печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшої слідчої в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000855, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2026 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшої слідчої в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000855, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що у період з 05.07.2020 по 28.05.2021 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, а також за пособництва ОСОБА_11 , перебуваючи у місті Києві та на території Київської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, шляхом обману заволоділи квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що за життя належала померлій ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України від 15.04.2008 № 270-VI, від 22.11.2018 № 2617-VIII) - у шахрайстві, а саме заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з 28.05.2021 по 22.12.2021 вчинили дії, спрямовані на легалізацію (відмивання) майна, шляхом зміни форми такого майна через вчинення правочину.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, - у легалізації (відмиванні) майна, одержаного злочинним шляхом, тобто набутті, володінні та розпорядженні майном шляхом вчинення правочину з таким майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинених особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, за попередньою змовою групою осіб.

03.03.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Прокурор вважає наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та, з метою їх запобігання, наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати домашній арешт, проте в певний період доби з наданням можливості працювати, враховуючи низьке пенсійне забезпечення.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судовим розглядом встановлено, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000855, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 31.08.2022 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 3761 Кримінального кодексу України (далі - КК України), ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 Кримінального кодексу України.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженць міста Васильків, Київської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності та у сфері господарської діяльності, а саме:

- у шахрайстві, а саме заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України від 15.04.2008 № 270-VI, від 22.11.2018 № 2617-VIII);

- у легалізації (відмиванні) майна, одержаного злочинним шляхом, а саме набутті, володінні та розпорядженні майном шляхом вчинення правочину з таким майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинених особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

03.03.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту та погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

-витребуваними в порядку ст. 93 КПК України документами з ЖБК «Домобудівник» щодо призначення ОСОБА_8 головою правління та взаємовідносин ЖБК «Домобудівник» із адвокатом ОСОБА_9 , яка діяла від імені ЖБК «Домобудівник» на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 20.06.2019, та оплати її послуг;

-витребуваними в порядку ст. 93 КПК України відомостями зі Сквирського районного суду Київської області, відповідно до яких судовий збір за позов у цивільній справі № 376/502/21 ОСОБА_5 не сплачувався;

-витребуваною в порядку ст. 93 КПК України зі Сквирського районного суду Київської області інформацією, відповідно до якої сплата судового збору особами, які звертаються до суду, - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами ЦПК України та Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування в належному розмірі судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної цивільної справи, наявність підстав для звільнення від його сплати. Пільги щодо сплати судового збору передбачені ст. 5 Закону № 3674-VI. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону № 3674-VI;

-витребуваною в порядку ст. 93 КПК України із Солом`янської окружної прокуратури міста Києва заявою голови правління ЖБК «Домобудівник» ОСОБА_8 щодо видачі тіла померлої ОСОБА_12 у зв`язку з тим, що з померлою ніхто не проживав та родичі в неї відсутні;

-витребуваною в порядку ст. 93 КПК України із ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» інформації щодо отримання 13.07.2020 ОСОБА_8 тіла померлої ОСОБА_12 ;

-протоколом обшуку від 17.07.2024, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_13 від 18.06.2024 у справі № 757/27439/24-к за місцезнаходженням Сквирського районного суду Київської області за адресою: Київська обл., м. Сквира, пров. Володимира Гапотенка (колишня назва - Громова), буд. 7а, під час якого вилучено судову справу № 376/502/21 за позовом ОСОБА_5 до ЖБК «Домобудівник» про визнання права власності на майно в порядку спадкування;

-протоколом огляду від 26.07.2024, відповідно до якого оглянуто вилучені 17.07.2024 під час проведення обшуку у приміщенні Сквирського районного суду Київської області документи, а саме судову справу № 376/502/21 за позовом ОСОБА_5 до ЖБК «Домобудівник» про визнання права власності на майно в порядку спадкування;

-протоколом обшуку від 01.10.2024, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_14 від 18.09.2024 у справі № 757/41900/24-к за місцем розташування Першої київської державної нотаріальної контори за адресою: просп. Берестейський, буд 11, м. Київ, 01135, під час якого вилучено договір купівлі-продажу квартири від 22.12.2021, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , та інші матеріали реєстраційної справи щодо продажу квартири, розташованої за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , із квитанціями, копію рішення Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/502/21 від 22.03.2021, копіями паспортів, та іншими документами;

