Справа № 463/1633/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/698/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2026 року,

з участю заявниці ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за її заявою та таку повернуто скаржниці.

Таке своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що скарга ОСОБА_6 подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою ст.304 КПК України, а підстав для його поновлення слідчий суддя не вбачав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що слідчий суддя помилково визначив початок перебігу строку на оскарження, так як, невнесення відомостей до ЄРДР має характер триваючого порушення права, при цьому, зазначає, що станом на день подання скарги а саме: 19 лютого 2026 року бездіяльність продовжувалася, відтак, строк не може вважатися пропущеним.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції або вирішити питання по суті та зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м.Львові внести відомості до ЄРДР.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявниці ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Аналіз вказаних положень законодавства з урахуванням позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, висловленої «Узагальненнях «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року свідчить про те, що обчислення десятиденного строку для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 лютого 2026 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за її заявою від 18 грудня 2025 року. Крім того, просила поновити строк на подачу такої скарги, мотивуючи тим, що оскаржувана бездіяльність є триваючою.

На думку колегії суддів, повертаючи скаргу ОСОБА_6 слідчий суддя вірно зазначив, що ОСОБА_6 звернулася із заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, про вчинення кримінального правопорушення 18 грудня 2025 року, про що у поданій скарзі зазначає сама скаржниця, і відповідно вказаної обставини не оспорює. А відтак, 24-годинний строк для реєстрації відомостей за заявою закінчився 19 грудня 2025 року, отже, із скаргою заявниця мала право звернутись уже починаючи з 20 грудня 2025 року до 29 грудня 2025 року включно, однак, звернулася лише 19 лютого 2026 року (документ сформовано в системі «Електронний суд»).

На думку колегії суддів, повертаючи скаргу ОСОБА_6 слідчий суддя вірно зазначив, що перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого відповідно до кримінального процесуального закону розпочався з 20 грудня 2025 року та протягом 10 днів, з того часу заявниця мала право звернутись до слідчого судді з даною скаргою, проте, звернулася з такою лише 19 лютого 2026 року та нею не наведено поважних причин пропуску строку для подання скарги та не представлено таких і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно ж до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо така подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2026 року, якою відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні клопотанні про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за її заявою та таку повернуто скаржниці без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4