до неможливості прийняття законного рішення по справі з дотриманням розумних строків. Відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, соціальних зв`язків є неспростовним ризиком вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 у майбутньому. Перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчинене ним кримінальне правопорушення свідчить про те що підозрюваний схильний до агресивної поведінки, і здатний завдати фізичної шкоди життю та здоров`ю іншої людини. Окрім цього, вказаний ризик підтверджується тими обставинами, що інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинений із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи. Отже, підозрюваний може завдати шкоди оточуючим.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 із наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин та може незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки вони є родичами підозрюваного та проживають з ним за однією адресою; особиста порука на адресу слідчого відділення та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за

ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , чи його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в умисному спричинені тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими і обґрунтовується застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти життя та здоров`я малолітньої особи, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тому факту, що запобіганню виникненню зазначених ризиків більш м`які запобіжні заходи не забезпечать

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, слідчий просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала стосовно заявленого клопотання та просила суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що сторона обвинувачення не довела актуальність визначених нею ризиків, які зазначені як підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При допиті в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, прохав обрати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши підозрюваного та його захисника, слідчу, вислухавши думку прокурора, дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 03 березня 2026 року розпочато кримінальне провадження №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

11березня 2026 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст. 192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, вручені підозрюваному ОСОБА_6 .

Відповідно до припису ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, одружений, ніде не працює, вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти життя особи, в результаті якого спричинено умисні тілесні ушкодження.

За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на шістдесят днів. Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту з 11.30 год 12 березня 2026 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується об 11.30 год 10 травня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні о 08.00 год 16 березня 2026 року в залі судового засідання Глобинського районного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1