Справа №463/7005/25
Провадження №1-кс/463/3302/26
УХВАЛА

27 березня 2026 року слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_7 як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, яке погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що15.02.2024, близько 14.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи під час виконання своїх службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки та порядку, спільно із поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , рухаючись на службовому автомобілі по вул. Стрийській у м. Сколе Львівської області, поблизу залізничного переїзду побачили автомобіль марки «Renault Premium», що стояв на узбіччі дороги.

Побачивши вказаний автомобіль, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник спільний умисел на одержання неправомірної вигоди від водія вказаного автомобіля за нескладення стосовно останнього документів (протоколів, постанов) про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Реалізовуючи свій спільний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , зупинивши свій автомобіль біля автомобіля марки «Renault Premium», водієм якого був ОСОБА_9 , підійшли до останнього, повідомили його про те, що той здійснив проїзд під заборонний знак та запропонували надати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль.

Надалі у ході розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ствердили, що ОСОБА_9 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою складення відповідного протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, та у подальшому, висунули ОСОБА_9 вимогу надання їм неправомірної вигоди у сумі 15000 грн. за невчинення цих дій, що входили до службових повноважень ОСОБА_4 та ОСОБА_8 як поліцейських.

Розуміючи, що у випадку відмови від надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_8 будуть порушені його законні права та інтереси, а саме останніми буде складено стосовно нього незаконний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що у подальшому може негативно позначитися на його звичній життєдіяльності та потягне за собою наслідки у вигляді необхідності оплати юридичної допомоги, а також відвідувань судів та інших державних органів, ОСОБА_9 був змушений погодитись на вказану вимогу, висунуту ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , однак вказав, що готівкових коштів при собі не має.

Почувши відповідь ОСОБА_9 , ОСОБА_4 запропонував надати йому та ОСОБА_8 неправомірну вигоду шляхом перерахування коштів на банківську картку, на що ОСОБА_9 погодився, після чого ОСОБА_4 надав йому номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати грошові кошти « НОМЕР_1 » (картка оформлена на ОСОБА_10 ).

У подальшому, о 14.04 год. 15.02.2024 ОСОБА_11 на прохання ОСОБА_9 , використовуючи сервіс «Приват 24», із власної банківської картки « НОМЕР_2 » переказала на банківську картку « НОМЕР_1 », яка оформлена на ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 15000 грн. (без врахування комісії банку), які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вимагали в якості неправомірної вигоди за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Надалі, о 14.26 год. та 14.31 год. 15.02.2024 ОСОБА_10 із власної банківської картки « НОМЕР_1 » двома трансакціями перерахував на належну ОСОБА_4 банківську картку « НОМЕР_3 » грошові кошти на загальну суму 14 000 грн. (без врахування комісії банку), які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вимагали в якості неправомірної вигоди за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У свою чергу ОСОБА_4 о 14.41 год. 15.02.2024 із власної банківської картки « НОМЕР_3 » перерахував на належну ОСОБА_8 банківську картку « НОМЕР_4 » частину неправомірної вигоди у сумі 7000 грн.

Таким чиномОСОБА_4 та ОСОБА_8 вимагали у ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 15000 грн. та отримали від останнього неправомірну вигоду у сумі 14000 грн. за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, 28.06.2024 близько 11.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи під час виконання своїх службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки та порядку, спільно із поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , рухаючись на службовому автомобілі по вул. Гіркій у м. Сколе Львівської області, побачили, що по вказаній вулиці рухається мотоцикл без номерних знаків.

Побачивши вказаний мотоцикл, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно виник спільний умисел на одержання неправомірної вигоди від водія мотоцикла за нескладення стосовно останнього документів (протоколів, постанов) про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Реалізовуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , використавши проблискові маячки червоного та синього кольорів службового автомобіля, здійснили зупинку мотоциклу, водієм якого був ОСОБА_12 , на вул. П.Калнишевського у м. Сколе Львівської області, неподалік від перехрестя із вул. В.Симоненка.

У ході розмови із ОСОБА_12 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виявили, що той керує мотоциклом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, а також у ОСОБА_12 відсутнє посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак стосовно ОСОБА_12 мають бути складені відповідні адміністративні матеріали (протоколи, постанови) про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 висловили прохання ОСОБА_12 надання їм неправомірної вигоди у сумі 20000 грн. за невчинення вказаних вище дій, що входили до службових повноважень ОСОБА_4 та ОСОБА_8 як поліцейських, на яке ОСОБА_12 погодився, однак вказав, що готівкових коштів при собі не має, натомість має на банківській картці грошові кошти у сумі 15000 грн.

