Провадження № 1-кс/947/3128/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001137 від 18.08.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001137 від 18.08.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2023 до СУ ГУНП в Одеській області надійшла інформація з УСР в Одеській області ДСР НП України, щодо незаконної діяльності службових осіб органів МСЕК та РТЦК та СП, які зловживаючи службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди з громадян осіб, які підлягають мобілізації, безпідставно, шляхом відповідних висновків визначають групи інвалідності вищевказаним особам та в подальшому повідомляють ТЦК та СП, які в подальшому вносять відповідні записи у документи військовозобов`язаного, у зв`язку з чим, останнього безпідставно знімають з військового обліку.

Так, співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України було проведено перевірку інформації отриманої оперативним шляхом, за результатами якої встановлено, що службові особи КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» діючи у групі, в супереч інтересам держави, зловживаючи службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди з громадян осіб які підлягають мобілізації, безпідставно, шляхом відповідних висновків визначають групи інвалідності вищевказаним особам та в подальшому повідомляють про наявність такої у певної особи у районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі - РТЦК та СП), за місцем приписки до призовної дільниці. В подальшому військові лікарські комісії при РТЦК та СП вносять відповідні записи у документи військовозобов`язаного, у зв`язку з чим особа яка підлягає мобілізації отримує документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного разом із довідкою медико-соціальної експертної комісії, що дає право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану в України.

В ході досудового розслідування надійшла інформація від співробітників УСР в Одеській області ДСР НПУ, що до вказаних кримінальних правопорушень може бути причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікар-ендокринолог, член експертної команди по оцінюванню функцій життєдіяльності, лікар-терапевт приймального відділення, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, під час проведення санкціонованого обшуку, 25.02.2026 в період часу з 07 год. 31 хв. до 08 год. 07 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон «realme Gt 2 модель RMX 3301» імеі 1: НОМЕР_1 імеі 2: НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 26.02.2026 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно перебуває у незаконному обігу, є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву в якому клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_4 надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, просила відмовити у його задоволенні в частині заборони користування вилученим мобільним телефоном.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги дату надходження клопотання про арешт майна до слідчого судді для розгляду, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон необхідно для проведення його детального огляду, виконання доручення слідчого оперативному підрозділу на проведення слідчих дій в порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України, яке неможливо виконати без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 26.02.2026 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Надання можливості здійснювати користування телефоном може призвести до його пошкодження або знищення/видалення електронної інформації, що унеможливить його використання під час досудового розслідування.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження призведе до надмірного обмеження права власності на зазначене майно, шляхом заборони його використання, розпорядження та відчуження, оскільки на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001137 від 18.08.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 25.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон «realme Gt 2 модель RMX 3301» імеі 1: НОМЕР_1 імеі 2: НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1