Справа № 344/5040/26
Провадження № 11-сс/4808/154/26
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16 березня 2026 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України, - в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , вважає ухвалу слідчого судді від 16.03.2026 року необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного саме тримання під вартою, як найбільш суворого запобіжного заходу. Фактично місцевий суд погодившись із доводами клопотання сторони обвинувачення, не оцінив у сукупності всіх обставин даного кримінального провадження, що є обов`язком суду згідно ст. 178 КПК України.

Зокрема, судом не взято до уваги необґрунтованість підозри, що оголошена її підзахисному.

У оголошеній ОСОБА_8 підозрі жодним чином не вказано хоч однієї конкретної дії, що підлягає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України, яка вчинена саме ОСОБА_8 , не виокремлено його ролі та функції у складі групи осіб.

Також приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не взяв до уваги необґрунтованість ризиків, що висвітлені у клопотанні слідчого.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не підтверджені, доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення відсутні, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які були давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.

Підозрюваний ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у підозрюваного немає можливості, а скоювати нові злочини останній не має наміру.

Обираючи повторно щодо ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід, місцевий суд не з`ясував та не навів переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та запобігти заявленим прокурором ризикам з врахуванням обставин цієї конкретної справи.

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є абсолютно непропорційним до ризиків викладених у клопотанні, обґрунтованості підозри, поставленій досудовим розслідуванням меті, а також особі самого підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю, його молодий вік, хорошу репутацію та позитивну характеристику станом на сьогодні.

На переконання сторони захисту, клопотання прокурора містить формальний виклад обставин та базується лише на тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винуватим.

Сторона захисту вважає, що з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, цілодобовий домашній арешт в умовах контролю з боку правоохоронних органів та з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, здатен запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави в сумі 399 360 грн. є недосяжним для ОСОБА_8 , як молодої людини, яка заробляє на життя працюючи на будівництві та отримуючи зарплату в розмірі 15 тис. грн. щомісяця, більше того, слідством не встановлено конкретної суми коштів як збитків, завданих потерпілим безпосередньо ОСОБА_8 .

Просить ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16.03.2026 року скасувати та ухвалити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем фактичного проживання, з покладенням на нього обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України.

Крім цього просить дослідити докази, які надала сторона обвинувачення разом із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зокрема повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді від 16 березня 2026 року клопотання слідчого задовольнено та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 травня 2026 року включно.

Тримання під вартою ОСОБА_8 постановлено здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Змінено ОСОБА_8 раніше визначений розмір застави та визначено заставу у розмірі 120 (ста двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 399 360,00 гривень (триста дев`яносто дев`ять тисяч триста шістдесят гривень нуль копійок), з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати;

- прокурор з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 16.03.2026 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Згідно положень ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання суд для прийняття законного та обґрунтованого рішення, має також враховувати наявність чи зміну обставин передбачених ст.178 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу. Окрім іншого, суд повинен врахувати і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, із клопотанням слідчого вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000352 від 07 листопада 2024 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України..

19 січня 2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України.

Цього ж дня 19.01.2026 підозрюваного ОСОБА_8 затримано в порядку статті 615 КПК України.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких, зокрема: відповідно до санкції ч. 5 ст. 361 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років; відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

20.01.2026 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 600 гривень, строком до 18.03.2026 року.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_8 , в яких містяться стенограми телефонних розмов ОСОБА_8 із іншими учасниками злочинної групи щодо злочинної діяльності, протоколами огляду документів - інформації отриманої за результатами тимчасових доступів до банківської інформації про рух коштів, якими зафіксовано факти несанкціонованого доступу до мобільних банкінгів (акаунти) клієнтів АТ КБ «Приватбанк» та крадіжок грошових коштів із банківських рахунків потерпілих, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , протоколами допитів свідків, протоколом допиту підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_8 та іншим матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності давали підстави слідчому судді дійти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги, що прокурором доведено необхідність проведення зазначених у клопотанні слідчих дій в межах строку досудового розслідування у зв`язку з чим його і продовжено за ухвалою слідчого судді.

Також, є обґрунтованими висновки слідчого судді про доведеність наявності ризиків, які не зменшилися, а також продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, також обґрунтовано врахував вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваному слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, колегія суддів вважає безпідставним, так як слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого фактичного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування або продовження застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, прокурором було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо неспівмірного розміру застави, визначеного ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави, у відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, і його наслідки, характеристику підозрюваного та його майновий і сімейний стан, стан здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, враховуючи те, що судом визначений мінімальний розмір застави, встановлений у пункті 2 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя прийшов до обґрунтованого переконання про зміну раніше визначеного ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області розміру застави та визначив заставу у розмірі 120 (ста двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 399 360,00 гривень (триста дев`яносто дев`ять тисяч триста шістдесят гривень нуль копійок).

На переконання колегії суддів, застава в такому розмірі повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, підстави для зменшення розміру застави відсутні, тому такий розмір застави буде співмірним та доцільним у випадку її внесення для гарантування дієвості даного провадження та запобігання згаданим ризикам.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, оскільки висновки слідчого судді є обґрунтованими.

Також не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого за погодженням з прокурором про продовження строку тримання під вартою, оскільки воно відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 197, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16 березня 2026 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5