-протоколом огляду від 15.10.2024, відповідно до якого оглянуто вилучені 01.10.2024 під час проведення обшуку документи з реєстраційної справи, на підставі яких нотаріус ОСОБА_16 прийняла рішення № 62490279 від 22.12.2021 про державну реєстрацю права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) за ОСОБА_15 ;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 25.09.2024, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 09.08.2024 (справа № 757/33942/24-к) про надання дозволу на вилучення документів, які перебувають у володінні Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), а саме матеріалів реєстраційної справи, на підставі яких державний реєстратор ОСОБА_18 прийняла рішення № 58411704 від 28.05.2021 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом огляду від 07.08.2024 за участю спеціалістів із забезпечення роботи комп?ютерного обладнання (сервера) у приміщенні Сквирського районного суду Київської області (2-й поверх, серверна кімната), за адресою: Київська обл., м. Сквира, пров. Володимира Гапоненка, буд. 7а, відповідно до якого із сервера з інв . № 101482816, розміщеного у Сквирському районному суді Київської області скопійовано інформацію, яку поміщено на флешносій Kingston Canvas MicroSD 64 GB 2343 TAIYS43NVP900;

-протоколом огляду від 27.07.2024 флешнакопичувача з електронною копією вмісту мобільного телефона ОСОБА_10 , вилученого 17.07.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , який містить листування між ОСОБА_10 та абонентом, підписаний як « ОСОБА_19 », НОМЕР_5 (адвокат ОСОБА_7 ), має значення для досудового розслідування;

-протоколом огляду від 21 - 25.10.2024 флешнакопичувача з електронною копією вмісту мобільного телефона ОСОБА_9 , вилученого 17.07.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , який містить листування ОСОБА_9 з абонентом, що підписаний як « ОСОБА_20 », НОМЕР_1 ( ОСОБА_8 , голова правління ЖБК «Домобудівник», з абонентом, що підписаний як « ОСОБА_21 », НОМЕР_2 ( ОСОБА_22 , рієлтор), з абонентом, що підписаний як « ОСОБА_23 », НОМЕР_3 (нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори, кума ОСОБА_9 ). з абонентом, що підписаний як « ОСОБА_24 », НОМЕР_4 (адвокат), яке має значення для досудового розслідування;

-протоколом огляду від 06.08.2024 документів та комп`ютерних даних, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ;

-протоколом огляду від 06.08.2024 документів та комп`ютерних даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до якого ухвалою судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_25 від 01.03.2021 у справі № 376/67/21 (провадження № 2/376/409/2021) затверджено мирову угоду від 22.02.2021 між позивачами ОСОБА_26 , ОСОБА_4 та ОСОБА_26 на право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 загальною площею 76,6 кв. м, житловою площею 50,3 кв. м з господарськими будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_27 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 13.11.2025, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 09.08.2024 (справа № 757/33942/24-к) про надання дозволу на вилучення документів, які перебувають у володінні Сквирського районного суду Київської області;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 13.11.2025, що перебувають у володінні Першої київської державної нотаріальної контори, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_14 від 21.10.2025 у справі № 757/51747/25-к, провадження № 1-кc-43487/25, під час якого вилучено копію спадкової справи № 25/2021 від 11.01.2021, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-протоколом огляду від 03.12.2025 копії матеріалів спадкової справи № 25/2021 від 11.01.2021, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку вилучено 13.11.2025 у Першій київській державній нотаріальній конторі;

-протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 10.07.2023 № 38/2/5-3138т (розсекречено) відносно ОСОБА_28 ;

-протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.12.2024 № 38/2/5-9834т (розсекречено) стосовно ОСОБА_7 ;

-протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.12.2024 № 38/2/5-9835т (розсекречено) стосовно ОСОБА_9 ;

-протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 30.12.2024 № 38/2/5-9836т (розсекречено) стосовно ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду речей і документів від 12.03.2025 - флешнакопичувача з результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_7 № 2/4525т (розсекречено);

-висновком експерта від 26.12.2024 № CE-19-24/74348-KT за результатами проведення комп?ютерно-технічної експертизи, відповідно до якого, користувач, що здійснив створення записів, - VUGOVSKIY. Працівник, який є цим користувачем, - ОСОБА_11 ;

