Справа № 303/1363/26
Провадження № 1-кп/303/145/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження № 0000005 від 02.01.2026 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мукачево Закарпатської області, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий:

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2025 року, близько 18 години 20 хвилин, переконавшись, що його дії непомітні для інших осіб, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, знаючи, що відповідно до указу Президента України №64/2022 на території України введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, шляхом вільного доступу перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , викрав припаркований велосипед типу Монтенбайк, чорного кольору, в справному стані, бувший у використанні, вартість якого відповідно до висновку експерта ТОВ Ріалті -О" з врахуванням ознак зносу, станом цін на 23.12.2025 становить: 4200 (чотири тисячі двісті гривень 00 копійок) гривень.

Таким чином ОСОБА_5 своїм злочинним діянням спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4200 гривень 00 копійок.

Крім того, 31 грудня 2025 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довіри, під приводом подзвонити, виманив у ОСОБА_7 , 1962 року народження, мобільний телефон марки «Xiaomі» моделі «Redmi A5» imeil: НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 , бувший у використанні, вартість якого згідно висновку експерта ТОВ «Ріаліті-О» від 15.01.2026 становить 3299, 25 гривень, в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ВФ «Україна», вартість якої згідно висновку експерта ТОВ «Ріаліті-О» від 15.01.2026 становить 210 гривень 00 копійок, після чого 31.12.2025 о 12:21 год. ОСОБА_5 здійснив реалізацію даного телефону в ломбард «Скарбниця», що розташований за адресою м.Мукачево, вул. Мостова, 1/2.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що дійсно 23.12.2025 року, близько 18-00 години він прийшов на вулицю Берегівська, 60, до своєї співмешканки. Перебуваючи на подвір`ї будинку він побачив, що до неї прийшов інший чоловік, який приїхав на велосипеді типу монтебайк чорного кольору, і приревнувавши останню, вирішив викрасти велосипед. Він забрав велосипед, поїхав до знайомого та продав його за 1700 грн., а також, 31.12.2025 року близько 12-00 години він знову хотів зустрітися зі своєю співмешканкою, пішов до її сусіда ОСОБА_7 , у якого попрохав телефон зателефонувати останній, а потім вирішив забрати телефон і продати. Здав в ломбард і отримав за телефон 1300 грн., які витратив на власні потреби. Прохає суворо не карати, шкоду зобов`язався відшкодувати.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого їй обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції не має. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, оскільки вони є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, тобто крадіжка, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану, та шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за цими статтями.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за ч.2 ст.190 КК України до нетяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується формально, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, але судимості зняті та погашені.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статтей, за якими він притягується до кримінальної відповідальності .

Разом з тим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні, речових доказів не має.

Керуючись ст.ст.349, 370,371,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_8