Справа №195/1661/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2026 року

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), представник потерпілої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), потерпілої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 24.07.2022, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, працюючого Новомосковське АТП - водієм, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2022 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ моделі 21101 державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_8 , зі швидкістю 100 км/год, рухався по проїзній частині автошляху «Р-73 /Н-08/ - Нікополь», розташованому на території Томаківської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, зі сторони м. Нікополь Дніпропетровської області в напрямку м. Дніпро.

Під час руху на 32 км + 200 м автошляху «Р-73 /Н-08/ - Нікополь» в Нікопольському районі Дніпропетровської області водій легкового автомобіля марки ВАЗ моделі 21101 державний номерний знак « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним щодо дорожньої обстановки та її змінам, при виявлені перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, застосував відворіт керма праворуч та застосував гальмування, під час якого допустив наїзд передньою частиною керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину автошляху зліва на право по відношенню до руху автомобіля марки ВАЗ моделі 21101 з реєстраційним номером « НОМЕР_1 ».

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП, згідно якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23.07.2022, приблизно об 11 годині 30 хвилин на проїзній частині автошляху «Р-73 /Н-08/ - Нікополь», розташованому на території Томаківської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта № 55-Е від 27.04.2023 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок, а саме: закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку III ступеня, крововилив в ліву скроневу долю, гемарагічний забій ствола мозку, правого таламуса, тім`яних долей, субарахноїдальні крововиливи, обширна скальпована рана волосистої частини голови від правої скроневої ділянки до тім`яної ділянки, рвана рана правої вушної мушлі, забійна рана правої щоки, пара орбітальні гематоми; травма шиї різано рубана рана шиї праворуч, переломи нижнього суглобового відростка С5 зліва, верхнього суглобового відростка С6 зліва, правого поперечного відростка С7; закрита травма грудної клітини внутрішньо суглобовий перелом правої лопатки, множинні переломи ребер, перелом правих поперечних відростків хребців С7 та Тh1-Th7, перелом остистих відростків хребців Тh 4-5, перелом тіл хребців Тh 4 - Тh 6, забій правої легені, правобічний гемоторакс невеликого об`єму; забій та садна правої бічної черевної стінки; за очеревинна гематома справа невеликого об`єму; забій правої нирки; закритий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки; рвані рани та садна правої верхньої кінцівки; травматичний шок ІІ ступеня. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмету та/або при ударі об поверхню такого, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні легкового автомобілю, що рухався, з правою гомілкою обстежуваного, з подальшим його відкиданням і ударом (ударами) об тверду поверхню (можливо автомобіль або/та дорожнє покриття). За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України за ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав, вважає що не міг запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_9 , прохає суд ухвалити виправдувальний вирок, та пояснив суду, що 23 липня 2022 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, він, керував автомобілем марки ВАЗ моделі 21101 державний номерний знак « НОМЕР_1 », зі швидкістю 100 км/год, зі сторони м. Нікополь Дніпропетровської області в напрямку м. Дніпро. В салоні їхала дружина з тещею на задньому сидінні, теща лежала, а поруч біля нього сиділа сестра ОСОБА_10 . В процесі руху автомобіля по горизонтальній ділянці автошляху, в районі на поворот с.Китайгородка, він боковим зором виявив силует пішохода, тобто з`явився ОСОБА_9 , який нібито вийшов на ліве узбіччя дороги за напрямком руху автомобіля, з боку поля. На той момент особисто уваги на нього він не звертав, він не бачив у пішохода алкогольного чи іншого сп`яніння. У момент, коли пішохід вийшов на проїзну частину зустрічної смуги він теж його не бачив, а помітив лише тоді, коли пішохід був в процесі перетину зустрічної смуги в напрямку розділювальної смуги. Після виявлення пішохода він негайно розпочав гальмування, рухаючись близько 90 км/год, та одночасно подав звуковий сигнал. Пішохід, почувши звуковий сигнал, зупинився на розділювальній смузі та зробив крок назад і дивився в його сторону, тобто дав йому зрозуміти, що він його пропускає. Після чого він продовжив рух. Коли до пішохода залишилось близько 20-25 м, пішохід раптово відновив рух і почав швидко перебігати його смугу руху транспортного засобу зліва направо під певним кутом. На середині смуги руху пішохід стрибнув на капот його автомобіля, перестрибнувши ліву частину та впавши на праву верхню частину капота. У цей час він загальмував і вивернув кермо праворуч, намагаючись уникнути наїзду, далі був кювет. Він вирівнював автомобіль з кювету. З моменту коли пішохід відновив рух і стрибнув на капот, у нього було 1,5-3 секунди. Більше бачили про вказаний рух його пасажири дружина та сестра, оскільки він пішохода практично не бачив на дорозі, вже побачив коли він підходив до смуги руху. Про те, що пішохід знаходився в нетверезому стані він зрозумів лише тоді, коли підійшов до нього надавати допомогу. Він перевірив пульс у потерпілого і відчув різкий запах алкоголю. Безпосередньо перед ДТП він зосереджував увагу на дорожньому русі на проїзній частині через сильний зустрічний рух, а не тому, що відбулося на узбіччі зустрічної смуги. Обвинувачений також пояснив, що він працює майже 30 років водієм і в таку ситуацію він потрапив вперше, оскільки пішохід практично кинувся на автомобіль. І саме пішохід створив аварійну ситуацію.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_9 , військовослужбовця. Напередодні 23.07.2022 він відправив її та дитину до м. Кропивницького, так як в м. Нікополі були сильні обстріли, наступного дня вранці він їй зателефонував, він був у гарному настрої, все було добре. Він йшов на автобус і всю дорогу з нею розмовляв, близько 20 хвилин. Потім на автостанції він зрозумів, що забув вдома гроші, та повернувся за грошима. При ній водій автобуса йому повідомив, що автобус буде відправлятися о 09:45 і чоловік їй сказав, що передзвонить. Він передзвонив їй о 10:27, повідомив, що він заблукав, оскільки його висадили не на тій зупинці, потім зв`язок був перерваний, вона його не чула. Після чого, десь через 1,5 години їй зателефонували і повідомили, що сталася ДТП і її чоловік знаходиться у важкому стані. Потерпіла припускає, що через стан здоров`я у чоловіка могло запаморочитись у голові, він міг втратити орієнтир на місці та вийти не на тій зупинці, можливо хотів запитати у водіїв де він знаходиться. Алкоголь її чоловік вживав небагато на свята. Оскільки внаслідок отриманих травм, ОСОБА_9 не може належним чином представляти свої інтереси, потерпілою в рамках кримінального провадження визнано її - ОСОБА_7 . За час розгляду справи у суді, її чоловік ОСОБА_9 помер. Потерпіла просить покарати обвинуваченого суворо, так як з часу вчинення ДТП обвинувачений винним себе не визнав, ніякої допомоги не надавав, жодним чином у скоєному не розкаявся.

У судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 23.07.2026 вона їхала з ним в автомобілі на задньому сидінні, біля неї лежала мати обвинуваченого, яка є особою з інвалідністю, вони везли її до міста Підгороднього. На передньому сидіння сиділа сестра чоловіка ОСОБА_10 . Коли вони рухалися по дорозі вона увагу приділяла матері, потім вона звернула увагу, що на іншій стороні на узбіччі з`явився чоловік, а потім знову коли підняла голову, то водій почав пригальмовувати і на середині дороги рухався чоловік, який зробив крок назад, зупинився, подивився на них, і коли вони до нього наближалися, то він стрибнув на їх автомобіль, і вони зупинилися. Вони рухалися не швидко до 100 км/год. Вони рухалися праворуч, а чоловік стояв з лівого боку і зробив два-три великі стрибки в бік автомобіля і стрибнув на капот автомобіля з правого боку. Водій почав гальмувати і з`їжджати на узбіччя, а потерпілий знаходився на капоті, вже з початку руху потерпілого водій почав гальмувати і подавати звукові сигнали. Рухи потерпілого були чіткими та впевненими, а коли вже до нього підійшли, то зрозуміли, що в нього були ознаки сп`яніння (запах перегару), далі від нього лежав його рюкзак з якого викотилась пляшка горілки 1 л, і викотились знеболюючі таблетки. Пляшка з горілкою була відкрита, оскільки була мокра. Вона пам`ятає, що сестра чоловіка розповідала, що потерпілий вийшов з поля, обтрусив одяг і почав рух в їх бік , його кроки були впевнені. Її чоловік ОСОБА_5 його побачив, коли потерпілий був на середині дороги.