Почувши відповідь ОСОБА_12 , ОСОБА_8 запропонував надати йому та ОСОБА_4 неправомірну вигоду шляхом перерахування коштів у сумі 15000 грн. на банківську картку, на що ОСОБА_12 погодився, після чого ОСОБА_8 надав йому номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати грошові кошти « НОМЕР_1 » (картка оформлена на ОСОБА_10 ).

У подальшому, о 11.53 год. 28.06.2024 ОСОБА_12 із власної банківської картки, що прив`язана до його банківського рахунку « НОМЕР_5 » переказав на банківську картку « НОМЕР_1 », яка оформлена на ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 15000 грн. (з врахуванням комісії банку 50 грн.), які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно прохали в якості неправомірної вигоди за нескладення відповідних адміністративних матеріалів (протоколів, постанов) про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Надалі, о 11.58 год. 28.06.2024 ОСОБА_10 із власної банківської картки « НОМЕР_1 » перерахував на належну ОСОБА_8 банківську картку « НОМЕР_6 » грошові кошти загальну суму 14 070 грн., які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно прохали в якості неправомірної вигоди прохали в якості неправомірної вигоди за нескладення відповідних адміністративних матеріалів (протоколів, постанов) про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

У свою чергу ОСОБА_8 о 11.59 год. 28.06.2024 із власної банківської картки НОМЕР_6 » перерахував на належну ОСОБА_4 банківську картку « НОМЕР_7 » частину неправомірної вигоди у сумі 7000 грн.

Таким чиномОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно прохали у ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 15000 грн. та отримали від останнього неправомірну вигоду у сумі 14070 грн. за за нескладення відповідних адміністративних матеріалів (протоколів, постанов) про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Окрім цього, 06.09.2024, близько 11.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи під час виконання своїх службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки та порядку, спільно із поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , на автомобільному шляху міжнародного значення Київ-Чоп (М 06) в межах селища Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області побачили, що по вказаній автодорозі рухається автомобіль марки «DAF», державний номерний знак « НОМЕР_8 ».

Побачивши автомобіль, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно виник спільний умисел на одержання неправомірної вигоди від водія за нескладення стосовно останнього документів (протоколів, постанов) про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Реалізовуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , здійснили зупинку автомобіля марки «DAF», державний номерний знак « НОМЕР_8 », водієм якого був ОСОБА_13 поблизу з`їзду з автодороги на вул. С.Бандери селища Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області.

У ході розмови із ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ствердили, що ОСОБА_13 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою складення відповідного протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, та у подальшому, повторно висунули ОСОБА_13 вимогу надання їм неправомірної вигоди у сумі 20000 грн. за невчинення цих дій, що входили до службових повноважень ОСОБА_4 та ОСОБА_8 як поліцейських.

Розуміючи, що у випадку відмови від надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_8 будуть порушені його законні права та інтереси, а саме останніми буде складено стосовно нього незаконний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що у подальшому може негативно позначитися на його звичній життєдіяльності та потягне за собою наслідки у вигляді необхідності оплати юридичної допомоги, а також відвідувань судів та інших державних органів, ОСОБА_13 був змушений погодитись на вказану вимогу, висунуту ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , однак вказав, що готівкових коштів при собі не має.

Почувши відповідь ОСОБА_13 , ОСОБА_4 запропонував надати йому та ОСОБА_8 неправомірну вигоду шляхом перерахування коштів на банківську картку, на що ОСОБА_13 погодився, після чого ОСОБА_8 надав йому номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати грошові кошти « НОМЕР_9 » (картка оформлена на ОСОБА_10 ).

У подальшому, о 11.38 год. 06.09.2024 ОСОБА_13 із власної банківської картки « НОМЕР_10 » переказав на банківську картку « НОМЕР_9 », яка оформлена на ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 20000 грн. (з врахуванням комісії банку 50 грн.), які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно вимагали в якості неправомірної вигоди за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_13 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Надалі, о 11.52 год. 06.09.2024 ОСОБА_10 із власної банківської картки « НОМЕР_9 » перерахував на належну ОСОБА_14 банківську картку « НОМЕР_4 » грошові кошти на загальну суму 19 050 грн. (з врахуванням комісії банку 50 грн.), які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно вимагали в якості неправомірної вигоди за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_13 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У свою чергу ОСОБА_8 о 11.53 год. 06.09.2024 із власної банківської картки « НОМЕР_4 » перерахував на належну ОСОБА_4 банківську картку « НОМЕР_7 » частину неправомірної вигоди у сумі 9500 грн.

