Справа № 484/940/24
Провадження № 1-кп/484/56/26
Ухвала

іменем України

24.02.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі :

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайську клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному проваджені, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005944 від 25.10.2025 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тірасполь Молдова, громадянина України, має на утримання малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді радіотелеграфіста обчислювача топогеодезичної обслуги 1 підрозділу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

в с т а н о в и в

20.02.2024 року до суду було направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4

21.02.2024 року ухвалою суду було призначено підготовче судове засідання.

10.06.2024 року ухвалою суду було зупинено провадження у справі у зв`язку з перебуванням обвинуваченого на військовій службі до звільнення його з військової служби.

23.01.2026 року провадження у справі відновлено, у зв`язку з виключенням ОСОБА_4 з військового обліку на підставі рішення 20 регіональної Військово-лікарської комісії (протокол №Св. Про ХВ. № 742 від 29.03.2025 року), якою він був визнаний непридатним до військової служби по гр. 11 ст.63а Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року (відсутність кінцівки в наслідок її ампутації).

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. В обгрунтування клопотання зазначив, що прокурорами Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань провадження № 0000914 від 31.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 15.06.2023 приблизно о 19.00, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді радіотелеграфіста обчислювача топогеодезичної обслуги 1 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», самовільно залишив місце служби військової частин НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби до 31.07.2023, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Обставини, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності: обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення вперше, та повернувся до військової частини НОМЕР_2 , де проходив військову службу. Однак, він був звільнений з військової служби на підставі висновку військово-лікарської комісії від 05.03.2025 про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. ОСОБА_4 встановлено першу групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. За цих обставин подальше проходження військової служби ОСОБА_4 є неможливим, а положення КПК в цій справі не є перешкодою до реалізації судом приписів ч. 5 ст. 401 КПК у їх взаємозв`язку із вимогами ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наявність умов та підстав звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності прокурор просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтримав клопотання прокурора, просив суд задовольнити вказане клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та подані матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_4 після самовільного залишення військової частини, добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_3 від 29.04.2024 №509, витяг з наказу В/ч4631 від 26.04.2024 року №115, був зарахований наказом командира на всі види забезпечення та продовжував проходити військову службу. Станом на 29.06.2024 року ОСОБА_4 було виключено зі списків особового складу В/ч НОМЕР_3 та переведено до військової частин НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), наказ №179.

Таким чином, дії ОСОБА_4 свідчать про реалізацію ним наміру добровільно повернутися на військову службу, шляхом продовження її проходження, що за правовою природою відповідає змісту вимоги про добровільне звернення, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога про добровільність звернення особи з клопотанням у цій справі вважається виконаною, оскільки волевиявлення ОСОБА_4 було реалізоване через його фактичне добровільне повернення на службу та подальше її проходження.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_4 після добровільного повернення до військової частини наказом командира був зарахований на всі види забезпечення, суд вважає, що цей наказ є належним письмовим підтвердженням згоди командира на проходження військової служби.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що встановлені під час розгляду клопотання умови, а саме: добровільне повернення ОСОБА_4 до військової частини, продовження проходження ним військової служби та наявність письмової згоди командира (наказ про зарахування до в/ч НОМЕР_3 №115 від 26.04.2024 року), з урахуванням того, що ОСОБА_4 вперше під час воєнного стану притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - дають підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Стосовно процедурного порядку для реалізації звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого абз. 2 ч. 3 ст. 288 КПК України, який регламентує порядок закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд зазначає наступне.

Після зарахування згідно наказу командира №115 від 26.04.2024 року, ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , станом на 29.06.2024 року був переведений до В/ч НОМЕР_2 , 29.03.3035 року ОСОБА_4 був виключений з військового обліку на підставі рішення 20 регіональної Військово-лікарської комісії (протокол № Св. Про ХВ.№742 від 29.03.2025 року), якою був визнаний непридатним до військової служби по гр.11 ст.63а Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року. (відсутність кінцівки внаслідок її ампутації).

За цих обставин подальше проходження військової служби ОСОБА_4 є неможливим, а положення КПК України не є перешкодою до реалізації судом приписів ч. 5 ст. 401 КПК України у їх взаємозв`язку із вимогами ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В матеріалах кримінального провадження наявна згода ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.07.2023 року за № 0000914 на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369 372 КПК України, суд

постановив

клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 31.07.2023 року за № 0000914 закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя