справа № 619/1405/26
провадження № 1-кп/619/306/26
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000001 від 09.01.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суть питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_3 в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 2010 року маючи умисел на самовільне будівництво будівлі, діючи всупереч вимогам ст. 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, громадяни У країни набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ч. 1 ст. 96 Земельного Кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди, їх державної реєстрації, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, діючи умисно, з корисливих мотивів самовільно зайняв земельну ділянку за координатами 49.992399, 36.058305 по вулиці Успенській в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області площею 0,0034 га, яка перебуває на території Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 2010 року, усвідомлюючи, що не має права на земельну ділянку, за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, в порушення ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, що передбачають загальний порядок видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт, без отримання вказаного дозволу відповідного органу, при невстановлених слідством обставинах, здійснив самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці з координатами 49.992399, 36.058305 по вулиці Успенській в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області площею 0,0034 га, яка відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №CE-19/121-26/1798-БТ від 03.02.2026 є нерухомим майном, з першою групою капітальності, для використання у власних інтересах, чим спричинив шкоди Солоницівській селищній раді Харківського району Харківської області у розмірі 4 252, 25 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме перевищення службових повноважень, тобто самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, яке підтримав обвинувачений.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області в підготовче судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши клопотання та думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про його задоволення, з огляду на таке.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 309/1201/15-к).

Так, судом установлено, що ОСОБА_3 не пізніше 2010 року вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України, за який передбачено покарання у виді штрафа від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким, тобто станом на 01 квітня 2026 року перебіг строків давності закінчився.

Протягом цього строку ОСОБА_3 не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності сплинули.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 року, у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. 1 - 3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України обставин, що переривають перебіг строків давності, у кримінальному провадженні судом не встановлено.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження за цією підставою, проти чого він не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як передбачено ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як роз`яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Приписами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України).

Зі змісту обвинувального акту вбачаються наявні процесуальні витрати за проведення судово будівельно-технічної експертизи №CE-19/121-26/1798-БТ від 03.02.2026 вартістю 13371 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Керуючись ст. 174, 284-285, 314, 350, 392 КПК України, суд

постановив:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження № 0000001 від 09.01.2026.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово будівельно-технічної експертизи №CE-19/121-26/1798-БТ від 03.02.2026 вартістю 13371 грн (тринадцять тисяч триста сімдесят одну гривню 00 копійок)

Ухвала може бути оскаржена через Дергачівський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1