Справа № 347/746/23
Провадження № 1-кс/347/128/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про застосування запобіжного заходу)

03 березня 2026 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000104 від 16.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківської області звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора Косівського РП «Райагроліс» №207-к від 31.12.2021 на помічника лісничого Рожинського лісництва Косівського РП «Райагроліс» ОСОБА_5 покладено обов`язки лісничого цього ж лісництва Косівського РП «Райагроліс».

Відповідно до посадової інструкції лісничого, з якою ОСОБА_5 ознайомлений 09.08.2022, він є матеріально-відповідальною особою і несе повну відповідальність за охорону і збереження лісопродукції та всіх матеріальних цінностей, здійснює повне керівництво виробничо-господарської діяльності лісництва, розробку і впровадження заходів по організації праці, роботи по охороні лісу від самовільних рубок, пожеж і інших лісопорушень, здійснює контроль за станом лісів і забезпеченням раціонального лісокористування, організовує систематичне проведення ревізій обходів, і приймає міри по усуненню виявлених недоліків, забезпечує належний облік, своєчасність і достовірність представленої звітності, контроль по дотриманню робітниками виробничої і трудової дисципліни, виконання заходів по охороні праці і техніки безпеки, дотримання трудового законодавства.

Виконуючий обов`язків лісничого Рожинського лісництва Косівського РП «Райагроліс» ОСОБА_5 , згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 09.08.2022, прийняв на себе обов`язок дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або інших цілей матеріальних цінностей підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоди, своєчасно повідомляти адміністрації підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереженості ввірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

Відповідно до вищенаведених документів виконуючий обов`язків лісничого Рожинського лісництва Косівського РП «Райагроліс» ОСОБА_5 , виконував обов`язки із управління та розпорядження майном підприємства, зокрема щодо контролю та збереження ввірених йому матеріальних цінностей на своєму обході, у зв`язку з чим він виконував адміністративно-господарські функції та згідно примітки до статті 364 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення є службовою особою.

Однак, виконуючий обов`язків лісничого Рожинського лісництва Косівського РП «Райагроліс» ОСОБА_5 у порушення своєї посадової інструкції, маючи об`єктивну можливість виконувати свої службові обов`язки належним чином, усвідомлюючи факт їх порушення, передбачаючи і свідомо допускаючи можливість настання негативних наслідків у результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, у період з 31.12.2021 по 15.03.2023, не призначив відповідальну посадову особу за охороною лісового масиву кварталу №30 Рожинського лісництва Косівського РП «Райагроліс», впродовж строку виконання обов`язків лісничого не виявляв і не припиняв незаконні рубки дерев, не вживав достатніх заходів спрямованих на встановлення осіб, які скоїли лісопорушення, не вживав заходів для збереження самовільно зрубаної деревини, чим допустив лісопорушення у вигляді незаконних рубок невстановленими особами у невстановлений час, але не пізніше 15.03.2023, на території природно-заповідного фонду України у адміністративних межах с. Розтоки Кутської територіальної громади Косівського району, а саме у виділах №20, 30 кварталу №30 Рожинського лісництва Косівського РП «Райагроліс», 28 (двадцяти восьми) сухостійних дерев породи «Ялина».

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, щодо здійснення охорони лісу від самовільних рубок у виділах №20, 30 кварталу №30 Рожинського лісництва Косівського РП «Райагроліс», невстановленими досудовим слідством особами здійснено незаконні рубки дерев та спричинено істотну шкоду державі, яка згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи становить 2 698 833 (два мільйони шістсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот тридцять три) грн. 48 коп., що у більше як 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

11.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, є наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що вказаний підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику у разі не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання.

За наведених обставин слідчий просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти обрання вказаного запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, та зазначив, що підозра вручена ОСОБА_5 є необґрунтованою. Просив долучити до матеріалів клопотання, які підтверджують, що в період вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 він перебував на лікарняному, та не міг вчиняти будь яких дій. Додатково, адвокат зазначив, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 не оскаржував.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 11.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Слідчим доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені в ч.1 ст.177 КПК України, зокрема може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Вирішуючи дане клопотання враховуються також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, характеризуючі дані.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри є неспроможними.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст.94КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому, доводи сторони захисту про передчасність такої підозри на правильність висновків слідчого судді не впливає, оскільки на даній стадії досудового розслідування сторона захисту не позбавлена подавати свої докази, заявляти клопотання тощо.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст.277КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування зазначеного вище запобіжного заходу, який в свою чергу буде співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, відтак клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього зазначених в клопотанні обов`язків.

У ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-179, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів, до 02 травня 2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, а саме АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати слідчому СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1