ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6124/19 Номер провадження 11-кп/814/48/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суду в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих - ОСОБА_11 та ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у провадженні за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_14 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 23 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, пунктів 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 подано клопотання про зміну останньому запобіжного заходу на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що його стан здоров`я в умовах утримання під вартою значно погіршився, він має низку хронічних захворювань, які не можливо належним чином лікувати в установі виконання покарань,

Наполягає на тому, що внаслідок загострення перебігу цих захворювань, ОСОБА_7 потребує медичного обстеження, госпіталізації та постійного лікування в умовах лікарні, а не в умовах установи виконання покарань де він знаходиться на даний час. Дані щодо його захворювань наявні в матеріалах справи.

Окрім того, захисник ОСОБА_10 зазначала, що 13 листопада 2025 року Європейським судом по правам людини було ухвалено рішення «Справа Кицько та інші проти України» згідно якого відносно ОСОБА_7 було встановлено порушення ст. 6 (1) - надмірна тривалість кримінального провадження та ст. 13 відсутність ефективних засобів правового захисту у внутрішньому законодавстві щодо надмірної тривалості кримінального провадження.

Також, на думку обвинуваченого ОСОБА_7 вищезазначене рішення Європейського суду є підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, оскільки на думку ОСОБА_7 в кримінальному провадженні щодо скоєння злочинів в якому він обвинувачується його вина ще не доказана у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 підтримали заявлене клопотання.

Прокурор просила відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за необґрунтованістю, оскільки злочини, які інкриміновані останньому, вчинені ним із застосуванням насильства до потерпілого, є тяжкими, доказів погіршення стану здоров`я обвинуваченого ініціаторами клопотання суду не надані, рішення Європейського суду не є тією безумовною обставиною, яка свідчить про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою можу бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої поваги.

При вирішенні заявленого клопотання, колегією суддів приймаються до уваги наявні у обвинуваченого ОСОБА_7 захворювання, але разом з цим їх наявність та перебіг стану здоров`я не є тією обставино, яка є вирішальною при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт.

При цьому, обвинуваченим та його захисником не надано доказів на підтвердження того, що в умовах установи виконання покарань, де він утримується на даний час, йому не надається належна медична допомога в необхідному обсязі, також щодо погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим існує невідкладна потреба в лікуванні в умовах стаціонару.

Посилання захисника ОСОБА_10 щодо наявного рішення Європейського суду щодо ОСОБА_7 також не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу в розумінні положень ст. 331 КПК України з огляду на те, що останній обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства до потерпілого, є раніше судимою особою за вчинення тяжких злочинів, що вказує на можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а також вчинити дії, пов`язані із переховуванням від суду.

При цьому, сам факт перебування ОСОБА_7 в умовах ізоляції не може вказувати на зменшення ризиків, які існували на час обрання такого запобіжного заходу.

Таким чином, колегією суддів не встановлено тих обставин, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість в ході апеляційного перегляду змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Враховуючи положення ст. 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт - необхідно відмовити.

Керуючись главою 18, ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4