Справа №705/1546/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 13.02.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томашівка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, такого, що має на утриманні доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий 30.04.2025 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2024 ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок набрав законної сили 10.03.2025, 24.06.2025 вказаний вирок направлено до Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області в м. Умань Черкаської області по вул. Європейській, 27 (далі - відділ пробації) для виконання, та цього ж дня ОСОБА_4 поставлено на облік.

24.06.2025 ОСОБА_4 з`явився до відділу пробації, де представником органу пробації останнього під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування призначеного йому покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Так, 02.09.2025 без поважної на те причини ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Уманського РВ філія ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, та тим самим не виконав обов`язок, встановлений йому вироком суду щодо періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з чим 04.09.2025 йому було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

У подальшому, 04.11.2025 та 06.12.2025, двічі поспіль без поважних на те причин, ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Уманського РВ філія ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, тим самим не виконав обов`язок, встановлений йому вироком суду щодо періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з чим 05.11.2025 та 06.01.2026 йому було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

27.01.2026 ОСОБА_4 вкотре пропустив реєстрацію без поважної причини. При тому, що останнього було попереджено, що у разі систематичної неявки на реєстрацію відносно нього органом пробації було направлено до поліції матеріали щодо притягнення до кримінальної відповідальності по ст. 389 КК України. Також засудженому було відомо про негативні наслідки порушення пробаційного нагляду, проте ОСОБА_2 все одно допустив порушення.

Таким чином, засуджений ОСОБА_2 систематично, більше трьох разів, не виконав належним чином обов`язок, щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і таким чином ухиляється від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Частиною першою статті 381 КПК України передбачено розгляд судом обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 на виконання вимог частини першої статті 302 КПК України в обвинувальному акті клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_6 роз`яснено зміст частини другої статті 302 КПК України, що підтверджується його заявою від 06.03.2026; ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у кримінальному проступку, передбаченому ч. 3 ст. 389 КК України, за обставин, встановлених під час дізнання й викладених в обвинувальному акті, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку підтверджений матеріалами справи, тому засуджує його за ч. 3 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при обранні ОСОБА_2 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; відомості про особу винного, який раніше судимий, не працевлаштований, має місце реєстрації та місце проживання, де характеризується неінформативно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; обставину, яка пом`якшує покарання, щире каяття у вчиненому проступку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за попереднім вироком від 30.04.2025.

З урахуванням наведеного суд вважає, що покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 3 ст. 389 КК України відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Після ухвалення 30.04.2025 вироку Уманським міськрайонним судом Черкаської області щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначення йому покарання у виді 1 року пробаційного нагляду він до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. Тому згідно з правилами ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, суд вважає необхідним частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2025, а саме 1 місяць пробаційного нагляду, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 місяцю обмеження волі.

У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2025 року у виді 1 місяця пробаційного нагляду та, з урахуванням вимог п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_2 до відбуття покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за його ухваленням, надіслати учасникам судового провадження прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1