Справа № 346/658/26
Провадження № 11-сс/4808/108/26
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (конференція),

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 за ч. 5 ст.407 КК України на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 16.02.2026

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1. Клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2026.

Визначено заставу у розмірі 266 240 грн.

1.2. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що прокурором доведено що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний вже раніше вчинив злочин, передбачений ст. 408 КК України, та був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, однак на шлях виправлення не став.

2. Доводи апеляційної скарги.

2.1. Підозрюваний вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою в частині визначення розміру застави.

2.2. Суд першої інстанції визначив максимальний розмір застави, зовсім не врахувавши при цьому майновий стан підозрюваного.

2.3. Розмір застави має визначатися з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного і не може бути для нього завідомо непомірним.

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою визначити розмір застави у вигляді шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. Захисник ОСОБА_9 підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд її задовольнити. Подала письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 , згідно з якою командування військової частини надає згоду на продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_8 .

3.2. Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

3.3. Прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України (КПК) на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК).

4.2. Щодо обґрунтованості підозри.

У матеріалах кримінального провадження є документарні дані, які пов`язують ОСОБА_8 з подією злочину а саме: повідомлення про кримінальне правопорушення від 25.01.2025; акт службового розслідування від 11.02.2025; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.11.2024 року; копія ухвали від 04.11.2024 року; рапорт начальника адміністративної групи штабу військової частини; копія службової характеристики на ОСОБА_8 ; копія військового квитка підозрюваного; доповідь по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 ; копя наказу командира військової частини НОМЕР_2 про результати службового розслідування.

4.3. Щодо наявності ризиків (ст. 177 КПК України).

Слідчим суддею вірно встановлено та належним чином мотивовано наявність ризиків у цьому кримінальному провадженні. Зважаючи на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (від п`яти до десяти років позбавлення волі), обґрунтованим є ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, специфіка кримінального правопорушення свідчить про наявність ризику вчинення іншого правопорушення або продовження правопорушення, у якому він підозрюється.

4.4. Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, апеляційний суд враховує характер та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого діяння, яке вчинене в умовах дії правового режиму воєнного стану. На переконання апеляційного суду, застосування до ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки або домашнього арешту наразі не здатне забезпечити його належну процесуальну поведінку та нівелювати встановлені ризики.

Відтак, висновок слідчого судді про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним і обґрунтованим.

4.5. Щодо визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків. Розмір застави повинен гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника в частині необхідності зменшення розміру застави, апеляційний суд враховує нові обставини, які були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зокрема, захисником ОСОБА_9 долучено до матеріалів провадження письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 . Зі змісту даного документа вбачається, що командування військової частини надає офіційну письмову згоду на продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_8 на посаді номера обслуги мінометного розрахунку. Крім того, сам підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив свій стійкий намір та бажання продовжити військову службу для захисту Батьківщини.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи дані про особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, а також виняткову обставину наявність письмової згоди військової частини прийняти його на посаду для виконання бойових завдань та реальне бажання підозрюваного повернутися до лав Збройних Сил України (з урахуванням положень ч. 5 ст. 401 КК України), апеляційний суд прийшов до висновку, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

З метою забезпечення дієвості кримінального провадження та дотримання прав підозрюваного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді в частині визначеного розміру застави змінити, зменшивши її розмір до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн. Саме такий розмір застави, на переконання колегії суддів, є помірним для ОСОБА_8 , не буде становити надмірного тягаря, однак буде достатнім стримуючим фактором для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 16.02.2026 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без зміни.

Зменшити розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 133 120 грн.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5