Справа № 448/1155/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/56/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до дев`яти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 року, більш суворим покаранням за даним вироком, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено обвинуваченому ОСОБА_7 без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання та перебування в місцях попереднього ув`язнення з 09 квітня 2025 року, з розрахунку один день ув`язнення до одного дня позбавлення волі.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження, речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 08 квітня 2025 року о 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, та керуючись прямим умислом спрямованим на вчинення умисного вбивства односельчанина ОСОБА_9 , завдавши останньому декілька ударів молотком в ділянку голови зліва та по тілу, після чого, наніс йому декілька ударів кухонним ножем у ділянку шиї зліва та обличчя, спричинивши потерпілому забиту рану у лобово-скроневій ділянці голови зліва, садно і синець у лобово-виличній ділянці лиця зліва, синці на шкірі повік очей, забиту рану у скроневій ділянці голови зліва і лівій вушній раковині, садно у привушножувальній ділянці лиця зліва, п`ять забитих ран у волосистій частині тім`яної, скроневої і потиличної ділянок голови зліва, крововиливи у м`яких тканинах лівої тім`яної, лобової, потиличної ділянок зліва, перелом лівої виличної кістки, багатоосколковий перелом лобової, тім`яної, скроневої, потиличної і основної кісток зліва, крововилив під твердою мозковою оболонкою у лівій тім`яно-скроневій ділянці, розриви твердої і м`яких мозкових оболонок у тім`яно-скроневій ділянці зліва, крововиливи у речовину (забій) лівої лобової, тім`яної, скроневої і потиличної часток з крововиливом під м`якими мозковими оболонками, сліпе, проникаюче колото-різане поранення шиї зліва з ушкодженням глотки та дрібних судин шиї із аспірацією дихальних шляхів кров`ю, наскрізне, колото-різане поранення верхньої губи зліва і м`яких тканин рота, сліпе, колото-різане поранення м`яких тканин ділянки нижньої щелепи зліва, локальні переломи 9-10-11 ребер зліва з крововиливами у м`яких тканинах грудей, три садна з синцями і крововиливом у м`яких тканинах в ділянці лівого ліктьового суглоба, крайовий осколковий перелом бічного надвиростка лівої плечової кістки, крайовий осколковий перелом голівки лівої променевої кістки, два синці в ділянці лівого стегна, вогнищевий крововилив у діафрагму зліва, крововилив в ділянці воріт селезінки, крововилив у навколониркову жирову капсулу зліва. Вказані ушкодження виникли за короткий проміжок часу, послідовно одне за одним, незадовго до моменту настання смерті, що підтверджується однаковими мінімальними реактивними змінами крововиливів у м`яких тканинах з ділянок ушкоджень голови, шиї, грудей і лівого ліктьового суглоба, та утворилися від неодноразових (не менше 9-и) ударних дій в ділянку голови зліва тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею із значною силою у напрямку, зліва направо і дещо зверху донизу (не виключено від ударів молотком). Дія тупого предмета з обмеженою поверхнею підтверджується особливостями ушкоджень м`яких тканин голови, рівними і осадненими краями ран, нерівними стінками ран із вивернутими волосяними цибулинами, наявністю тканинних перетинок між стінками ран, крововиливами в м`яких тканинах довкола ран, а також наявністю багатоосколкового перелому кісток черепа. Вищевказані черепно-мозкові ушкодження за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , а значене колото-різане ушкодження шиї з ушкодженням глотки і дрібних судин шиї утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент його спричинення та супроводжувались аспірацією дихальних шляхів кров`ю, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Вхідна рана розташована на лівій боковій поверхні шиї, а напрямок ранового каналу зліва направо, дещо знизу доверху і спереду дозаду. Напрямок ранового каналу наскрізного поранення верхньої губи в основному зліва направо, а напрямок ранового каналу поранення м`яких тканин в ділянці нижньої шелепи зліва - спереду назад, донизу і дещо праворуч, колюче-ріжучого предмета підтверджується морфологічними особливостями ушкоджень (лінійна форма ран на шкірі, відсутність дефекту тканини, рівні неосаднені краї, форма кінців, гладкі стінки, переважання довжини ранового каналу над шириною вхідної рани). Смерть ОСОБА_9 настала від важких ушкоджень голови в сукупності з колото-різаними пораненнями супроводжувались багатоосколковими переломами кісток черепа, крововиливами під оболонками і в речовину головного мозку, забоєм та набряком головного мозку, ушкодженням глотки та судин шиї з аспірацією дихальних шляхів кров`ю.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним в частині призначення покарання застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та правової позиції об`єднаної палати Верховного Суду від 15 лютого 2021 року про застосування положень ч.4 ст. 70 КК України щодо реального та умовного покарань.

Просить вирок Яворівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2025 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 246 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку один рік виконувати самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав мотиви апеляційної скарги сторони обвинувачення та просить змінити вирок, постановивши ухвалу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційних скарг.

Так, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Аналогічну правову позицію про застосування положень ч.4 ст. 70 КК України щодо реального та умовного покарань викладено об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17).

Матеріалами справи встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_7 раніше було засуджено вироком Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 року за ч.3 ст. 246 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком один рік.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, за який ОСОБА_7 засуджено в цій справі до покарання, яке слід відбувати реально, вчинено 08 квітня 2025 року, тобто до постановлення щодо нього вироку в першій справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення з цього приводу та приходить до висновку, що суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання безпідставно застосував положення ч.4 ст. 70 КК України, оскільки в даному випадку два вироки щодо останнього мають виконуватися самостійно.

Наведеному, на переконання колегії суддів, місцевий суд не дав належної правової оцінки та допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим, згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України вирок суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку покликання на положення ч.4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 115 КК України до дев`яти років позбавлення волі.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 року виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4