Таким чиномОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно вимагали у ОСОБА_13 неправомірну вигоду у сумі 20000 грн. та отримали від останнього неправомірну вигоду у сумі 19000 грн. за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_13 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 -ч. 3 ст. 368 КК України:одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди;прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб; одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку, необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки ОСОБА_4 перебуваючи на волі,може продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, чинити тиск на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 10 років, без альтернативи застосування ст. 75 К України, а тому в органу досудового розслідування є об`єктивні підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою забезпечить йому належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, що унеможливлює запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання. Вказав, що він не вчиняв жодного кримінального правопорушення і просив застосувати до нього біль м`який запобіжний захід.

Захисники заперечили проти задоволення такого клопотання, оскільки вважають таке необгрунтованим, а обставини,які викладені в підозрі надуманими. Також зазначили, що ризики,які викладені в клопотання прокурора є не підтверджені жодними доказами, а відтак просили зменшити розмір застави або ж застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, та захисників, оглянувши і перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступного.

До Єдиного реєстру досудового розслідування внесені дані за вказаним вище злочином з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 368 КК України та розпочато кримінальне провадження№ 0000052 від 21.02.2025 року.

26 березня 2026 року ОСОБА_15 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_16 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами, зокрема: - відповіддю Львівського управління ДВБ НП України на доручення від 05.03.2025 № 15942-2025;протоколом тимчасового доступу до речей та документів (ПриватБанк) від 10.07.2025;протоколом тимчасового доступу до речей та документів (ПриватБанк) від 02.09.2025;заявою ОСОБА_9 від 18.11.2025 № 34 про вчинення кримінального правопорушення;поясненням ОСОБА_9 від 17.11.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.11.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.11.2025;відповіддю Львівського управління ДВБ НП України на доручення від 20.11.2025 № 88796-2025;заявою ОСОБА_13 від 24.11.2025 № 37 про вчинення кримінального правопорушення; поясненням ОСОБА_13 від 22.11.2025; відповіддю Львівського управління ДВБ НП України на доручення від 26.11.2025 № 90619-2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.12.2025;заявою ОСОБА_12 від 04.12.2025 про вчинення кримінального правопорушення;поясненням ОСОБА_12 від 04.12.2025;відповіддю Львівського управління ДВБ НП України на доручення від 09.12.2025 № 94385-2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.12.2025;протоколом тимчасового доступу до речей та документів (ПрАТ ВФ Україна) від 02.03.2026;протоколом тимчасового доступу до речей та документів (ПрАТ Київстар) від 02.03.2026;протоколом тимчасового доступу до речей та документів (ТОВ Лайфселл) від 02.03.2026;протоколом огляду інформації, вилученої із ПриватБанку від 30.12.2025;протоколом огляду інформації, вилученої із ПрАТ ВФ Україна, ПрАТ Київстар та ТОВ Лайфселл від 10.03.2026 з додатками;відповіддю Львівського управління ДВБ НП України на доручення від 23.03.2026 № 23103-2026;протоколом огляді інформації, отриманої від ДІАП НП України від 23.03.2026;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину, який передбачає покарання до 10 років позбавлення волі без альтернативи застосування ст. 75 КК України. Вік та стан підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному в майбутньому він може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, та вчинити новий злочин.

Слід також взяти до уваги і рішення ЄСПЛ справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»; п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від З0 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Окрім цього, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що прокурор на даному етапі слідства довів обґрунтованість підозри, висунутої підозрюваному.

Враховуючи наведене, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та з метою запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень, а також можливості незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого злочину, майновий стан підозрюваного та його стан здоров`я, а також членів його сім`ї, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави,а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№ 19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту проголошення ухвали о 12-45 годині 27 березня 2026 року до 12-45 години 25 травня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок ) гривень .

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_4 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_9 ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 також усіма працівниками Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області, окрім своєї дружини ОСОБА_17 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захисникам,прокурору та направити у Львівську установу виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1