Справа № 569/9446/26
УХВАЛА

27 квітня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000465 від 11 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301,ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000465 від 11 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301,ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 липня 2025 року надійшов рапорт о/у СКП ВП №1 РРУП - Федчука, про те що в ході проведення розшукових заходів було встановлено, що громадянин ОСОБА_5 на території Рівненського району здійснює розповсюдження порнографічних фотографій в соціальній мережі «Вайбер».

23.04.2026 року, слідчим відділу СУ ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон червоного кольору марки «Sumsung Galaxy A30», який поміщено до поліетиленового сейф-пакету KIV 1126685; мобільний телефон марки «Iphon 7 Plus», який поміщено до поліетиленового сейф-пакету KIV 1126686;

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Вищевказані предмет згідно вимог ч. 7 ст. 237 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Слід зазначити, що на даний час у кримінальному провадженні з метою з`ясування всіх обставин його вчинення виникла об`єктивна необхідність у проведенні детального огляду вилученого майна та вирішення питання про призначення та проведення судових експертиз.

Проведення вказаного огляду речей та можливість проведення судових експертиз має істотне доказове значення у даному кримінальному провадженні та без арешту вищевказаних предметів є неможливим.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на: мобільний телефон червоного кольору марки «Sumsung Galaxy A30»,мобільний телефон марки «Iphon 7 Plus», вилучені 23.04.2026, в ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 ;

Встановити заборону власнику, чи будь-якій іншій особі, на відчуження, розпорядження та користування вилученими речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_6