Справа № 383/330/26
Номер провадження 1-кс/383/49/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області, у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області у кримінальному провадженні №0000058 від 27.09.2025 року за ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання-скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 10.02.2026 року про розгляд та відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000058 від 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України до ЄРДР були внесені відомості за №0000058 про скоєння кримінального правопорушення. Досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. 10 лютого 2026 року старшим дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про розгляд та відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000058 від 27.09.2025 року за ст. 290 КК України, а саме в порушення закону безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000058 від 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та повернення транспортного засобу марки «Форд Транзит», а також мобільного телефону марки «Honor», де він є їх власником, та на які накладено арешт і вилучено в ході огляду місця події 26.09.2025 року.

На цій підставі просить скасувати вказану постанову та ознайомити скаржника ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження №0000058 від 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України та скасувати арешт накладений у вказаній справі на транспортний засіб марки «Форд Транзит», та мобільний телефон марки «Honor», власником яких є ОСОБА_3 .

Крім того, просив зобов`язати процесуального прокурора та дізнавача повідомити його про хід кримінального провадження №0000058 від 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, та провести призначені експертизи в розумні строки.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, яку просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у скарзі та доповненнях.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 ст.22 КПК України).

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частина 2 статті 220 КПК України вказує, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Проте статтею 222 КПК України визначен, що таємниця досудового розслідування в Україні - це заборона розголошувати дані слідства до його завершення без письмового дозволу прокурора чи слідчого. Вона покликана забезпечити ефективність розслідування, захистити приватність учасників та таємницю слідчих дій.

Отже, з метою забезпечення ефективності розслідування та захисту приватності учасників, закон чітко визначив суб`єктів, яким надано право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, а саме сторона захисту, потерпілий та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий та публічний розгляд справи незалежним судом, що означає, що людина має право звернутися до суду, щоб вирішити цивільні справи або встановити обґрунтованість кримінального обвинувачення. Це включає право на незалежний суд, публічне проголошення рішення та, у кримінальних справах, право на захист, справедливий допит свідків та правову допомогу.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000058 від 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

10 лютого 2026 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000058 від 27.09.2025 року за ст. 290 КК України, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000058 від 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України та повернення транспортного засобу, марки «Форд Транзит», та мобільного телефону марки «Honor», на які накладено арешт та які було вилучено в ході огляду місця події 26.09.2025 року, відмовлено повністю.

В обґрунтування постанови від 10.02.2026 року дізнавачем вказано, що 26.09.2025 року до ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що в ході патрулювання біля домоволодіння по вул. Каштанова, 74, м. Бобринець Кіровоградської області, виявлено автомобіль марки Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , реєстраційний номер якого має ознаки підробки та який в ході огляду місця події вилучено.

За вказаним фактом 27.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України до ЄРДР були внесені відомості за №0000058.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вище вказаним транспортним засобом фактично керував ОСОБА_3 . Власника мобільного телефону марки «Honor» на час розгляду клопотання не встановлено та відносно вказаного в постанові майна призначено судові експертизи, які перебувають на виконанні, крім того на вказане майно накладено арешт ( а.с.4).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1)бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Безпосередньо пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

При цьому, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч.1 ст.223 КПК).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню(ч.1 ст.84 КПК).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК).

Тобто, аналізуючи вказані вище норми та зміст скарги слідчий суддя вбачає, що скаржник оскаржує інші дії слідчого, які не передбачені ч. 1 ст.303 КПК України, та перелік яких є вичерпним.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Відповідно до ч. 1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Також, слідчим суддею встановлено, що скаржник ОСОБА_3 не є стороною захисту чи потерпілим у кримінальному провадженні №0000058 від 27.09.2025 року за ст. 290 КК України, тому право знайомитися із матеріалами досудового розслідування у цій справі на нього не поширюється.

Згідно з положеннями глави 19 КПК України усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст. 307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скаржником не обґрунтовано правових підстав для скасування постанови дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 10.02.2026 та оскарження його дій чи бездіяльності, та в судовому засіданні таких обставин не встановлено вказана постанова відповідає вимогам КПК України, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 55, 110, 220, 303, 306, 307, 308, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у задоволенні скарги на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 10.02.2026 у кримінальному провадженні №0000058 від 27.09.2025 року за ст. 290 КК України - відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 06.03.2026 року о 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1