1Справа № 335/3687/26 1-кс/335/1967/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 16.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно, яке на праві спільної приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (житлова площа 28,6 м2), свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , 20.11.2006 видано Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, із забороною відчуження.

Зазначив, що 15.05.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (довідка № 477447004 від 15.05.2026), ОСОБА_4 має у власності частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (житлова площа 28,6 м2), свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , 20.11.2006 видано Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради.

У зв`язку із тим, що вищевказане майно є спільною власністю ОСОБА_4 , якій 15.05.2026 письмово повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України (одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб), санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також запобігання ризикам, передбаченим абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме можливості відчуження такого майна.

Слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.

Клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення власника майна - ОСОБА_4 та її представника, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 16.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

15.05.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке виразилось у одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (довідка № 477447004 від 15.05.2026), ОСОБА_4 належить на праві спільної власності частка квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (житлова площа 28,6 м2), свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , 20.11.2006 видано Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку ,передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, наявності ризиків щодо відчуження майна, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження на майно,яке на праві спільної приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (житлова площа 28,6 м2), свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , 20.11.2006 видано Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1