Справа № 676/457/26
Провадження № 1-кс/676/172/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Камянець-Подільськийї

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості за його повідомленням від 15.01.2026 про вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України. Скарга мотивована тим, що 15.01.2026 він звернувся Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, однак відомості за його заявою до ЄРДР внесено не було, що є порушенням вимог КПК України.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 вимоги за скаргою підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, наполягав на її задоволенні.

Заявник ОСОБА_5 скаргу підтримав, доповнень не заявив.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР з огляду на те, що не було встановлено складу та події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, вислухавши позицію учасників справи, вивчивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у пункті 2 Розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення) затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень статті 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним Кримінальним кодексом України.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Указане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто обов`язок доведення підставності заявленої вимоги у даному випадку покладається на скаржника.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом частини 1 статті 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням, є саме наявність у цьому повідомленні достатніх обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) вказав, зокрема, що положеннями статті 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Тобто, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Встановлено, що ОСОБА_5 звертався до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України. У заяві вказував, що ОСОБА_6 постійно погрожує вбивством, неодноразово намагалась його вбити, брала ножі, намагалася зарізати, замахувалася пательнею.

Заява про вчинення злочину не містить даних про час, місце вчинення дій, які б могли бути кваліфіковані за частиною 1 статті 129 КК України, не містить посилання на докази, які б підтверджували вчинення кримінального правопорушення. В заяві міститься посилання на пояснення свідків, однак прізвища свідків не вказано.

В судовому засіданні адвокат також посилався на існування доказів, які будуть надані та повідомлені слідчому, але лише після внесення відомостей до ЄРДР.

З урахуванням встановленого, слідчий суддя приходить до переконання, що заява ОСОБА_5 не містить достатніх об`єктивних даних, які б підтверджували реальність конкретної події кримінального правопорушення. Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись статтями 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1