Свідок ОСОБА_10 , яка є рідною сестрою обвинуваченого, 23.07.2022 вони поїхали в м.Нікополь та забрали свою матір. Невістка в автомобілі сиділа на задньому сидіння з матір`ю, яка лежала у неї на колінах, а вона сиділа на передньому сидінні. Вона побачила як з боку поля з насадженнями соняху вийшов чоловік, обтрусив одяг і почав переходити дорогу, дійшов до смуги, зупинився і зробив два кроки назад, а потім розігнався і пригнув на капот їхнього автомобіля, скло розбилося з її боку, вони загальмували, щоб не заїхати в кювет. Після чого вони до нього підійшли, біля нього лежав рюкзак, який відкрився та з нього випали таблетки і пляшка з горілкою 1 л., вона була неповна, від нього був запах перегару, під`їхали військові, а потім чекали швидку допомогу. На її думку водій рухався зі швидкістю близько 80-90 км/год. Всі покази надані нею під час слідчого експерименту вона підтвердила, зауважень до процедури проведення слідчого експерименту немає.

Cвідок ОСОБА_11 , який є військовослужбовцем, суду пояснив, що ОСОБА_5 він не знав, потерпілого ОСОБА_9 знав, оскільки проходили службу в одній частині, але в різних підрозділах. Того дня, 23.07.2022 він рухався на автомобілі ВАЗ 2106 зі сторони с.Китайгородка і заїжджав на трасу Нікополь-Дніпро в сторону с.Сергіївка. Побачив на узбіччі автомобіль «десятка» з увімкненою аварійною сигналізацією і зупинився, щоб допомогти, та зі слів зрозумів, що збили людину, а саме чоловіка, який вискочив на дорогу. Тобто він вже побачив лише наслідки ДТП. На той час швидку вже викликали. Коли він підходив до потерпілого, то ОСОБА_9 він відразу не впізнав. Після того, як приїхали поліцейські та медики, він побачив посвідчення УБД. Він не може відповісти чи був ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння, певний запах був. Речі потерпілого відкривали медики та працівники поліції. Він під`їхав після скоєної ДТП десь через 10 хвилин. Потерпілий знаходився справа на узбіччі, а автомобіль на узбіччі в траві. Відносно меж дороги автомобіль знаходився від потерпілого в 10 метрах в напрямку Дніпра.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що обвинуваченого і потерпілого він не знав. ДТП була скоєна на початку літа, точної дати він не пам`ятає, того дня була сонячна погода, покриття сухе. Він їхав як пасажир зі своїм знайомим на автомобілі Шевроле по правій смузі за автомобілем темного кольору марки «десятка», потім людина переходила чи перебігала дорогу, точно не може відповісти, а автомобіль намагався здійснити маневр зліва направо. І пішохід також намагався здійснити маневр по цій дорозі, потім звук удару і ДТП, викликали швидку. Свідок також додав, що вони рухались зі швидкістю до 70-85 км/год., і автомобіль попереду рухався з такою ж швидкістю, а потім зменшив швидкість шляхом гальмування. Пішохода їм помітно не було, оскільки вони їхали приблизно 30 метрів від попереднього автомобіля. Після ДТП вони зупинилися і підійшли до водія і потерпілого та запитали чи потрібна допомога. Швидку викликав водій ОСОБА_5 . Вони допомагали завантаженню потерпілого до автомобіля швидкої допомоги, оскільки останній перебував без свідомості, отримані травми, алкоголю він не відчував від потерпілого. Щодо зустрічного руху він пам`ятає лише автобус, який він бачив за одну хвилину до скоєння ДТП. За ознаками пішохода він не може визначити чи він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Наїзд здійснено на проїзній частині ближче до правої сторони. Він побачив пішохода, коли він знаходився вже посередині дороги, водій попереду почав маневрувати вліво, вправо. Вони також зупинились на відстані близько 10 метрів від попереднього автомобіля.

У судовому засіданні було досліджено матеріали провадження за № 0000118 від 24.07.2022.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінального провадження №0000118 від 24.07.2022, встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 286 КК України ( а.п. 1).

Відповідно до рапортів старшого інспектора-чергового ВП№3 Нікопольського РУП ОСОБА_13 23.07.2022 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1470, № 1471 від 23.07.2022: ДТП з травмованими (а.п.7-8).

