Справа 688/2089/26
№ 1-кс/688/834/26
Ухвала

Іменем України

08 травня 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Шепетівці в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шепетівської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановила:

06.05.2026 ОСОБА_3 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення за його заявою, направленою на електронну пошту 24.04.2026. У скарзі просить визнати бездіяльність прокурора протиправною, зобов`язати внести відомості до ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що прокуратура відмовилась внести відомості до ЄРДР, посилаючись на попереднє звернення та судове рішення у іншій справі. Таку бездіяльність вважає незаконною, оскільки кожна заява про кримінальне правопорушення підлягає обов`язковому внесенню до ЄРДР незалежно від її повторності. Вважає, що прокурор незаконно оцінив його заяву, зробив висновок про відсутність ознак злочину, що прямо заборонено КПК України. Також прокурор неправомірно послався на ухвалу суду, оскільки суд розглядав іншу заяву, нова заява містить додаткові обставини, кожна заява має самостійне значення. Заява про вчинення кримінального правопорушення містить відомості про невиконання рішення суду, використання нечинного положення, незаконне призначення керівника. Тому бездіяльність прокурора є незаконною, такою, що порушує ст. 214 КПК України та перешкоджає доступу до правосуддя.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та пояснив, що рішенням Хмельницького окружного суду у справі № 560/7122/20 визнано протиправним Положення про проведення конкурсу на посаду керівника КНП «Славутська центральна районна лікарня», на підставі якого на його думку незаконно призначено керівника Славутської ЦРЛ. Він приймав участь у конкурсі на зайняття посади керівника, а тому його інтереси також порушені. Рішення суду посадові особи не виконали. З цього приводу він 12.11.2025 подав заяву до Шепетівської окружної прокуратури про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 382 КК України невиконання судового рішення та ст. 367 КК України службова недбалість, проте відомості за його заявою не внесені до ЄРДР. 24.04.2026 він подав заяву у прокуратуру про вчинення кримінального правопорушення та отримав відповідь від 29.04.2026, у якій прокурор дав оцінку щодо наявності складу злочину, а також послався на ухвалу суду по його іншій заяві, що є безпідставним.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений, шляхом надіслання на електронну адресу Шепетівської окружної прокуратури ухвали суду про призначення скарги до розгляду. Письмових пояснень по скарзі ОСОБА_3 , заяв про відкладення розгляду скарги, чи розгляд скарги у відсутності прокурора суду не надав, що з урахуванням позиції скаржника, який наполягав на розгляді скарги на підставі наданих ним доказів, без участі прокурора, розцінюючи неявку, як неповагу до суду, що не є перешкодою для її розгляду.

Заслухавши думку скаржника, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Слідчий суддя встановила, що ОСОБА_3 звернувся до Шепетівської окружної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, надіславши її 24.04.2026 на електронну адресу прокуратури та вказав, що 12.11.2025 подав заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 382, 367 КК України про те, що посадові особи не виконали рішення суду та допустили службову недбалість. Вказана заява не внесена до ЄРДР, незаконно розглянута як звернення громадян та направлена на перевірку, що є порушенням вимог ч.1 ст. 214 КПК України та практики Верховного Суду про те, що будь-яка заява з ознаками злочину підлягає внесенню. Суть злочину полягає в тому, що що посадові особи не виконали рішення суду (справа № 560/7122/20), не привели правові акти у відповідність, допустили незаконне призначення керівника, що має ознаки кримінальних правопорушень. Посадові особи прокуратури умисно не внесли відомості до ЄРДР, перекваліфікували заяву, фактично приховали злочин.

Листом заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури від 29.04.2026 ОСОБА_3 повідомлено, що його заява від 12.11.2025 розглянута Шепетівською окружною прокуратурою та направлена до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області. Вказані дії Шепетівської окружної прокуратури оскаржені ним до Шепетівського міськрайонного суду. Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.04.2026 у задоволенні його скарги відмовлено. Під час судового розгляду з`ясовано, що в 2020 році ОСОБА_3 звертався до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Шепетівської районної ради про визнання протиправним та нечинним, затверджене Славутською районної радою, Положення про порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника КП «Славутська центральна лікарня ім. Ф. М. Михайлова» Славутської районної ради Хмельницької області. Рішенням суду від 27.04.2025 у справі № 560/7122/20 позов задоволений. Визнано протиправним та нечинним Положення про порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника КП «Славутська центральна районна лікарня ім. Ф. М. Михайлова». Разом з тим встановлено, що директор КП «Славутська міська лікарня ім. Ф. М. Михайлова» призначений на посаду та з ним укладений контракт на підставі абз. 3 ч. 9 ст. 9, абз. 1 ч. 5, абз. 3 ч. 7 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 792 «Про затвердження Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я та типових форм контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я».

При призначенні керівника КП «Славутська міська лікарня ім. Ф. М. Михайлова» не застосовувалося нечинне Положення про порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника КП «Славутська центральна районна лікарня ім. Ф. М. Михайлова» Славутської ради Хмельницької області.

