Справа № 195/252/26
У Х В А Л А

іменем України

05.03.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000011 від 31.01.2023 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби військової частини НОМЕР_1 , який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді стрілець 3 відділення 4 взводу охорони 1 роти охорони 4 взводу охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України несудимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №8 від 02.03.2022, відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» зараховано до списків особистого складу військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , - на посаду стрільця 3 відділення 4 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що з 02 березня 2022 року справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою «солдат».

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

При цьому, солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_2 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалася в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді стрілець 3 відділення 4 взводу охорони 1 роти охорони 4 взводу охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 10.11.2022 не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_2 місце дислокації військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , тобто самовільно залишив військову частину, командуванню про причини свого вибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього та усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 , 11.02.2026 року добровільно та з власної ініціативи прибув до відділення поліції № 3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_6 надав письмову згоду на продовження проходження підозрюваним ОСОБА_4 військової служби.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

З прокуратури до суду надійшло клопотання стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, пов`язаного з нез`явленням вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримує подане клопотання, бо для цього є правові підстави за ч.5 ст.401 КК України для звільнення військовослужбовця від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України та він не судимий.

ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що вже повернувся до військової частини і бажає продовжити військову службу, просив клопотання задовольнити. Надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, підлягає задоволенню.

Підозрюваний ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

1 Наявність обставин, що свідчать про повернення до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби ОСОБА_4 та про згоду на продовження проходження ним військової служби від командира військової частини НОМЕР_1 , а також наявність згоди підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності, дають підстави для направлення до суду клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у порядку ст.ст. 286, 287 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Частиною 8 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір продовжити проходження військової служби та командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 надав письмову згоду на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині.

За ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Таке звільнення здійснюються виключно судом, згідно п.1 ч.2 ст. 284, ст.288 КПК України, із закриттям кримінального провадження.

Враховуючи, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності за ст.407, 408 КК України не притягався, на даний час продовжує військову службу, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір продовжити проходження військової служби та командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 надав письмову згоду на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині (а.с.7), суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі ст. 44, ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 288, 314-317, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження № 0000011 від 31.01.2023 стосовно ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати, після набрання цієї ухвали законної сили, уповноважену особу військової частини НОМЕР_1 , невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі, а ОСОБА_4 не пізніше 72 годин прибути до ВЧ НОМЕР_1 або до визначеного уповноваженою особою ВЧ НОМЕР_1 місця служби для продовження проходження військової служби.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні при цьому з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1

05.03.2026