Справа № 462/623/26
провадження 1-кп/462/321/26
У Х В А Л А

09 березня 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000682 від 04 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 310, ч. 3 ст. 27 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 310, ч.3 ст. 27 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст.27 ч.2 ст. 310 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,-

встановив:

в провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст. 307 КК України та наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України які продовжують існувати. А тому з урахуванням викладених в клопотанні ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_8 просить продовжити строк тримання під вартою з попередньо визначеним розміром застави, оскільки на думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не всилі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечили, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2025 року застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.01.2026 року включно, визначено розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 гривень, який ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2026 року продовжено до 15 березня 2026 року, залишити раніше визначений розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Позиція Конституційного Суду України, яка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, вказує на те, що запобіжні заходи (домашній арешт та/або тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів на даний час не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження останньому запобіжного заходу з огляду на потреби судового провадження.

Таким чином, при вирішенні клопотання суд бере до уваги наявність обґрунтованої підозри в вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Cуд враховує при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стан здоров`я обвинуваченого, та можливість його подальшого перебування під вартою.

Суду не подано належних доказів про наявність у обвинуваченого достатніх соціальних-стримуючих зв`язків у його місці проживання/реєстрації обвинувачений пояснив суду, що він неодружений, не має на утриманні неповнолітніх, непрацездатних осіб, офіційно непрацевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів.

На час вирішення клопотання судом, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Суд зауважує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за наявності встановлених судом обставин, може в подальшому ускладнити досягнення мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

Відтак, суд вважає встановленим, той факт, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, доведено, що перебуваючи на волі, він може переховуватись, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, той факт, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає, що жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена прокурором.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_8 , зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, враховуючи специфіку інкримінованого обвинуваченому злочину та його суспільну небезпечність, суд вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Оскільки заявлені при обранні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинуваченого не зменшилися, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із раніше визначеним розміром застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення суми застави на обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ч.3 ст.182 КПК України, слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 193, ч.1 ст.197, 314, 315, 372 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000682 від 04 червня 2025 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 07 травня 2026 року включно.

Залишити раніше визначений розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

У разі внесення вказаної суми застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1. прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися з м. Львів без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утримуватися від спілкування із свідками, у кримінальному провадженні № 0000682 від 04.06.2025;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_8 в разі внесення застави, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвалу направити ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» (79007, м.Львів, вул.Городоцька, 20) - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1