Слідчий суддя, яка здійснювала розгляд скарги ОСОБА_3 , в ухвалі від 22.04.2026 встановила, що у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 12.11.2025 відсутній короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому відмовила у задоволенні скарги.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та підпункту 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06 квітня 2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Згідно положень ст.ст. 214, 303 КПК України предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

У скарзі ОСОБА_3 порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР, однак зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак кримінальних правопорушень, які б підтверджували реальність конкретних подій кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 382, 367 КК України.

З пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні також встановлено, що обставини, які на його думку свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 382, 367 КК України, не містять жодних відомостей, що можуть свідчити про вчинення таких правопорушень.

Так, доводи заявника ОСОБА_3 зводяться до того, що посадові особи Славутської районної ради провели конкурс на визначення переможця для зайняття посади керівника КП «Славутська центральна лікарня ім. Ф.М. Михайлова», який на його думку проведений на умовах, визначених Положенням про порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника КП «Славутська центральна районна лікарня ім. Ф. М. Михайлова» Славутської ради Хмельницької області, яке в подальшому визнане нечинним на підставі рішення Хмельницького окружного суду від 27.04.2025 в справі №560/7122/20 за його позовом. Він приймав участь у цьому конкурсі, тому вважає, що порушені його права на зайняття посади директора КП «Славутська центральна лікарня ім. Ф.М. Михайлова», оскільки переможцем конкурсу визнано особу, яка не має профільної освіти, та з ним незаконно укладений контракт.

Слідчий суддя встановила, що проведеною перевіркою за заявою ОСОБА_3 від 12.11.2025 встановлено, що конкурс, результати якого заявник вважає незаконними, проводився не на умовах визначених Положенням про порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника КП «Славутська центральна районна лікарня ім. Ф. М. Михайлова», яке в подальшому визнане нечинним на підставі судового рішення, а в порядку, передбаченому абз. 3 ч. 9 ст. 9, абз. 1 ч. 5, абз. 3 ч. 7 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 792 «Про затвердження Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я та типових форм контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я».

Слідчий суддя зазначає, що кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Частини друга та третя цієї статті передбачають кваліфіковані склади злочинів в залежності від суб`єкта (службова особа, чи службова особа яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особа, раніше судима за злочин, передбачений цією статтею), або якщо дії заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян).

Частина четверта цієї статті передбачає відповідальність за умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України

Обов`язковою умовою настання відповідальності за невиконання судового рішення є наявність у цьому рішенні вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру. Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок за рішенням суду.

Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у: бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення; вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні.

Стосовно ж відповідного обов`язкового припису, який міститься у судовому рішенні, то він може вимагати як певної одноразової дії, так і багаторазового виконання чи тривалого у часі утримання від вчинення певних дій.

Стаття 367 КК України передбачає відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Частини друга та третя цієї статті передбачають кваліфіковані склади кримінального правопорушення, що передбачають настання шкідливих наслідків, тобто якщо службова недбалість спричинила тяжкі наслідки, або спричинила загибель людини.

Тобто для встановлення об`єктивної сторони службової недбалості, необхідно встановити, що службова особа не виконує дії, які мала зробити (бездіяльність), або виконує їх неналежним чином (не сумлінно).

Згідно пояснень скаржника ОСОБА_3 посадові особи не виконали рішення суду, яким відповідне Положення про проведення конкурсу, визнане нечинним, а тому в їх діях наявні ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 382, ст. 367 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що рішення, на яке у своїй скарзі посилається ОСОБА_3 , не містить вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру та відповідно не стосується конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого доводиться відповідний обов`язок за рішенням суду. Вказаним рішенням лише констатовано нечинність Положення, яке внаслідок визнання його нечинним не може застосовуватися до відповідних правовідносин. Проте вказане рішення не містить обов`язку відповідної посадової особи переглянути результати конкурсу та розірвати контракт з керівником КП «Славутська центральна районна лікарня ім. Ф. М. Михайлова», який на думку ОСОБА_3 незаконно обійняв цю посаду, оскільки не має профільної освіти.

Отже інтереси ОСОБА_3 , які на його думку порушуються незаконним призначенням керівника КП «Славутська центральна районна лікарня ім. Ф. М. Михайлова», внаслідок відсутності у нього профільної освіти, можуть бути захищені не шляхом внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 382, 367 КК України, а шляхом оскарження ним, як кандидатом результатів конкурсу на визначення керівника підприємства у разі порушення умов або порядку проведення конкурсу, які істотно вплинули на результати конкурсу, в т.ч. невідповідність переможця кваліфікаційним вимогам.

Таким чином, невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 , яка за своєю суттю не є заявою про кримінальні правопорушення, не містить об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР, тому не є бездіяльністю прокурора, в розумінні положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що невнесення органом досудового розслідування відомостей до ЄРДР, по заяві ОСОБА_3 є обґрунтованим, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 216, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шепетівської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 12.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_5