Справа № 183/2883/26
№ 1-кс/183/447/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Луганської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

23.03.2026 року до суду надійшла вищевказана скарга, згідно якої ОСОБА_3 просив:

- відкрити провадження за цією скаргою на бездіяльність та протиправні дії уповноважених посадових осіб Луганської обласної прокуратури;

- визнати протиправною бездіяльність та неправомірні дії заступника керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 (або іншої уповноваженої посадової особи Луганської обласної прокуратури), які виразилися у: грубому порушенні імперативних вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214, а також ст. 115 КПК України щодо недотримання 24-годинного строку (обчислюваного годинами) та ігноруванні прямої заборони на відмову в реєстрації заяви; протиправному невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання моєї заяви від 12.03.2026 року о 17:37; перевищенні службових повноважень, що полягає у проведенні незаконної "дослідної перевірки", витребуванні та наданні правової оцінки доказам (матеріалам інших кримінальних та адміністративних справ) поза межами відкритого кримінального провадження, тобто до моменту внесення відомостей в ЄРДР;

- зобов`язати заступника керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 (або іншу уповноважену посадову особу Луганської обласної прокуратури) невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно з його Заявою від 12.03.2026 року (з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 384 КК України, або іншою, яку визначить уповноважена особа прокуратури на підставі викладених у заяві обставин) та розпочати досудове розслідування;

- зобов`язати Луганську обласну прокуратуру через 24 години з моменту внесення відомостей надати йому офіційний документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви - Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що 12 березня 2026 року о 17:37 ним було подано до Луганської обласної прокуратури Заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України (штучне створення доказів захисту та свідоме подання до суду завідомо неправдивого доказу групою посадових осіб ГУНП в Луганській області).

Проте, всупереч імперативним вимогам ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР внесені не були. Натомість він отримав лист-відповідь від 19.03.2026 року, яким заступник керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 фактично відмовив у реєстрації кримінального провадження.

Вважає таку бездіяльність суб`єкта оскарження грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, абсолютно протиправною та такою, що має ознаки умисного укриття злочину проти правосуддя.

Як вбачається з наданої йому письмової відповіді, розгляд його заяви здійснював конкретний посадовець - заступник керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 прямим вимогам закону, посадова особа прокуратури ОСОБА_5 не виконав свій першочерговий процесуальний обов`язок, не забезпечив своєчасного внесення відомостей до ЄРДР до 17:37 наступної доби та умисно не розпочав досудове розслідування.

Натомість, лист-відповідь за підписом заступника керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 (який за своєю правовою природою є незаконним актом відмови у реєстрації злочину) був складений та наданий йому лише 19 березня 2026 року.

Таким чином, заступник прокурора ОСОБА_5 штучно, без будь-яких законних підстав, утримував у себе заяву про злочин протягом 7 діб (понад 160 годин). Посадовець перевищив встановлений законом граничний процесуальний строк у сім разів, що становить грубе порушення ст. 115 та ст. 214 КПК України.

Скаржник в судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу без його участі, підтримавши її.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, просила розгляд скарги провести без участі прокурора, при цьому до суду надала заперечення, мотивовані наступним.

13.03.2026 року на адресу Луганської обласної прокуратури дійсно надійшла заява ОСОБА_3 щодо внесення відомостей до ЄРДР за ст. 384 КК України, перевіркою доводів якої установлено, що слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, здійснювалось та здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях:

- № 0000357 за ч. 2 с. 365 КК закрито (оскаржувалось, не скасовано);

- № 0000003(об`єднано з № 0000008)за ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 КК у провадженні;

- № 0000011 за ч. 2 ст. 366 КК у проваджені.

Так, перевіркою доводів заяви встановлено, що відповідно до змісту вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на їх зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог Кримінального кодексу України відповідальність за ст. 384 КК України настає лише за умови, якщо свідка, потерпілого, експерта, оцінювача майна чи перекладача у встановленому законом процесуальному порядку (розписка, присяга) було попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань, неправдивий звіт про оцінку майна або неправильний переклад. Відсутність такого попередження і належного процесуального його оформлення виключає відповідальність за ст. 384 КК України.

За ч. 2 ст. 384 КК караються ті самі дії, якщо вони або поєднані з обвинуваченням у тяжкому, особливо тяжкому злочині; або поєднані зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту; або вчинені з корисливих мотивів (прагнення одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди). Суб`єктивна сторона злочину - лише прямий умисел, бо особа діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивість своїх показань, висновку, звіту чи перекладу і бажає діяти саме таким чином.

З урахуванням викладеного встановлено, що суб`єкт злочину, передбаченого ст. 384 КК України, спеціальний - свідок, потерпілий, експерт, оцінювач майна або перекладач у кримінальному, цивільному, адміністративному провадженні чи при здійсненні виконавчого провадження, які у встановленому законом порядку попереджені про кримінальну відповідальність за вчинення дій, зазначених у ст. 384 КК України та за ст. 384 КК не можуть нести відповідальність підозрюваний, обвинувачений, підсудний, спеціаліст, цивільний позивач та відповідач.

Крім того встановлено, що приведення до присяги в адміністративному судочинстві регулюється Кодексом адміністративного судочинства України, та стосується також виключного переліку, а саме стосовно експерта, перекладача, свідка, а також присяжних.

Згідно наданих до заяви ОСОБА_3 матеріалів встановлено, що окремі працівники ГУНП в Луганській області були представниками сторони відповідача у адміністративній справі, які до присяги не приводяться, у зв`язку з чим, до суб`єкта складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, не відносяться.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами статті 11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

До ЄРДР відповідно до частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Разом з тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У зв`язку з тим, що заява ОСОБА_3 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, її розгляд здійснено у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», у зв`язку з чим, порушень вимог кримінально-процесуального законодавства України не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним вважає, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, просила відмовити в її задоволенні.

За таких обставин слідчий суддя вважає, за можливе розглядати клопотання без участі скаржника та прокурора.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши письмові докази, визнає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Зважаючи на ст. 22, 26 КПК України та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те, що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, скаржник просив розглянути скаргу у свою відсутність, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність скаржника.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, згідно приписів частини 1 статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК передбачено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Зміст цієї правової норми свідчить, що для внесення відомостей до ЄРДР та початку проведення розслідування, необхідним є подання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, і зміст відповідної заяви чи повідомлення повинен містити посилання на обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину.

Зміст поданої скаржником заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2026 року містить посилання на обставини та події, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та, з урахуванням приписів статті 2 КПК України, викликає потребу перевірки відповідних доводів в межах процедури досудового розслідування.

Представником прокуратури у наданих запереченнях наведені мотиви, які, на думку прокурора свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Разом із тим, представником прокуратури не наведено переконливих доводів щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою та відсутності підстав для початку проведення досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, для забезпечення захисту прав заявника, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу Луганської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя не вказує про те, якою має бути попередня кваліфікація діяння під час внесення відомостей до ЄРДР, так як здійснення попередньої кваліфікації діяння на цій стадії кримінального провадження відноситься до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача чи прокурора.

Також, слідчий суддя вважає передчасними вимоги скаржника про зобов`язання уповноваженої особи Луганської обласної прокуратури видати витяг з ЄРДР, оскільки витяг надається після внесення відомостей до ЄРДР і, відповідно, право скаржника на отримання цього витягу не порушено.

Додатково, слідчий суддя враховує, що у відповідності до приписів пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України відповідна бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР може бути оскарженою і скарга подана у строки, передбачені частиною 1 статті 304 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас, положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Луганської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Луганської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР з заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 12 березня 2026 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1