Справа № 510/470/26
Провадження№ 1-кс/510/52/26
УХВАЛА

17 березня 2026 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

-за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

-прокурора ОСОБА_3 ,

-захисника ОСОБА_4 ,

-підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Рені Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, зі слів - працюючого у КФГ «Сад», зареєстрованого та фактично мешкаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, звернулась до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в її провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001525від 30.11.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 19.01.2026р. було застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Встановлений ухвалою Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 17.03.2026 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, є обвинуваченим у справах за іншими кримінальними провадженнями, що перебувають в даний час на розгляду в суді, є достатньо підстав вважати, що він може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, продовжувати вчиняти аналогічні правопорушення, тобто, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України при обранні судом ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли та не зменшились, слідчий просить продовжити відносно підозрюваного строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою ще на 60 днів.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі „Гарькавий проти України від 18 лютого 2010 року зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції; цей перелік винятків є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (§ 63).

Забезпечення права на свободу та особисту недоторканність є також однією з засад кримінального провадження відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Кодексу і полягає в тому, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених Кодексом.

Конституційний Суд України виходить із того, що право на свободу та особисту недоторканність може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури.

Крім того, аналізуючи підстави та обґрунтованість ухвали про тримання під вартою (продовження строку тримання під вартою), Європейський суд з прав людини у рішенні у справі „Таран проти України від 17 жовтня 2013 року звернув увагу на недопущення того, щоб рішення про тримання особи під вартою були ухвалені судами без заслуховування заявника особисто, були сформульовані у загальних виразах. Судам слід здійснювати належну оцінку фактів, які мають відношення до питання, чи був такий запобіжний захід необхідним за таких обставин. Більш того, з плином часу продовжуване тримання особи під вартою потребує більшого обґрунтування, але суди не наводять жодних додаткових підстав щодо цього питання.

Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В ході судового розгляду знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, як на території України, так і на тимчасово окупованих територіях, а також за кордоном. Незважаючи на позитивні особисті характеристики, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, знаходячись на свободі, продовжував їх вчиняти, в даний час відносно нього розглядаються справи щодо вчинення інших кримінальних правопорушень в Ренійському районному суді Одеської області.

Також, суд приймає до уваги те, що підвищена соціальна небезпека злочинів, у вчиненні яких на цей час підозрюється ОСОБА_5 , полягає в тому, що злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів посягають на правовий режим обігу, а додатковим об`єктом кримінально-правової охорони є здоров`я населення.

Крім того, знаходячись на свободі (в разі обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу), підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, як на території України, так і на тимчасово окупованих територіях, а також за кордоном, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які дають викривальні показання щодо нього.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також те, що, на час розгляду даного клопотання наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюпо 18.04.2026 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з моменту її винесення, тобто з 17.03.2026 р. по 18.04.2026 р. включно.

Апеляційна скарга на ухвалу судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 400 КПК України.

Суддя ОСОБА_1