СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/853/26
ун. № 759/1711/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017 за № 0000018, стосовно:

- ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018),

- ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018),

- ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018),

- ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018),

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (ВКЗ), ОСОБА_11 ,

інші учасники провадження:

представник потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 23.01.2026 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017 за № 0000018, стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які, кожен окремо, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2026 зазначений обвинувальний акт цього ж дня отриманий головуючою суддею.

Ухвалою від 23.01.2026 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 12 год. 30 хв. 30.01.2026, яке було відкладено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що по кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а також при складенні обвинувального акта, дотримані всі вимоги, передбаченні ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Крім того, прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 . Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може: переховуватися від суду, оскільки він переховувався від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків або потерпілих у цьому кримінальному провадженні, які ще недопитані у суді, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, впливати на інших обвинувачених з метою зміни показань останніми для уникнення у подальшому кримінальної відповідальності; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки він не має джерел отримання доходу. Відтак, прокурор просила продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, визначивши заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечував щодо призначення даного обвинувального акта до судового розгляду. Також обвинувачений ОСОБА_3 просив розглядати кримінальне провадження суддею одноособово. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , захисник, думку якого підтримав обвинувачений, заперечував та просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Дане клопотання захисник обґрунтовує тим, що ризики, які зазначені прокурором, нівелюватимуться обов`язками, які суд може покласти на його підзахисного. ОСОБА_3 не має наміру а ні переховуватися від суду, а ні впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а ні вчиняти інші кримінальні правопорушення. Розмір застави, який визначений судом, є непомірним для його підзахисного. Він має постійне місце проживання та малолітнього сина - ОСОБА_14 , який більшість часу проживав з ним.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_15 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечував щодо призначення даного обвинувального акта до судового розгляду. Також обвинувачений ОСОБА_4 просив розглядати кримінальне провадження суддею одноособово. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , то підтримали позицію захисника ОСОБА_8 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_16 , позицію якої підтримала обвинувачена ОСОБА_6 , не заперечувала щодо призначення даного обвинувального акта до судового розгляду. Також обвинувачена ОСОБА_6 просила розглядати кримінальне провадження суддею одноособово. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , то підтримали позицію захисника ОСОБА_8 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 , позицію якої підтримала обвинувачена ОСОБА_5 , не заперечувала щодо призначення даного обвинувального акта до судового розгляду. Також обвинувачена ОСОБА_5 просила розглядати кримінальне провадження суддею одноособово. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , то захисник поклалася на розсуд суду, а обвинувачена підтримала позицію захисника ОСОБА_8 .

У судовому представник потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_13 не заперечував щодо призначення даного обвинувального акта до судового розгляду, підтримав клопотання прокурора та простив його задовольнити.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд дійшов таких висновків.

Вказане кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 32 КПК України підсудне Святошинському районному суду міста Києва.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акта дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного обвинувального акта до судового розгляду.

Кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 31 КПК України належить здійснювати суддею одноособово.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачені, захисники, потерпілий та представник потерпілого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором та стороною захисту, суд дійшов до висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час наявні такі ризики як: обвинувачений, перебуваючи на волі зможе ухилятися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), враховуючи те, що він під час досудового розслідування перебував у розшуку; незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані у судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні.

Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, відомості про місце його проживання у Київській області, наявність соціальних зв`язків, а саме те, що він розлучений, має малолітню дитину, до затримання офіційно не працював, раніше не судимий.

При цьому, характеризуючі дані обвинуваченого не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Крім того, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні лише проведено підготовче судове засідання, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд дійшов до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Відтак, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 на даний час слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017 за № 0000018, на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018), ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018), ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018), ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018), у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Якуба Колоса, 27А) на 14 год. 30 хв. 20 березня 2026 року.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 травня 2026 року включно і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-3, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду з встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання: прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілого та його представника.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про солідарне стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди у розмірі 300000 грн 00 к., прийняти до провадження.

Визнати ОСОБА_12 цивільним позивачем у кримінальному провадженні, а обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - цивільними відповідачами.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 17.03.2026 року.

Суддя ОСОБА_1