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.07.2022 та таблиці зображень до протоколу огляду зазначено: напрямок проведення огляду: зі сторони м.Нікополь в бік м.Дніпро; вид події: наїзд на пішохода; місце ДТП розташовано: автодорога Р-73 Нікополь-Дніпро поворот на с.Китайгородка Нікопольського району; елементи вулиці, дороги: перехрестя (а.п. 9-17), а також додано план-схему до протоколу огляду місця ДТП (а.п.18).

З довідки №50 КП «Томаківська центральна районна лікарня» від 23.07.2022 вбачається діагноз ОСОБА_9 (а.п.19).

З довідки №50 КП «Томаківська центральна районна лікарня» від 23.07.2022 вбачається, що у ОСОБА_5 інтоксикації алкогольної не виявлено (Алкофор 0,00 ‰).

Згідно результату токсилогічного дослідження на вміст алкоголю № 2731 23.07.2022 о 13:30 стосовно ОСОБА_9 біоматеріал (кров), результат 1,86‰ (а.п.21).

Відповідно до протоколу огляду речей від 24.07.2022 в присутності понятих та таблиць зображень до протоколу встановлено, що об`єктом огляду є одяг, який добровільно для огляду надала сестра медична Томаківської ЦРЛ, належний потерпілому внаслідок ДТП ОСОБА_9 (а.п.22-25).

Відповідно до копії Полісу №АР/3024840 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.07.2022 вбачається, що страхувальником є ОСОБА_5 (а.п.30).

Відповідно до ухвали слідчого судді Томаківського районного суду від 26.07.2022 (справа № 195/1203/22) накладено арешт на майно, визнане речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 24.07.2022 р., а саме: тимчасово вилучений транспортний засіб - легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21101» реєстраційний номер « НОМЕР_2 (а.п.35-36).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 між ОСОБА_9 т ОСОБА_7 15.03.2022 зареєстровано шлюб (а.п.42).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 №387 від 23.07.2022 наказано провести службове розслідування стосовно збиття цивільним автомобілем ВАЗ 2110 № НОМЕР_1 начальника станції взводу зв`язку роти зв`язку військової частини НОМЕР_4 солодшого сержанта ОСОБА_14 (а.п.52-53) та додано службову характеристику на ОСОБА_9 від 01.04.2023 (а.п.54).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29.08.2022 встановлено історію хвороби ОСОБА_9 (а.п.58).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 28.11.2022 за участю свідка ОСОБА_5 , у присутності понятих, свідкові запропоновано вказати на місцевості обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 23.07.2022 на що останній погодився та з використанням експериментального автомобіля ІАЗ 2124 д.н.з НОМЕР_5 було розпочато слідчий експеримент (а.с.69-70), а також додано план-схему до протоколу (а.п.71).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 02.12.2022 встановлено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_9 (а.п.76-77).

Відповідно до виписки №3000334 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 у стаціонарі: надходження 08.08.2022, виписка 23.12.2022 (а.п.91).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2023 за участю свідка ОСОБА_10 , у присутності понятих, свідкові запропоновано розповісти про обставини ДТП, на що остання надала згоду (а.п.115-116), а також додано план-схему до протоколу проведення слідчого експерименту (а.п.118).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2023 за участю свідка ОСОБА_8 , у присутності понятих, свідкові запропоновано розповісти про обставини ДТП, на що остання надала згоду (а.п.120-121), а також додано план-схему до протоколу проведення слідчого експерименту (а.п.123).

З висновку експерта № 55-Е від 27.04.2023 вбачається, що проведено судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень по даним наданим медичним документам ОСОБА_9 та встановлено, шо давність утворення виявлених тілесних ушкоджень незадовго до звернення за медичною допомогою та можуть відповідати подіям 23.07.2022 р. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Зважаючи на характер виявлені тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такий (такі); можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні легкового автомобіля, що рухався в правою гомілкою обстежуваного, з подальшим його відкиданням і ударом (ударами) об тверду поверхню (можливо автомобіль або/та дорожнє покриття) (а.п.128-130).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-23/28594-ІТ від 22.08.2023 в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21101» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. п.п.12.3, 12.6 «ґ» та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода екстреним гальмуванням із зупинкою автомобіля до місця наїзду при русі з фактичною швидкістю руху. Дії водія ОСОБА_5 , при заданому механізмові події, не відповідають вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ-21101» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. п.п.12.3, 12.6 «ґ» та 12.9 «б» ПДР України, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП (а.п.136-138).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-23/30585-ІТ від 19.09.2023 на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ-21101» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані, рульове керування вказаного автомобіля знаходиться в працездатному стані (а.п.146-148), а також додано ілюстративну таблицю (а.п.149-150).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-23/35418-ІТ від 12.10.2023 в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21101» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. п.п.12.3, 12.6 «ґ» та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода екстреним гальмуванням із зупинкою автомобіля до місця наїзду при русі з фактичною швидкістю руху. Дії водія ОСОБА_5 , при заданому механізмові події, не відповідають вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ-21101» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. п.п.12.3, 12.6 «ґ» та 12.9 «б» ПДР України, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП (а.п.177-179).

