Справа № 569/2238/26
УХВАЛА

26 лютого 2026 року м. Рівне

Слідча судя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001108 від 30.01.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 415, ч. 1 ст. 135 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИЛА:

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.07.2017 ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №332 від 20.11.2025 капітана ОСОБА_4 поставлено на всі види забезпечення, а також призначено на посаду командира 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по технічній частині) №59 від 24.04.2025 «Про введення в експлуатацію автомобільної (спеціальної) техніки та присвоєння військових номерних знаків» транспортний засіб, а саме автомобіль марки «JEEP» моделі «CHEROKEE» введено в експлуатацію, йому присвоєно військовий номер НОМЕР_2 .

Крім того, капітан ОСОБА_4 будучи командиром 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зобов`язаний: правильно експлуатувати закріплену за ним автомобільну техніку, вживати заходів щодо запобігання катастрофам, аваріям і поломкам автомобільної техніки, негайно доповідати про їх причини та вжиті заходи командиру взводу, точно та безумовно виконувати Правила дорожнього руху, команди, сигнали регулювання та у правління, вміти керувати закріпленою за ним машиною удень та вночі у різних дорожніх умовах у будь-яку погоду, дотримуватись заходів безпеки при експлуатації та ремонті автомобільної техніки.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху) зазначено: «п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

Поряд із цим, капітан ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також п. 12.3 Правил дорожнього руху, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, 29 січня 2026 року близько 20 год. 00 хв. на автомобільній дорозі зі сполученням Рівне - Тучин поблизу с. Шубків Рівненського району Рівненської області, керуючи технічно справним автомобілем марки «JEEP» моделі «CHEROKEE» військовий номер НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, виконуючи маневр обгону попутного транспортного засобу, при виникненні перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в ході чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по правому краю проїзної частини, зі сторони с. Тучин в напрямку с. Шубків, назустріч руху транспортних засобів, та не заважав іншим учасникам дорожнього руху.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Крім цього, ОСОБА_4 , за тих же обставин, 29.01.2026 близько 20 години 00 хвилин, рухаючись автодорогою Рівне Тучин поблизу села Шубків, Рівненського району, Рівненської області, керуючи автомобілем автомобілем марки «JEEP» моделі «CHEROKEE» військовий номер НОМЕР_2 , здійснивши наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по правому краю проїзної частини, зі сторони с. Тучин в напрямку с. Шубків, назустріч руху транспортних засобів, та не заважав іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав ряд тілесних ушкоджень, які за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення відносяться до категорії тяжких, внаслідок яких був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, таким чином поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, знаючи, що саме він поставив потерпілого ОСОБА_7 своїми діями в небезпечний для життя стан, достовірно знаючи, що він отримав тілесні ушкодження та залишився на місці пригоди, позбавлений реальної можливості до самозбереження, усвідомлюючи, що в результаті його дій можуть настати тяжкі наслідки, в порушення вимог підпунктів «а», «г», «ґ», «д» пункту 2.10 «Правил дорожнього руху України», не залишившись на місці пригоди, не вживши заходів для надання медичної допомоги потерпілому чи виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, не відвізши потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, не повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ поліції, будучи зобов`язаний і маючи можливість надати йому допомогу, відмовив у цьому, завідомо залишивши ОСОБА_7 без допомоги на проїзній частині автодорого Рівне - Тучин поблизу села Шубків Рівненського району Рівненської області, з місця події зник, та переховувався від правоохоронних органів, до моменту його виявлення та затримання 30.01.2026.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 415 КК України,порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило смерть потерпілого, а також ч. 1 ст. 135 КК України,завідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані та була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо винний сам поставив потерпілу у такий стан.

30.01.2026 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованих правопорушень 30.01.2026 о 22 год. 55 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України. 02.02.2026 до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.03.2026.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити розмір застави.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_8 задля уникнення від кримінальної відповідальності матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Реальність такого ризику підтверджується фактичною поведінкою підозрюваного безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, ОСОБА_4 , усвідомлюючи факт наїзду на потерпілого, характер спричинених йому тілесних ушкоджень та небезпечність його стану для життя, умисно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не виконав покладені на нього обов`язки, та зник з місця події, залишивши потерпілого у небезпечному для життя стані, що свідчить про його схильність до ухилення від відповідальності та уникнення правових наслідків своїх дій.

Обґрунтування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення?На сьогодні у кримінальному провадженні всі докази, у тому числі речові, ще не встановлено (відшукані) і відповідно не досліджено. Тому, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 матиме реальну можливість вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування, та відомості, які у них містяться, що можуть бути доказами під час судового розгляду.Крім того, наступного дня після ДТП ОСОБА_4 звернувся на лінію «102» із завідомо неправдивим повідомленням про нібито угон автомобіля марки «JEEP» моделі «CHEROKEE» військовий номер НОМЕР_2 , чим намагався ввести правоохороні органи в оману, створити хибну версію події та ускладнити встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення.

Можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженю іншим чином, підтверджується поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинула людина, оскільки він умисно залишив місце події та вичнив дії, спрямовані на приховування скоєного кримінального правопорушення. Зазначені дії свідчать про його намір уникнути викриття та ускладнити встановлення істини у кримінальному провадженні. Крім того, наступного дня після ДТП ОСОБА_4 звернувся на лінію «102» із завідомо неправдивим повідомленням про нібито угон автомобіля марки «JEEP» моделі «CHEROKEE» військовий номер НОМЕР_2 , чим намагався ввести правоохороні органи в оману, створити хибну версію події та ускладнити встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення. З огляду на те, що ОСОБА_4 обіймає керівну посаду та перебуває у службових відносинахпідпорядкування зі свідками, він перебуваючи на волі, має реальну можливість впливати на хід досудового розслідування шляхом узгодження показань, створення штучних версій події, схиляння свідків до надання неправдивих показань або утримання їх від співпраці з органом досудового розслідування, щр в сукупності свідчить про наявність реального ризику перешкоджання кримінальному провадженю іншим чином.

Можливість підозрюваного вчинити новий злочин. Орган досудового розслідування вважає, що у разі необрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує реальний та обґрунтований ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Поведінка підозрюваного ОСОБА_4 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки після ДТП 29.01.2026 року, внаслідок якої загинула людина, він умисно залишив місце події та вжив заходів приховування скоєного, а був затриманий лише 30.01.2026 року не з власної ініціативи. Такі дії вказують на його схильність до протиправної поведінки та дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може продовжувати дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності або вчинення інших кримінальних правопорушень пов`язаних з порушенням правил безпеки дорожнього руху та приховуванням злочину.Поведінка підозрюваного ОСОБА_4 також свідчить про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки встановлено, що він не має права керування транспортними засобами, не отримував посвідчення водія та не має жодної відповідної категорії, однак, усвідомлюючи протиправність таких дій, систематично керував транспортним засобом. Вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди з тяжкими наслідками за відсутності законного права на керування, а також подальше залишення місця події та спроби приховати скоєне, свідчать про стійке ігнорування вимог закону та дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може і надалі незаконно керувати транспортними засобами та вчиняти інші правопорушення, що створюють реальну загрозу суспільній небезпеці.Таким чином, ризик вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення є реальним, обґрунтованим та таким, що не може бути усунений без ізоляції підозрюваного від суспільства.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176,177,184,186,193 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого задоволити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Сков`ятин Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, командира 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», раніше не судимого, запобіжний заходід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.03.2025.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9