ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8072/26

Провадження № 11-сс/820/195/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника заявника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2026 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням (скаргою) адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням (скаргою) адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник заявника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, представника заявника ОСОБА_5 , який прохав задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону, містить належне мотивування і обґрунтування.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

З матеріалів скарги вбачається, що на адресу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання (скарга) адвоката ОСОБА_5 , подана в порядку ст..206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2026 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням (скаргою) адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання.

Як встановлено, на адресу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , в якій останній вказував, що 02.03.2026 року близько 16 год. ОСОБА_6 було зупинено біля дому №45 по вул.. Водопровідній м. Хмельницького невстановленими особами у військовій формі, які представились працівниками ТЦК та СП.

Без складання будь яких процесуальних документів, без вручення повістки та без повідомлення законних підстав його було примусово доставлено до приміщення ТЦК та СП за адресою АДРЕСА_1 . Після доставлення ОСОБА_6 до зазначеної будівлі його фактично було позбавлено можливості вільно залишати приміщення, що свідчить про незаконне позбавлення його волі.

Станом на момент подання клопотання ОСОБА_7 вже 15 добу перебуває у статусі військовозобов`язаного.

Ст. 206 КПК України, якою регламентовано загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, належить застосувати у комплексі із іншими нормами КПК України, в тому числі із загальними положеннями КПК України, які визначають статус слідчого судді та межі його повноважень.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

П. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Аналіз наведених вище положень КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні на стадії його досудового розслідування та його повноваженнями не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, яке здійснюється у межах процедур, врегульованих іншими, окрім КПК України, нормативно-правовими актами (у тому числі Законам України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «;Про військовий обов`язок і військову службу» тощо).

Із змісту ч. 2, 3 ст. 206 КПК України слідує, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тобто слідчий суддя за наслідками розгляду скарги, поданої у порядку ст. 206 КПК України на стадії досудового розслідування кримінального провадження, наділений правом ухвалити лише рішення про звільнення особи, яка тримається під вартою та за наявності двох підстав: 1) не надання органом державної влади чи відповідною службовою особою судового рішення, яке набрало законної сили, яке би уповноважувало їх на таке утримання особи під вартою; 2) не доведення органом державної влади чи відповідною службовою особою наявності інших правових підстав для позбавлення особи свободи шляхом її тримання під вартою.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді були відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду скарги у порядку ст. 206 КПК України.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

Однак, згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч.4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2026 року необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 404-405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_5 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2026 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням (скаргою) адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді