Провадження № 1-кп/946/261/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

25 лютого 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується

1.Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб без внесення застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме на те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, що йому загрожує, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Встановлені судом обставини

2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 .

3.Обвинувачений ОСОБА_3 не висловив заперечень щодо клопотання прокурора про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а його захисник ОСОБА_5 заперечувала проти його задоволення, зазначивши, що обвинувачений вже тривалий час тримається під вартою без альтернативного запобіжного заходу, він не збирається переховуватися від суду, він має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, а отже прокурором на доведено продовження існування ризиків, на які він посилається, а тому захисник просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

4.Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2025 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 28.02.2026. При цьому, при застосуванні запобіжного заходу була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачений може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

5.Судовий розгляд даного кримінального провадження ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою з об`єктивних причин, а саме у зв`язку з ти, що є необхідність проведення психіатричної експертизи відповідно до ухвали суду від 04.02.2026.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

7.За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

8.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

9.Тому при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вік та стан здоров`я обвинуваченого (23 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); суд також враховує відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, не має й утриманців, постійного місця роботи та те, що ОСОБА_3 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою його уникнення має можливість та може переховатися від суду, тобто в даному випадку прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

10.Також, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у період воєнного стану тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, а також те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований через що у нього відсутні постійні джерела доходу та постійне місце роботи, то у нього є реальна можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, зокрема і з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, що свідчить також про продовження існування і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

11.Більше того, з урахуванням того, що в Україні введений воєнний стан, під час якого можуть виникнути непередбачувані обставини, які можуть становити небезпеку як для самого обвинуваченого, так і для суспільства, а також те, що підрозділи Національної поліції в цей час виконують інші важливі завдання з урахуванням введеного воєнного стану, то вищезазначені існуючі ризики значно збільшуються, а здійснення контролю щодо їх упередження та за поведінкою обвинуваченого значно ускладняється у випадку застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

12.Таким чином, з урахуванням викладених обставин, особи ОСОБА_3 , а також того, що судовий розгляд ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 26 квітня 2026 року.

13.При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених у тому числі ст. 114-1 КК, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто у виді тримання під вартою.

14.А згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 114-1 КК.

15.Отже, з огляду на вказані обставини, що враховані судом при продовженні застосування запобіжного заходу відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК, на підставі ч. 6 ст. 176, абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає недоцільним визначати ОСОБА_3 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

16.Враховуючи, що ухвалою суду від 04.02.2026 було доручено Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», розташованої за адресою: вул. Кирилівська, 103-а, м. Київ, проведення амбулаторної психіатричної експертизи у цьому кримінальному провадженні, а також зобов`язано прокурора, слідчого та БКС ГУНП в Одеській області організувати доставку ОСОБА_3 до вказаної експертної установи у визначені нею дату та час, то слід звернути увагу Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на необхідність забезпечення цієї доставки.

17.Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, ч. 2 ст. 331, ст.ст. 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 26 квітня 2026 року, без визначення розміру застави.

3.Строк дії наявної ухвали про тримання обвинуваченого під вартою закінчується 26 квітня 2026 року.

4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Звернути увагу Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на необхідність забезпечення доставки ОСОБА_3 до Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», розташованої за адресою: вул. Кирилівська, 103-а, м. Київ, для проведення амбулаторної психіатричної експертизи відповідно до ухвали суду від 04.02.2026, якою прокурора, слідчого та БКС ГУНП в Одеській області зобов`язано організувати доставку ОСОБА_3 до вказаної експертної установи у визначені нею дату та час.

6.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

7.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1