-висновком експерта від 23.12.2024 № СЕ-19-24/71393-ПЧ, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_5 у графі « ОСОБА_5 » в позовній заяві від 12.03.2021, що зареєстрована в Сквирському районному суді Київської області за № 2370/21 від 15.03.2021, виконаний не ОСОБА_5 ;

-висновком експерта від 06.11.2025 № CE-19-25/53468-114, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис у графі «Суддя ОСОБА_11 » у рішенні Сквирського районного суду Київської області від 22.03.2021 (справа № 376/502/21, провадження № 2/376/635/2021), що містилось у судовій справі № 376/502/21, , виконано ОСОБА_11 ; відбитки гербової печатки круглої форми «* Сквирський районний суд Київської області * Україна Ідентифікаційний код 02892221» в копіях ухвал виконано печаткою, зразки яка була надана на експертизу;

-висновком експерта від 20.01.2026 № 8825/25-42, за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи, відповідно до якого ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 31,7 кв. м) становила (з округленням до цілих) станом на: 22.03.2021 - 895 632 (вісімсот дев?яносто п?ять тисяч шістсот тридцять дві) гривні, 28.05.2021 - 886 003 (вісімсот вісімдесят шість тисяч три) гривні; 22.12.2021 - 876 735 (вісімсот сімдесят шість тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень;

-висновком експерта від 04.12.2025 № CE-19-25/64038-ДД, за результатами проведення судової технічної експертизи, відповідно до якого відбитки гербової печатки круглої форми «*Сквирський районний суд Київської області * Україна Ідентифікаційний код 02892221», що містилось у рішенні Сквирського районного суду Київської області від 22.03.2021 (справа № 376/502/21, провадження № 2/376/635/2021) по судовій справі № 376/502/21, нанесені печаткою, зразки якої були надані на експертизу;

-висновком експерта від 06.11.2025 № CE-19-25/53468-114, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_9 в графі «Підпис заявника» у заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 24.05.2021 № 45775598 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний ОСОБА_9 ; підпис від імені ОСОБА_5 та рукописний запис « ОСОБА_5 .», розташовані в графі «Підписи: ОСОБА_29 » у договорі купівліпродажу квартири від 22.12.2021 № 2-908, виконані ОСОБА_5 ; три підписи від імені ОСОБА_5 та три рукописні записи « ОСОБА_5 », розташовані в графах «Підпис:» у трьох заявах ОСОБА_5 , що містяться на одному аркуші паперу формату А4 та додані до договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2021 № 2-908, виконані ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 28.10.2025, під час якого він повідомив, що приблизно у 2019 році ОСОБА_7 попросила його під час зустрічі підписати документи, познайомивши під час цієї зустрічі із ОСОБА_9 , яка надала для підпису документи. Після цього він приїжджав до міста Києва за проханням указаних осіб до нотаріуса для підписання документів купівлі-продажу квартири, яка виявилась у його власності. ОСОБА_12 він ніколи не знав та з нею не проживав. Крім того повідомив про психологічний тиск, який на нього здійснювали ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 26.03.2025 під час якого вона пояснила, що є власницею будинку за адресою: АДРЕСА_5 , права власності на який набула на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 08.02.2018 у справі № 376/55/18, провадження № 2/376/114/2018, відповідно до якого за ОСОБА_26 визнано право власності в порядку спадкування. Юридичний супровід за вказаним позовом здійснювала ОСОБА_30 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_31 від 22.10.2025, відповідно до якого з 1980 року по 2002 рік вона працювала у Сквирському районному суді Київської області завідувачем канцелярії, після цього неофіційно - помічником адвоката ОСОБА_32 , яка раніше також працювала у Сквирському районному суді Київської області секретарем судових засідань. ОСОБА_31 повідомила, що ОСОБА_7 зверталася до ОСОБА_32 щодо надання допомоги стосовно оформлення права на спадщину через Сквирський районний суд Київської області. Зокрема на прохання ОСОБА_7 - ОСОБА_30 надавала їй документи, які вона готувала для подання до суду (позовну заяву та додатки), зазначивши при цьому з метою визначення підсудності другим предметом позову більший об`єкт, узявши про нього відомості із колишніх адвокатських справ ОСОБА_33 . Після цього передавала пакет документів та грошиі, які їй дала ОСОБА_30 , до ОСОБА_11 , який відкривав за цими позовами провадження та приймав відповідне рішення на їхню користь. Після цього вона йшла забирала у нього ухвалу та передавала її ОСОБА_34 , яка надалі передавала цю ухвалу ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що займався продажем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив відповідне оголошення на платформі «OLX» та здійснював показ квартири. Ппісля підшукання покупця - молодої дівчини - студентки, - разом із власником, який живе за межами Києва, та покупцями оформляв право власності у державній нотаріальній конторі, яка розміщена у приміщенні відділу РАЦСу. Із ОСОБА_7 знайомий, оскільки вона є адвокатом та іноді звертається до нього щодо отримання послуг;

-іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відтак, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі №30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні частково доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, щокримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 209 КК України, які інкримінуються ОСОБА_5 , у своїй сукупності є тяжкими та передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (ризик втечі).

Наведені обставини можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що останній, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може вжити заходів для втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

При цьому, посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб ухилення від органів досудового розслідування не можуть свідчити про відсутність ризику переховування, оскільки належна процесуальна поведінка підозрюваного на цьому етапі може бути обумовлена відсутністю застосованого до нього запобіжного заходу.

Окрім цього, прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що досудове розслідування триває, збирання доказів не завершено, не встановлено всіх співучасників та місць зберігання речей, перебування ОСОБА_5 на волі створює реальну можливість вжиття ним заходів щодо знищення, приховування або спотворення речей і документів, що мають доказове значення та поки не долучені до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, існують об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_5 має як безпосередню, так і опосередковану можливість через коло своїх контактів та довірених осіб впливати на збереження доказів, що свідчить про реальний ризик знищення, приховування або спотворення речей і документів, важливих для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Матеріали клопотання доведено та стороною захисту жодним чином не спростовано наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З огляду на характер цих умисних та корисливих діянь, а також спосіб їх організації та вчинення, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_5 , прагнучи уникнути кримінальної відповідальності та перешкодити своєму викриттю, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у провадженні.

Наявність цього ризику посилюється тим, що досудове розслідування ще триває: не встановлено та не допитано всіх свідків, досліджуються інші можливі епізоди протиправної діяльності, перевіряються фінансові операції та рух коштів, пов`язаних із легалізацією злочинних доходів.

Слідчий суддя приймає до уваги, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків, потерпілого, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого, експертів та дослідження їх судом.

Крім того, після ознайомлення з матеріалами провадження ОСОБА_5 стають відомі анкетні дані свідків та інших учасників, що додатково підвищує можливість позапроцесуального впливу на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У сукупності наведені обставини свідчать про наявність реального, конкретного та обґрунтованого ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Окрім цього, під час судового розгляду встановлено те, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, слідчий зазначив, що на даний час перевіряються обставини можливої причетності до вказаних кримінальних правопорушень інших осіб, зокрема співучасників, які могли бути залучені до протиправної діяльності, що створює підвищений ризик невиконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. Це може мати на меті як уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння у її уникненні іншими причетними особами, без обмежень у способах, у тому числі із застосуванням протиправних засобів (ризик змови).

Крім того, у разі засудження за тяжкі кримінальні правопорушення проти власності та у сфері господарської діяльності ОСОБА_5 загрожує позбавлення волі на значний строк із конфіскацією майна. Тому до моменту виявлення майна та накладення на нього арешту існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вживати активні заходи щодо його приховування, що ускладнює хід кримінального провадження та реалізацію його цілей, зокрема забезпечення невідворотності покарання.

Також ОСОБА_5 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню шляхом підбурювання свідків та інших осіб, обізнаних з обставинами кримінальних правопорушень, до надання неправдивих показань або зміни змісту документів, а через таких осіб - впливати на інших свідків чи підозрюваних, які можуть викривати його у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінального провадження, характер інкримінованих діянь та тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зокрема, це може проявлятися у наданні неправомірної вигоди службовим особам органів державної влади та правоохоронних органів з метою впливу на прийняття ними процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, стан здоров`я, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак клопотання підлягає задоволенню, що зможе не допустити ризики, які б підривали досудове розслідування, що має на меті забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000855, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000855, а саме до 03.05.2026.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_31 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , а також іншими свідками у кримінальному провадженні, як безпосередньо, так і через інших осіб, перелік яких повинен бути визначений прокурором та доведено до відома підозрюваного під розпис;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної № 0000855, до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000855.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_41