Справа № 752/7507/26
Провадження № 1-кс/752/2584/26
У Х В А Л А

27 березня 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

у березні 2026 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла вказана скарга.

Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 24.03.2026 року вказана скарга надійшла в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В обгрунтування скарги зазначено, що 13.03.2026 року ОСОБА_3 засобами офіційного листування звернулася до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Однак, не зважаючи на положення ст. 214 КПК України, відомості про вчинене кримінальне правопорушення, які викладені в заяві ОСОБА_3 та отриманої цього ж дня уповноваженою особою Голосіївського УП ГУНП у м.Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Вказане стало підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою про зобов`язання уповноваженої особи Голосіївського УП ГУНП у м.Києві вчинити дії, передбачені ст. 214 КПК України та забезпечити їх виконання, невідкладно прийняти і зареєструвати за ч. 4 ст. 214 КПК України заяву та вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потрепілого.

У судовому засіданні скаржник відсутній.

Уповноважена особа Голосіївського УП ГУНП у м.Києві в судове засідання не прибула, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою в розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як убачається з матеріалів скарги, 13.03.2026 року ОСОБА_3 звернулася до уповноваженої особи Голосіївського УП ГУНП у м . Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, яка цього ж дня отримана уповноваженою особою Голосіївського УП ГУНП у м .Києві.

Проте відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви не були внесені.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як зазначається в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року № 9-49/0/04-17, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею, уповноваженою посадовою особою Голосіївського УП ГУНП у м .Києві, в порушення вищенаведених вимог закону, відомості про вчинення кримінального правопорушення, за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень внесені не були, тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги скаржника стосовно зобов`язання уповноваженої особи Голосіївської окружної прокуратури міста Києва внести до ЄРДР відомості заяви про вчинення кримінального правопорушення із зазначенням визначеної скаржником кваліфікації злочину, оскільки до повноважень слідчого судді не належить встановлення ознак складу злочину при зобов`язанні внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Визначення кваліфікації діяння, щодо якого здійснюється досудове розслідування, є обов`язком слідчого. А тому в цій частині вимог скарги слід відмовити.

Що ж стосується вимог представника скаржника про зобов`язання уповноваженої особи Голосіївського УП ГУНП у м. Києві вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, то слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України. Слідчий суддя позбавлений можливості втручання у діяльність прокурора, крім випадків, визначених КПК України.

Отже, вимоги скаржника про зобов`язання уповноваженої особи СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не підлягають задоволенню, оскільки вирішення таких питань відноситься до дискреційних повноважень слідчого.

Задоволення скарги у визначений слідчим суддею спосіб є достатнім для захисту прав та інтересів особи, яка звернулась зі скаргою.

Керуючись ст. 2, 7, 214, 303-309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 , яка була отримана Голосіївським УП ГУНП у м. Києві 16.03.2026 року та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1