Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6649/25
Провадження № 1-кп/644/301/26
У Х В А Л А

17 лютого 2026 Індустріальний районний суд м. Харкова у колегіальному складі суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участі: прокурора ОСОБА_4 , захисникаадвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого, секретаря судових засідань ОСОБА_6 , розглянув питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в :

На стадії досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У зв`язку з закінчення строку дії якого прокурор вважав доцільним його продовження, оскільки продовжують зберігатись ризики того, що обвинувачений, під загрозою суворого покарання, може здійснити спробу ухилитись від суду, а також, перебуваючи не в умовах попереднього ув`язнення, може вплинути на свідків з метою зміни останніми показань щодо обставин вчинення інкримінованого йому злочину, або ж продовжити злочинну діяльність.

Захисник та обвинувачений заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважали доцільним застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторін, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 178, 199 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання або продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути, як на вид запобіжного заходу, так і на підстави його продовження.

Направлення до суду для розгляду по суті обвинувального акту за яким ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, свідчить про те, що обґрунтована підозра у вчиненні останнім вказаного злочину продовжує зберігатись. Відтак, продовжують зберігатись ризики, які були встановлені судом при застосуванні на стадії досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке, у разі доведеності його вини, може бути призначене покарання до довічного позбавлення волі, свідчить про існування ризику можливості переховування ОСОБА_7 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, зважаючи на те, що суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він сприймав безпосередньо під час судового засідання, продовжує зберігатись ризик того, що перебуваючи не в умовах попереднього ув`язнення, ОСОБА_7 може впливати на свідків сторони обвинувачення з метою зміни останніми показань, які ними надані в ході досудового розслідування.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинне забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою і відсутність на даній стадії судового розгляду підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314-317 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Дію запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, продовжити до 17 квітня 2026 року в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2