Єдиний унікальний номер 728/276/26
Номер провадження 1-кп/728/80/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження відомості про яке 02.02.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000015, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бахмач, Бахмацького району, Чернігівської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, одруженого, маючого на утриманні малолітню і неповнолітню дитину, не працює, являється особою із інвалідністю 3 групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі також - КК України), -

а також за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. ОСОБА_3 , 23 січня 2026 року близько 17 години 24 хвилини, перебуваючи на ресепшині спортивного клубу "Градус", розташованого в місті Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, по вул. Шевченка, буд. 10, під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, долонею правої руки наніс удар по обличчю ОСОБА_5 , яка перебувала в положенні сидячи на стільці, та після отриманого удару впала на підлогу і вдарилася головою об неї, у результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої тьмяно-скроневої ділянки голови та нижньої губи рота зліва, які згідно з висновком експерта від 05.02.2026 № 16, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткотривалого розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

ІІ. Позиція учасників судового провадження.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що він дійсно умисно наніс удар рукою в обличчя потерпілої.

Вказав, що такі його дії були викликані провокаційними висловлюваннями потерпілої на адресу українських військових і він не зміг себе стримати.

У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що на сьогодні відреагував би по іншому і подібного б не вчинив.

3. Потерпіла ОСОБА_5 , допитана у судовому засіданні, пояснила, що на її думку, конфлікт було спровоковано поведінкою дружини обвинуваченого, з якою вони разом працюють у тренерами у спортивному клубі.

Зазначала, що вони підтримували дружні відносини з сім`єю обвинуваченого приблизно до листопада 2025 року, коли почали виникати непорозуміння, пов`язані з наданням тренерами послуг клієнтам спортивного клубу.

Наголошувала, що вона не могла б зневажливо відгукуватися про українське військо, оскільки її чоловік зараз проходить військову службу у складі Збройних Сил України.

ІІІ. Оцінка Суду

4. Судом згідно із статтею 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі також - КПК України) визнано за необхідне призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункт 1).

7. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

8. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

ІV. Призначення покарання.

9. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України у обвинувальному акті визначено щире каяття.

9.1. У цьому контексті Суд враховує позицію Верховного Суду, який неодноразово звертав увагу на зміст поняття "щире каяття".

Так, у постанові від 07.03.2023 по справі № 514/1581/20 (провадження № 51-236км23) звернуто увагу на те, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Отже, лише той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.

9.2. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, не зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, відсутні відомості про його примирення з потерпілою, що, на переконання Суду, свідчить про відсутність щирого жалю щодо скоєного.

10. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

11. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини першої статті 125 КК України передбачає альтернативні види покарань - штраф, громадські або виправні роботи, та відповідно до статті 65 КК України враховує:

11.1. класифікацію кримінальних правопорушень і те, що згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку і має один епізод;

11.2. особу винного - його вік, матеріальний та сімейний стан (перебування дійте на утриманні), стан здоров`я (інвалідність третьої групи, отримана внаслідок участі у бойових діях);

11.3. наявність постійного місця проживання та характеристики, яка не містить негативної інформації;

11.4. відсутність обставин, які як пом`якшують покарання, так і обтяжують таке;

11.5. те, що він судимості не має;

11.6. його посткримінальну поведінку, а саме: подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України;

11.7. позицію потерпілої.

12. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про те, що покарання у виді громадських та виправних робіт є занадто суворими покараннями з урахуванням особи винного і фактичних обставин вчиненого, і необхідність обрання ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, однак у максимальному розмірі санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

13. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

14. Цивільний позов по справі не заявлявся.

15. Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК України

16. Процесуальні витрати по справі відсутні.

17. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

2. Роз`яснити, що ОСОБА_3 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

3. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

4. Речові докази, після набрання вироком законної сили,:

4.1. диск з відеозаписом камери спостереження - залишити та зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя

Бахмацького районного суду ОСОБА_1