Справа № 752/4502/26
Провадження № 1-кс/752/2481/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, посадових осіб Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нерозгляді клопотань в порядку ст. 220 КПК України,

в с т а н о в и в:

20 березня 2026 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, посадових осіб Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нерозгляді (клопотання про виконання ухвали слідчого судді, яке надійшло до управління 10.03.2026, клопотання про виконання ухвал слідчого судді та визнання потерпілим, яке надійшло до управління 10.03.2026, заява про негайне виконання ухвал слідчого судді та проведення необхідних процесуальних дій, яка надійшла до управління 16.03.2026) в порядку ст. 220 КПК України.

Розгляд вказаної скарги призначений на 24.03.2026 року.

До Голосіївського районного суду міста Києва від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд вказаної скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі, просить слідчого суддю її задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання від 10.03.2026 року та клопотання від 16.03.2026 року.

У судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки системою «Електронний суд».

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Так, інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що слідчим Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002879 від 20.11.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, слідчим Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003230 від 29.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України

10.03.2026 року на адресу Голосіївського управління поліції Національної поліції у м. Києві було подано клопотання про виконання ухвали слідчого судді, клопотання про виконання ухвал та визнання потерпілим, а 16.03.2026 - заяву про негайне виконання ухвал слідчого судді та проведення необхідних процесуальних дій - порядку ст. 220 КПК України, які були отримані управлінням у відповідні дати, оскільки містить підпис уповноваженої особи про їх прийняття.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, орган досудового розслідування не надав належних допустимих і достовірних доказів (постанови слідчого) про вирішення особою, якій доручено здійснення досудового розслідування, поданих на адресу управління клопотань ОСОБА_3 .

Сукупність вказаного переконує в бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, що пов`язано з не розглядом, поданих ОСОБА_3 клопотань, в зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні 0002879 від 20.11.2021 та у кримінальному провадженні 0003230 від 29.10.2024, розглянути клопотання ОСОБА_3 про виконання ухвали слідчого судді від 10.03.2026, клопотання про виконання ухвал та визнання потерпілим від 10.03.2026, заяву про негайне виконання ухвал слідчого судді та проведення необхідних процесуальних дій від 16.03.2026, у відповідності до вимог статті 220 КПК України.

Однак, інші вимоги скарги, а саме: про визнання бездіяльності уповноважених осіб Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві, яка полягає у невиконанні ухвал слідчого судді - незаконною - задоволенню не підлягають, оскільки їх вирішення не віднесено до компетенції слідчого судді в порядку КПК України.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що підстави для зобов`язання слідчого невідкладно виконати ухвалу суду відсутні, оскільки згідно зі ст. 533 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання, а його невиконання тягне відповідальність, встановлену законом. При цьому КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями здійснювати контроль за виконанням судових рішень у такий спосіб у межах судового контролю за досудовим розслідуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 220, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб органу досудового розслідування розглянути клопотання ОСОБА_3 від 10.03.2026 року від 10.03.2026 року та від 16.03.2026 року у порядку статті 220 КПК України, про що повідомити ОСОБА_3 у належний спосіб.

В іншій частині у задоволенні вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1