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_15 за результатами проведення комплексної судової інженерно-технічної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 10.1-10.4/031 від 10.10.2023 (залучено експерта на договірних умовах) в зафіксованій дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього, повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 і 12.6 «ґ» Правил дорожнього руху. При зафіксованих вихідних даних водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_5 не мав технічної можливості зупинити автомобіль до лінії руху пішохода шляхом своєчасного застосуванням максимально ефективного гальмування при збереженні раніше вибраного напрямку. В момент поновлення пішоходом рух про проїзній частині дороги водій ОСОБА_5 перебував в аварійних умовах, які йому створив пішохід ОСОБА_9 і маневрування вказаного водія вправо було вимушеним та залежало від його суб`єктивних здібностей (а.п. 206-212);

Відповідно до висновку експерта ( ОСОБА_15 , залученого на договірних умовах) за результатами проведення комплексної судової інженерно-технічної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 10.1-10.4/031 від 10.10.2023, складеного за заявою захисника адвоката ОСОБА_4 при зафіксованих вихідних даних водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_5 не мав технічної можливості зупинити автомобіль до лінії руху пішохода шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування при збереженні раніше вибраного напрямку. В момент поновлення пішоходом рух по проїзній частині дороги водій ОСОБА_5 перебував в аварійних умовах, які йому створив пішохід ОСОБА_9 і маневрування вказаного водія вправо було вимушеним та залежало від суб`єктивних здібностей. В умовах аварійної обстановки дії водіїв не можуть оцінюватися з точки зору правил безпеки дорожнього руху, оскільки вони розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах самозахисту і потребують правової оцінки, що відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України, не допускається і виходить за межі компетенції автотехнічних експертів. А тому оцінка дій водія, що перебуває в аварійних умовах в частині наявності (відсутності) у нього технічної можливості запобігти пригоді і відповідності його дій вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, після поновлення пішоходом переміщення по проїзній частині дороги, може бути зроблена лише вповноваженими на те особами (органами розслідування судом) чи заявником, з урахуванням юридичних і правових критеріїв (дія непереборної сили, стан крайньої необхідності і т.п.) (а.с. т.1. 173-179);

З копій лікарського свідоцтва про смерть №20 від 18.01.2015 та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Переяславським відділом РАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. Т.3. 4,5);

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19-25/31461-ІТ від 17.10.2025, складеного на виконання ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2025 про призначення комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи, та відповідно до варіантів 1, 2,3 водій автомобіля ВАЗ 21102 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.3 та п.12.6 (ґ) Правил дорожнього руху; у діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12.3 та п.12.6 (ґ) Правил дорожнього руху; у діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди ( в т.ч. варіант 4); а відповідно до варіанту 4 ОСОБА_5 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху. Відповідно до варіантів 1, 4 розвиток дорожньо-транспортної ситуації, установлений під час слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_5 та відповідно до додаткових пояснень водія ОСОБА_5 . Небезпека для руху водію ОСОБА_5 виникає з моменту початку (відновлення) руху пішохода, який знаходився на проїзній частині після зупинки в напрямку смуги руху автомобіля. Відповідно до варіантів 2, 3 розвиток дорожньо-транспортної ситуації, установлений під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_8 . Небезпека для руху водію ОСОБА_5 виникає з моменту виявлення пішохода, який вийшов на проїзну частину, знаходячись з явними ознаками сп`яніння; відповідно до варіантів 1,2,3.4 - розвиток дорожньо-транспортної ситуації, установлений під час слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_5 , за участю свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та додаткових пояснень водія ОСОБА_5 водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом виконання технічних вимог п.12.3 Правил дорожнього руху; результати відповідей на поставлені запитання як при швидкості руху автомобіля ВАЗ 21101 (номерний знак НОМЕР_1 ) 90 км/год та і при 100 км/год суттєво відрізняються. (а.с.Т.3. 31-59).

Досліджено також постанови про залучення речових доказів до кримінального провадження від 24.07.2022, від 20.04.2023, від 20.04.2023 (а.п. Т.2 31, 119, 124);

Судом також досліджено характеризуючий матеріал на обвинуваченого (а.п.Т2. 180-188).

Суд враховує, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч.ч. 2 та 4 ст. 17 КПК, які передбачають, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним в його вчиненні.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У даному випадку суд досліджував і докази сторони обвинувачення, зокрема висновок експерта № СЕ-19/104-23/35418-ІТ від 12.10.2023, так і докази сторони захисту зокрема висновок експерта № 10.1-10.4/031 від 10.10.2023 .

Саме тому, що експерти надали протилежні висновки, звертаючи увагу на розбіжність вихідних даних, заданих для проведення експертиз, дані обставини не могли бути усунені під час допиту експертів у суді, за клопотанням сторони захисту судом було призначено комплексну судову автотехнічну експертизу, після дослідження наявних у кримінальному провадженні доказів, допиту обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідження слідчих експериментів зі свідками. Відповідно у даному експертному дослідженні експерти надали відповіді у чотирьох варіантах заданих вихідних даних. Та встановили, що водій ОСОБА_5 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.3 та п.12.6 (ґ) Правил дорожнього руху; у діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12.3 та п.12.6 (ґ) Правил дорожнього руху; у діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди ( в т.ч. варіант 4); а відповідно до варіанту 4 ОСОБА_5 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху. Відповідно до варіантів 1, 4 розвиток дорожньо-транспортної ситуації, установлений під час слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_5 та відповідно до додаткових пояснень водія ОСОБА_5 . Небезпека для руху водію ОСОБА_5 виникає з моменту початку (відновлення) руху пішохода, який знаходився на проїзній частині після зупинки в напрямку смуги руху автомобіля. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом виконання технічних вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.

На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_5 поза розумним сумнівом доведено.

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , в тій частині, що потерпілий ОСОБА_9 самостійно «кинувся» на його автомобіль, та вважає, що вказана позиція обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо невизнання своєї вини спрямована на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне .

Суд не бере до уваги в якості доказу висновок експерта від 25.03.2026 р №СЕ-19/104/26/9434-ІТ складений на замовлення ОСОБА_5 експертом ОСОБА_16 , оскільки на дослідження експерту не надавався повний обсяг доказів, досліджений судом під час розгляду справи у суді.

Відтак дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого не встановлено

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані в судовому засіданні покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, а також досліджені під час судового розгляду вищеперелічені письмові докази, суд приходить до висновку, що законних та обґрунтованих підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом не встановлено, вони є переконливими, послідовними, такими що узгоджуються між собою, і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь якими іншими обставинами.

Суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів (ч.2 ст. 286 КК України).

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що останній має середньо- технічну освіту, офіційно працевлаштований, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Але судом не встановлено жодної обставини, що пом`якшують його покарання, а отже, суд приходить до висновку, що обвинувачений повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі.

Представником позивача під час розгляду справи заявлено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позов не визнав повністю.

Представник позивача просить даний цивільний позов залишити без розгляду, так як вони мають намір звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язанні з проведенням експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Дніпропетровського НДЕКЦ МВС судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/28594-ІТ від 22.08.2023 в сумі 1912,00 грн.; за проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-23/30585-ІТ від 19.09.2023 в сумі 2390,00 грн.; за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/35418-ІТ від 12.10.2023 в сумі 1912,00 грн.,

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальностями 10.1, 10.4 від 17.10.2025 № СЕ-19-25/31461-ІТ в сумі 12033,90 грн. на р/р UA0026007 «Інші надходження», Одержувач: ГУК у м.Києві/Печерський район/24060300, (а.с.Т.3 30).

Скасувати арешт, накладений на майно, а саме: тимчасово вилучений транспортний засіб - легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21101» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » відповідно до ухвали слідчого судді Томаківського районного суду від 26.07.2022 (справа № 195/1203/22) (а.п.35-36).

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ моделі 21101 державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_8 , що знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику зберігання речових доказів відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Казкова, 3А, смт.Томаківка Дніпропетровської області повернути власнику; диск з відеозаписом до слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 20.04.2023 та диск з відеозаписом до слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 20.04.2023, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

31.03.2026