ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/221/26 Справа № 229/3067/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Кривий Ріг

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 28 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 28 червня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 березня 2003 року Апеляційним судом Донецької області за п. 7 ч. 2 ст. 115, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, 11 грудня 2013 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 2 роки 4 дні,

- 08 червня 2021 року Дружківським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років пробаційного нагляду;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки пробаційного нагляду, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Згідно до вироку суду, 29 травня 2021 року ОСОБА_7 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 знаходилися в гостях у ОСОБА_9 у кімнаті № 5 гуртожитку розташованого по АДРЕСА_2 , де спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 14 год. 00 хв. 29.05.2021 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вийшли з гуртожитку на вулицю, де знаходячись біля під`їзду в гуртожиток спілкувалися між собою. Під час спілкування, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи виниклий умисел, ОСОБА_7 29.05.2021 приблизно о 14 год. 10хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись біля гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , завдавав останній один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в область лівого ока, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 синець повік лівого ока та вилиці з крововиливом під кон`юнктиву ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 21 червня 2021 року у період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 прийшов за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 , щоб забрати додому свою співмешканку ОСОБА_8 , яка на той час знаходилася в гостях у ОСОБА_10 .

Приблизно о 18 год. 00 хв. 21.06.2021 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли за територію будинку АДРЕСА_3 на вулицю, де, знаходячись біля входу у домоволодіння спілкувались між собою. Під час спілкування, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи виниклий умисел, ОСОБА_7 21.06.2021 приблизно о 18 год. 05 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись біля входу на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , схопив останню правою рукою за шию спереду, та стискуючи руку якийсь час утримував за шию, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 синець шиї, який відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 12 листопада 2021 року приблизно о 15 годині 00 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в роздягальні ТОВ «Любава люкс», де працював підсобним робітником. У роздягальні він побачив чоловічу куртку, що належить ОСОБА_11 , котра знаходилась в одній із шафок. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на викрадення будь-якого майна ОСОБА_11 .

Реалізуючи виниклий злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, 12 листопада 2021 року приблизно о 19 годині 05 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 підійшов до куртки ОСОБА_11 та почав її обшукувати. Не знайшовши гроші, з зовнішньої верхньої кишені куртки він викрав кредитну банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські рахунки, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку відкритого на ім`я останнього. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на викрадення офіційних документів, а саме зазначеної банківської картки з метою подальшого вчинення крадіжки грошових коштів. Розуміючи протиправний характер своїх дій він, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення офіційних документів, дістав з кишені куртки зазначену вище банківську картку банку «Ощадбанк», яка відкрита на ім`я ОСОБА_11 та з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись ними на власний розсуд.

Крім того, цього ж дня ОСОБА_7 , о 17 год. 56 хв. та 17 год. 58 хв., перебуваючи біля банкомату «Ощадбанк» по вул.. Машинобудівників, м. Дружківка, використовуючи банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_11 , та пін-код до неї, котрий лежав у кишені куртки останнього разом з банківською карткою, здійснив банківську операцію «видача готівки» через АТМ UKR DRUZHKIVKA BRANCH.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_11 згідно виписки з банку з інформацією про рух коштів по рахункам № НОМЕР_2 , спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

На вказаний вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу.

Разом з цим, на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 надав письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, зазначивши, що наслідки йому зрозумілі та просить розглядати справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала своє клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час судового провадження справи, яка надійшла до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 14 ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, які з огляду на санкції вказаних статей та, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 вчинив 29 травня 2021 року та 21 червня 2021 року; кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ним вчинено 12 листопада 2021 року.

Таким чином, на теперішній час, строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357КК України, сплив.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні переривався у зв`язку з оголошенням ОСОБА_7 в розшук.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Так, ухвалою суду Дружківського міського суду Донецької області від 05.04.2023 року ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні оголошено в розшук, а 04.01.2024 року судове провадження відновлено.

У подальшому, ухвалою цього ж суду від 15.04.2024 його знову оголошено в розшук. За результатами розшуку, обвинуваченого доставлено до суду 24.04.2024 року, і ухвалою суду від 13.05.2024 року судове провадження відновлено.

Таким чином, загальний період ухилення особи від суду до моменту його розшуку та доставляння до суду становить 9 місяців і 10 днів, на який має бути подовжено строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Враховуючи висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20, згідно з ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Тобто за скоєння впродовж строку давності нового кримінального проступку чи нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років або менш суворі за видом заходи примусу, не впливає на перебіг диференційованих строків давності.

Будь-які відомості про вчинення ОСОБА_7 нового нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років або менш суворі за видом заходи примусу, злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину, матеріали справи не містять.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 вчинив 29 травня 2021 року та 21 червня 2021 року; кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ним вчинено 12 листопада 2021 року.

Строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, становить 2 роки; за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить 3 роки.

Колегія суддів, враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме з 29.05.2021 року та 21.06.2021 року до моменту набрання вироком законної сили (з урахуванням загального строку ухилення особи від суду з моменту його розшуку та доставляння до суду, який становить 9 місяців і 10 днів та, на який має бути подовжено строк притягнення особи до кримінальної відповідальності) минуло два роки, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, сплив 09.03.2024 року та 30.03.2024 року відповідно, тобто до моменту винесення та набрання вироком законної сили.

Також, з моменту вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме з 12.11.2021 року до моменту набрання вироком законної сили (з урахуванням загального строку ухилення особи від суду) минуло більше трьох років, строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення сплив 22.08.2025 року, тобто до моменту винесення та набрання вироком законної сили.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 надав письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, зазначивши, що наслідки йому зрозумілі та просить розглядати справу без його участі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок районного суду скасувати та, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 28 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: