У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000194, за апеляційною скаргою прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про повернення обвинувального акту прокурору,

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2025 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000194 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 в повній мірі відповідає вимогам, зазначеним у ст. 291 КПК України, та суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання вийшов за рамки вимог ч. 3 ст. 314 КПК України та помилково дійшов висновку про повернення обвинувального акту.

Вказує, що обвинувальний акт містить відомості, передбачені ст. 291 КПК України, у тому числі, які стосуються особи потерпілого.

Звертає увагу, що на стадії досудового розслідування потерпілою ОСОБА_7 не повідомлено відомостей про те що, вона є недієздатною особою, рішення суду, яким встановлений даний факт не надавалось. Будь яких підстав вважати, що потерпіла не може реалізувати свої процесуальні права у кримінальному проваджені органом досудового розслідування не встановлено.

Наголошує на тому, що під час підготовчого судового засідання, коли були встановлені підстави для залучення законного представника потерпілій, стороною обвинувачення заявлено клопотання про залучення матері потерпілої в якості законного представника, проте судом в задоволенні даного клопотання відмовлено. Крім того, потерпілій було роз`яснено право на залучення захисника, проте потерпіла відмовилась скористатись правом на залучення захисника.

Стверджує, що законом не заборонено залучення законного представника потерпілої особи, на стадій підготовчого судового засідання, а відмова суду у залученні законного представника, після встановлення відповідних правових підстав, порушує права потерпілої.

Зауважує, що у разі залучення матері потерпілої ОСОБА_7 до кримінального провадження, як законного представника, після повернення обвинувального акта прокурору, може призвести до визнання доказів, здобутих за участі потерпілої недопустимими.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000194, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дослідивши обвинувальний акт у підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору, оскільки законний представник потерпілої, який в силу вимог п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України є учасником кримінального провадження та учасником судового провадження, залучений не був, інформація про законного представник потерпілої, яка визнана недієздатною, у обвинувальному акті відсутня.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні рішення про повернення обвинувального акта прокурору дотримано, натомість доводи апеляційної скарги прокурора про помилкове повернення судом першої інстанції обвинувального акта прокурору позбавлені підстав.

Так, основне завдання стадії підготовчого судового засідання під час провадження в суді першої інстанції полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень КПК України.

Натомість, однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Виходячи з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким завершується досудове розслідування, та повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

З положень ч. 2 ст. 291 КПК України вбачається, що в обвинувальному акті обов`язково повинні бути зазначені відомості, визначені в п.п. 1-9 цієї статті КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, які мають імперативний характер, обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу, ч. 1-3, 5 ст. 44 КПК України визначено, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник. Як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику. Законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у даному кримінальному проваджені потерпілою є ОСОБА_7 .

У підготовче засідання, суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_7 прибула разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 , яка суду повідомила, що ОСОБА_7 визнана недієздатною та вона є її опікуном. Відповідно до копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.11.2008 р., яке набрало законної сили 24.11.2008 р., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнана недієздатною та її опікуном призначена мати ОСОБА_8 . Згідно із свідоцтвом про зміну імені 27.09.2016 р. ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_10 .

Разом з тим, як вбачається з реєстру матеріалів дізнання законний представник потерпілої, який в силу вимог п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України є учасником кримінального провадження та учасником судового провадження, залучений не був. Інформація про законного представник потерпілої, яка визнана недієздатною, у обвинувальному акті відсутня.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що такий недолік обвинувального акту обмежує право потерпілої та її законного представника у вказаному кримінальному провадженні на реалізацію процесуальних прав у даному кримінальному провадженні.

За такого, вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, що, як наслідок, у силу приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є прямою безумовною підставою для повернення обвинувального акта та, до того ж, унеможливлює належне призначення кримінального провадження до судового розгляду з урахуванням усього суб`єктного складу учасників судового провадження за обвинувальним актом, який містить істотні невідповідності приписам КПК України та яким, за таких обставин, позбавлений можливості керуватися суд.

Необхідність відображення в остаточному процесуальному документі сторони обвинувачення, сформованому за результатом досудового розслідування, даних, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, не є формальною, неістотною вказівкою, а слугує необхідним елементом відповідності обвинувального акта вимогам закону.

При цьому, КПК України не містить положень, які би давали суду можливість усунення вказаних вище недоліків обвинувального акта, встановлених на стадії підготовчого провадження та пов`язаних із відсутністю в обвинувальному акті всіх його обов`язкових елементів, зокрема, шляхом призначення представника потерпілій, який не був залучений під час досудового розслідування.

Аргументи ж прокурора, в тому числі, щодо можливості залучення судом законного представника потерпілій, не спростовують факт складання обвинувального акта з порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та не звужують зміст регламентованих КПК України підстав щодо необхідності його повернення прокурору, у зв`язку з чим не свідчать про помилковість оскаржуваної ухвали.

Водночас слід зазначити, що оскаржувана ухвала не завершує провадження, не є остаточним рішенням за результатами розгляду справи, а власне інститут повернення обвинувального акта стороні обвинувачення й покликаний саме забезпечити усунення недоліків названого підсумкового процесуального документа, встановлених під час підготовчого провадження, з тим, щоб указані недоліки не виникали в ході подальшого здійснення судового провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, не встановлено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення, ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3